Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-11 00:00:00

У травні 2023 року заявник через свого представника позивач звернувся до суду з даним позовом, обґрунтовуючи його тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 6,35 га. Заявник є спадкоємцем за заповітом. За звернення до нотаріальної контори з метою оформлення спадкових прав, заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом за пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини та непідтвердженням сумісного проживання з померлим на день відкриття спадщини. Батько на день смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , разом з братом [PERSON] , але фактично він проживав разом з заявником за місцем його проживання, майже рік до дня смерті, де він здійснював за ним догляд, просив суд встановити факт його постійного проживання разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини. У судовому засіданні заявник та його представник заявлені вимоги підтримали та просили про їх задоволення. Представник заінтересованої особи подав до суду відзив на позов, в якому просив справу розглядати за його відсутності, проти задоволення заяви заперечень не мав (вх. №ЕП-1174/23-вх 12.06.2023). Судом встановлено, що [INFO] в м.Татарбунари у віці 76 років помер [PERSON] , актовий запис про смерть №154 складено 13.11.2007 у Відділі реєстрації актів цивільного стану Татарбунарського районного управління юстиції Одеської області і на його підставі видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с.8). Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 6,35 га, на підтвердження такого заявником надано копію Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД №036921, виданого 15.02.2001 Татарбунарською міською Радою на підставі рішення від 28.11.2000 року №132-ХХІІІ (а.с.10). За життя [PERSON] 01 лютого 2005 року склав заповіт, яким все майно, заповідав [PERSON] (а.с.9)., який звернувся до Саратської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Вказане підтверджено копією спадкової справи №93/2023 до майна померлого [PERSON] . Інший спадкоємець [PERSON] - син спадкодавця та брат заявника, згідно з поданою заявою від 13 червня 2023 року, не заперечив проти задоволення заяви заявника, підтвердив факт того, що на час відкриття спадщини його брат проживав разом з їхнім батьком. На спадщину не претендує (а.с.23). Факт родинних відносин між заявником [PERSON] та спадкодавцем [PERSON] , як між сином та батьком, підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого за актовим записом №13 від 23.01.1969 року Татарбунарським райбюро ЗАГСу Одеської області (а.с.7). 17.05.2023 року державним нотаріусом Саратської державної нотаріальної контори Колісником Д.Ю. заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька [PERSON] за звернення поза шестимісячним строком після смерті спадкодавця і не підтвердження факту прийняття спадщини внаслідок постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с.11). Спільне проживання спадкодавця [PERSON] разом із сином [PERSON] підтвердили у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] (сусіди заявника). Свідок [PERSON] показав, що батько заявника проживав разом з сином [PERSON] до дня смерті, він приходив до них, допомагав по сусідству, а тому і знає. У батька була окрема кімната, бачив як він йшов до неї відпочивати. Брата заявника не бачив. Свідок [PERSON] суду пояснив, що батько заявника проживав разом з останнім, бачив їх за місцем проживання постійно. У батька була своя кімната, в якій були його речі. Він часто спілкувався з батьком заявника, у ході розмови останній говорив йому, що проживає з сином. Брата заявника він не знає, бачив, можливо, двічі, матір померла. Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування", якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Статтею 315 ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч.6 ст.29 ЦК України фізична особа може мати кілька місць проживання. З цього слідує, що особа є вільною у виборі місця проживання і може мати декілька місць проживання, а зареєстрованим може бути лише одне місце проживання. Відмінність місця реєстрації заявника і фактичного місця проживання з питань спадкоємства не суперечить вимогам закону. Частиною 3 ст.1268 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. На підставі викладеного, суд приходить висновку, що заявник довів факт постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Такий факт породжує юридичні наслідки, оскільки є необхідною умовою одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину. Спір про право відсутній, оскільки даних про те, що після смерті [PERSON] є інші спадкоємці, у яких виникло право на спадщину, немає. На підставі вищевикладеного, суд ухвалює про задоволення заяви.

Outcome: approved