Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-26 00:00:00

До Ірпінського міського суду Київської області надійшла зазначена вище позовна заява. В обґрунтування\~позову позивач\~посилається на\~те,\~що позивачу на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу № 2-0163/97 від 14.07.1997 року та зареєстрований 21.10.1997 року. За даною адресою крім позивача зареєстрована її онука [PERSON] , [INFO] . Остання за місцем реєстрації жодного разу не проживала та наразі не проживає, будь які її речі в квартирі відсутні. Мешкає разом зі своєю матір`ю за адресою: [ADDRESS] . Син позивача також не мешкає за вказаною адресою, так як виїхав за межі України. Позивач жодного разу не чинила перешкод онуці, щоб та мешкала у належній їй квартирі, але за домовленістю батьків онуки, вона мешкає за місцем реєстрації її матері. Позивач неодноразово зверталась до батьків онуки з метою, щоб її зняли з реєстрації, але [PERSON] не бажає цього робити в добровільному порядку. Зазначає, що зв`язку з тим, що в квартирі зареєстрована неповнолітня онука, то позивач змушена самостійно сплачувати за комунальні послуги в повному обсязі. Дана обставина негативно впливає на її бюджет та витрати на сплату комунальних послуг за особу, яка фактично там не мешкає, а також перешкоджає позивачу повноцінно здійснювати своє право щодо розпорядженням своїм майном. За таких обставин, позивач просить визнати [PERSON] , [INFO] такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] ; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] понесені і документально підтверджені судові витрати, які складаються з витрат за сплату судового збору в сумі 908,00грн. та за надання професійної правничої допомоги 5500,00грн. Позивач у судове засідання не з`явилась, до суду направила заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги просила задовольнити. Представник відповідача та відповідач у судове засідання не з`явились. Представник відповідача до суду направила заяву, в якій проти задоволення позовних вимог заперечувала з підстав, що не вважає себе належним відповідачем по справі, оскільки [PERSON] зареєстрована за місцем проживання батька [PERSON] та відповідачка не заперечує зняти дочку з реєстрації з квартири [ADDRESS] , однак не може цього зробити без заяви батька. Співвідповідач у судове засідання не з`явився. До суду направив заяву про розгляд справи за його відсутності, підтвердив обставини, викладені у позовній заяві та не заперечував щодо задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справ, суд вважає заявлений позов таким, що підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] \~на праві\~приватної власності\~належить квартира\~ [ADDRESS] ,\~що зареєстровано Ірпінським міжміськм бюро технічної інвентаризації за №276 від 21.10.1997 року на підставі договору купівлі-продажу № 2-0163/97 від 14.07.1997 року. З Акта депутата Бучанської міської ради від 08.11.2021 року вбачається, що за адресою [ADDRESS] проживає [PERSON] , за даною адресою онука [PERSON] не проживає. Суд встановив, що малолітня [PERSON] не проживає за місцем реєстрації, а обоє з батьків у наданих заявах не заперечували щодо визнання [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Мати [PERSON] [PERSON] , зареєстрована за адресою [ADDRESS] . За даною ж адресою наразі проживає і її дочка [PERSON] .. Батько [PERSON] [PERSON] наразі проживає в Польщі. Через його відсутність на території України він не може надати письмову згоду про зняття дитини з реєстрації за місцем його проживання. Відповідно до ст.\~12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно\~ст. 72 Житлового Кодексу України\~визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням в наслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до зі\~статтею 41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно ч. 1\~ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у\~\~здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За змістом ч.1\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом\~\~про усунення перешкод у користуванні власністю, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. За загальним правилом (ч.1\~ст.13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Вказаним право обґрунтовано скористалась позивач, як власник квартири, розташованої за адресою:\~\~ [ADDRESS] . Крім того, відповідно до ч. 2\~ст. 405 ЦК України\~член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до\~ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, а також інших документів, які свідчать про припинення підстав на право користування житловим приміщенням. Відповідно до правових висновків Верховного суду України (постанова ВСУ від 16.11.2016р. справа № 6ц-709ці-16) власник житла усуває перешкоди, що чиняться зареєстрованою особою, в користуванні належним йому житлом, шляхом подання позову про визнання цієї особи такою, що втратила право на користування житлом. Відповідно до\~статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на повагу до свого житла. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 01.11.1996р. «Про застосування Конституції при здійсненні правосуддя» (зі змінами та доповненнями) передбачено, що при розгляді спорів про право користування жилим приміщенням необхідно брати до уваги, що ст.33 Конституції гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування та вільний вибір місця проживання. Це означає, що наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім`ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому. Враховуючи вище наведені норми законодавства та конкретні обставини справи, а саме те, що [PERSON] в квартирі за адресою: [ADDRESS] , не проживає понад встановлений законодавством строк, суд задовольняє позовну вимогу про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням в повному обсязі. В силу ст. 141 ЦПК України судові витрати, суд покладає на відповідача [PERSON] .. Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). В матеріалах справи наявний Акт №1/52 розрахунку за послуги адвоката та виконаних робіт від 04.12.2021 року, складений адвокатом Соботюк Віталієм Анатолійовичем та [PERSON] , згідно якого остання зобов`язалася сплатити адвокату гонорар у розмірі 5500 грн. Відповідно до квитанції прибуткового касового ордера №1/52 від 25.11.2021 року, позивачем здійснено оплату в загальній сумі 5500 гривень. На підставі отриманих доказів, враховуючи складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), суд вважає за можливе при задоволенні позову стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5500 грн. На підставі ст. 141 ЦПК України, з [PERSON] підлягають стягненню судові витрати на користь [PERSON] .

Outcome: partial