Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-03 00:00:00

І. ПРОЦЕДУРА 02.05.2023 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 16.07.2019 року Київським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про що зроблений актовий запис №959. Також позивач просить визначити місце проживання дитини, [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю, [PERSON] . Ухвалою від 05.05.2023 року позовну заяву залишено без руху. 10.05.2023 року позивачем до суду подано заяву, якою усунуті недоліки, що були підставою для залишення позову без руху. Ухвалою від 16.05.2023 року провадження у справі відкрито. 31.05.2023 року від Київської районної адміністрації Одеської міської ради до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника третьої особи, в якій представник у вирішенні всіх питань (заяв, клопотань, інше) покладається на розсуд суду та повідомляє, що означене питання не розглядалось Київською районною адміністрацією Одеської міської ради як органом опіки та піклування в зв`язку з тим, що на теперішній час відсутній проект висновку від служби у справах дітей. В підготовчому судовому засіданні 08.06.2023 року позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала. В підготовчому судовому засіданні 08.06.2023 року відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав в повному обсязі. 13.06.2023 року Київської районної адміністрації Одеської міської ради до суду надійшло повідомлення про направлення копії ухвали суду та копії позовної заяви начальнику Служби у справах дітей Одеської міської ради. 04.07.2023 року позивач [PERSON] подала до суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги, які просить задовольнити та розглянути справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] до підготовчого судового засідання 04.07.2023 року не з`явився, повідомлений належним чином. Враховуючи визнання позову відповідачем в підготовчому судовому засіданні 08.06.2023 року, суд вважає можливим з урахуванням положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України ухвалити рішення по справі в даному підготовчому судовому засіданні. ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ В позовних вимогах позивач посилається на те, що сторони з 16.07.2019 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають одну малолітню дитину. Починаючи з 2022 року відносини та сімейне життя почало поступово погіршуватись, що в кінцевому результаті призвело до зникнення взаєморозуміння та фактичного припинення шлюбних відносин. З 17.03.2023 року подружні стосунки припинилися і з цього часу відповідач пішов з сім`ї та проживає окремо з іншою жінкою. Подальше спільне проживання і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача та сина сторін. Після 17.03.2023 року відповідач лише один раз відвідав сина 28.04.2023 року, до цього не цікавився його станом та перебігом хвороби. Позивач вважає необхідним визначити, що після розірвання шлюбу син залишиться проживати разом з матір`ю. Відповідач [PERSON] позовні вимоги [PERSON] визнав в повному обсязі, проти викладених в позовній заяві обставин не заперечував, будь-яких письмових доказів суду не надав. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ [PERSON] та [PERSON] 16.07.2019 року зареєстрували шлюб, про що складено актовий запис №959, що вбачається з свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] , виданого Київським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області /а.с.4/. Від шлюбу у сторін [INFO] народився син [PERSON] , про що 23.10.2019 року Київським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області складено відповідний актовий запис №1505, що вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] /а.с.9/. На теперішній час сторони проживають окремо, шлюбні відносини припинено з 17.03.2023 року, спору щодо поділу спільного майна не заявлено. IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ Суд зазначає, що спірні правовідносини є сімейними та регламентуються положеннями ст. ст. 110-112 СК. Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються. За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім`ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - сім`ю - шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання й право одного з них розірвати шлюб не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах. Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 206 ЦПК України визначено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, визнання відповідачем позовних вимог в повному обсязі, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені. VI. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням задоволення позовних вимог сума сплаченого при поданні позовної заяви судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved