Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-25 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання права власності. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] . Спадщина була прийнята ним у встановлений законом строк. Крім нього таким, що прийняв спадщину є [PERSON] , який є пасинком спадкодавця та проживав з ним однією сім`єю. Він звернувся до виконавчого комітету Ніжинської міської ради за довідкою про коло зареєстрованих на день смерті спадкодавця. До довідки окрім фактично проживаючих осіб було внесено [PERSON] , 1942 року народження. Зазначену довідку він подав приватному нотаріусу. Приватним нотаріусом була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки [PERSON] зазначений як ймовірний спадкоємець [PERSON] . Фактично за адресою проживання [PERSON] [PERSON] ніколи не проживав. Крім того, [PERSON] помер задовго до смерті [PERSON] . Отримати відомості про смерть [PERSON] у нього можливості немає, родичів останнього він не знає. [PERSON] був власником нежитлового приміщення літера 1А за адресою: [ADDRESS] . 21 лютого 2022 року приватним нотаріусом Ніжинського районного нотаріального округу Варавою Н.П. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії щодо нього, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на нежитлове приміщення за адресою: [ADDRESS] . Приватним нотаріусом було встановлено, що 05 серпня 1993 року Четвертою луганською державною нотаріальною конторою було посвідчено заповіт від імені [PERSON] . У реєстрі зазначені лише прізвище, ім`я та по-батькові особи, яка уклала заповіт. Тобто, відсутні будь-які інші дані, які б дозволяли ідентифікувати особу заповідача. Примірник заповіту переданий до Луганського обласного державного нотаріального архіву, що знаходиться на тимчасово непідконтрольній Україні території. На підконтрольну територію України документи з Луганського обласного державного нотаріального архіву не передавались. Оскільки приватний нотаріус не має можливості отримати інформацію з приводу зазначеного заповіту, він не має можливості видати свідоцтво про право на спадщину за законом. Зазначає, що [PERSON] ніколи за життя не відвідував Луганську область, тому факт укладення ним заповіту у Четвертій луганській державній нотаріальній конторі у 1993 році нічим не підтверджується. Крім того, [PERSON] ніколи не згадував про існування заповіту чи про необхідність його укладення. Просить суд ухвалити рішення, яким визнати за ним право власності у порядку спадкування за законом на нежитлове приміщення (літера 1А) за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 19 вересня 2022 року відкрито загальне позовне провадження у справі. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 16 березня 2023 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 16 березня 2023 року вирішено питання про витребування доказів у справі. Позивач у судове засідання не з`явився, з позовної заяви вбачається, що він просить розглядати справу у його відсутність (а.с. 6). Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. У матеріалах справи міститься відзив на позовну заяву відповідача (а.с. 39), з якого вбачається, що він просить розглядати справу у його відсутність, заявлені вимоги визнає та просить задовольнити позов. Зазначено, що він не претендує на зміну черговості у спадкуванні після померлого [PERSON] . Крім нього та позивача із спадкодавцем ніхто не проживав, спільного господарства не вів, відповідно спадщину не приймав. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] (а.с. 12). Позивач є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] . Відповідач є пасинком [PERSON] та проживав з ним однією сім`єю, а тому є спадкоємцем четвертої черги. 12 жовтня 2020 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Ніжинського районного нотаріального округу Варави Н.П. з заявою про прийняття спадщини за законом, яка в подальшому завела спадкову справу № 206/2020. 21 лютого 2022 року приватним нотаріусом Ніжинського районного нотаріального округу Варавою Н.П. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії щодо позивача, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на нежитлове приміщення за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9). З цієї постанови вбачається, що на час відкриття спадщини разом з померлим [PERSON] був зареєстрований його син [PERSON] , а також [PERSON] та [PERSON] , родинні відносини яких із спадкодавцем не встановлені. У шестимісячний строк від [PERSON] поступила заява про прийняття спадщини, від [PERSON] та [PERSON] заяви не надходили. При здійсненні перевірки наявності складеного за життя [PERSON] заповіту за даними Спадкового реєстру встановлено, що 05 серпня 1993 року Четвертою луганською державною нотаріальною конторою було посвідчено заповіт від імені [PERSON] . Дані, що дозволяють здійснити ідентифікацію особи в Спадковому реєстрі відсутні. Примірник заповіту переданий на зберігання до Луганського обласного державного нотаріального архіву. З листа в.о. завідувача Луганського обласного державного нотаріального архіву від 31 січня 2021 року вбачається, що документи архіву до Луганського обласного державного нотаріального архіву на території України не передавались. Таким чином, відсутня можливість надати інформацію по зазначеному заповіту. Неможливість ідентифікувати (встановити дату народження) заповідача [PERSON] за заповітом, посвідченим 05 серпня 1993 року Четвертою луганською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 2-3979 та з`ясувати його зміст, не дозволяє видати свідоцтво про право на спадщину за законом. Позивач зазначає про те, що фактично за адресою проживання [PERSON] . [PERSON] ніколи не проживав. Крім того, [PERSON] помер задовго до смерті [PERSON] . Отримати відомості про смерть [PERSON] у позивача можливості немає, родичів останнього він не знає. З позову вбачається, що [PERSON] ніколи за життя не відвідував Луганську область, тому факт укладення ним заповіту у Четвертій луганській державній нотаріальній конторі у 1993 році нічим не підтверджується. Крім того, [PERSON] ніколи не згадував про існування заповіту чи про необхідність його укладення. У силу ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Спадкоємцями після смерті [PERSON] є його син [PERSON] та пасинок [PERSON] , який проживав зі спадкодавцем однією сім`єю. З відзиву на позовну заяву [PERSON] вбачається, що він не претендує на зміну черговості у спадкуванні після померлого [PERSON] , заявлені вимоги визнає та просить задовольнити позов. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Зі змісту цієї статті вбачається, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Враховуючи те, що у позивача існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, тому суд вважає за можливе визнати за [PERSON] право власності на спадщину - нежитлове приміщення (літера 1А) за адресою: [ADDRESS] , у порядку спадкування за законом. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. З урахуванням задоволення позову та на підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 1000 гривень.

Outcome: approved