Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-26 00:00:00

В грудні 2022 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, в якому з урахуванням уточненої позовної заяви просила суд стягнути з відповідача шкоду, заподіяну внаслідок пожежі в розмірі 79376,00 грн, витрати по оцінці завданої шкоди в розмірі 8000,00 грн, моральну шкоду в сумі 20624,00 грн, судові витрати. Позовні вимоги вмотивовані тим, що позивач є власником квартири [ADDRESS] . 29.09.2022 р. внаслідок пожежі у сусідній квартирі [ADDRESS] , яка належить відповідачу, було пошкоджено майно позивача: меблі, особиста техніка, речі. Ймовірною причиною пожежі є виникнення аварійних режимів роботи в електромережі (утворення великих перехідних опорів). Розмір матеріальної шкоди, заподіяної позивачу внаслідок пожежі, складає 79376,00 грн. За складання висновку позивачем було сплачено 8000,00 грн. Крім цього, діями відповідачу позивачу заподіяно моральну шкоду через відмову відповідача відшкодувати збитки, створенні перешкод в користуванні майном. Позивач втратила спокій, порушено звичайний спосіб життя, моральну шкоду оцінила в 20624,00 грн. У відзиві на позов представник відповідача заперечує щодо його задоволення, зазначає, що 29.09.2022 р. пожежа сталась у стіні, що сполучає квартири №57 та №56 . У звіті про причини пожежі містяться істотні неточності. Вважає, що в діях відповідача протиправна поведінка, вина та причинний зв`язок, як елементи складу цивільного правопорушення, відсутні. У відповіді на відзив представник позивача зазначає, що на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у пожежі, яка сталась 29.09.2022 р. Комісією в акті про пожежу зафіксовано, що 29.09.2022 р. о 22:30 год. саме у кв. №57 у житловій кімнаті (вітальні) сталась пожежа, що стала наслідком пошкодження майна позивача. Першочергове займання сталось в стіні в дальному лівому куті ліворуч від входу в кімнату. Ухвалою судді від 13.01.2023 р. відкрито провадження у справі за позовом в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін. Ухвалою суду від 19.04.2023 р. витребувано у Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» довідку або витяг чи інший документ, що підтверджують право власності/користування певних осіб квартирою за адресою: [ADDRESS] станом на 29.09.2022 року і на даний час. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, заперечує щодо задоволення позову. Розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів (ч.ч. 1, 3 ст. 211 ЦК України). Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що власниками квартири [ADDRESS] є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 06.05.1998 р. Власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 29.03.1996 р. Судом встановлено та не заперечується сторонами, що 29.09.2022 р. сталась пожежі в будинку по [ADDRESS] , внаслідок якої було пошкоджено кв. 56 та 57 . Згідно з актом про пожежу від 29.09.2022 р., складеного комісією, 29.09.2022 р. о 22:30 год. на об`єкті (семиповерховий житловий будинок) за адресою: [ADDRESS] , власник [PERSON] , місце виникнення пожежі- житлова кімната №57 (вітальня) , пожежу виявлено - 29.09.2022 р. о 22:37 год., пожежу ліквідовано - 30.09.2022 р. о 23:55 год., пожежею знищено- стіна, частина стелі, килим, музичні колонки кв. 57, стеля, підлога, стіна, техніка, меблі частково, постільна білизна кв. 56 , причина пожежі- встановлюється. (а.с. 25-26) Як вбачається зі звіту про причину виникнення пожежі від 30.09.2022 р. за підписом провідного інспектора ВЗНС та ЗЦЗ Шевченківського РУ ГУ ДСНС України у м. Києві [PERSON]: -дата та час виникнення пожежі: 29.09.2022 р. о 22:30 год. (час орієнтовний); - дата та час проведення огляду місця пожежі: 30.09.2022 р. о 05:30 год.; -адреса, об`єкт, його функціональне призначення, місце виникнення пожежі та форма власності (власник, орендар, код ЄДРПОУ, керівник, ступінь ризику, тощо): [ADDRESS] , пожежа виникла в житловій кімнаті (вітальні) кв. 57 (власник [PERSON] ) в 2 під`їзді на 2 поверсі, 7-ми поверхового житлового будинку; -стисла характеристика об`єкту пожежі: житловий будинок семиповерховий, ІІІ-го ступеня вогнестійкості, електромережа схована, місцями прокладена відкритим типом; -розмір пожежі: 30 кв.м; -обставини виникнення, розвитку, особливості гасіння, умови, які вплинули на поширення пожежі: на момент виникнення пожежі в квартирі перебував квартиронаймач, який дивлячись телевізор через деякий час помітив, що з лівої сторони від входу в житлову кімнату (вітальню) в місці розташування розетки йде дим. Мешканка квартири №56 [PERSON] знаходячись в квартирі поруч відчула запах гаті та потім побачила дим, який з`явився через стіну, яка сполучає кв. №57,56. Пожежа ліквідована 30.09.2022 р. о 23:55 год. -осередок пожежі та опис ознак: для встановлення місця первинного загоряння (осередку пожежі) досліджувався характер пошкодження речей і матеріалів, ступінь і характер пошкодження будівельних конструкцій. Під осередком пожежі розуміють місце виникнення первинного горіння, від кого полум`я починає розповсюджуватись у різних напрямках, обумовлених переносом теплових мас при пожежі. У відповідності до існуючих методик визначення місця первинного виникнення горіння (осередку пожежі) проводилось на підставі дослідження стану конструкцій, предметів і матеріалів після пожежі, характер їх пошкоджень вогнем, з урахуванням фізичних закономірностей протікання теплових процесів у зоні горіння, можливих шляхів розповсюдження полум`я, а також аналізу показань свідка. Першочергове займання сталось в житловій кімнаті (вітальні), а саме в стіні в дальному лівому куті ліворуч від входу в кімнату. На що вказують: вигорання матеріалів виключно у просторі між внутрішнім оздобленням квартири та перекриттям; очевидно виражена направленість горіння. В зоні осередку пожежі було виявлено фрагменти проводу, який повністю оплавився в осередку пожежі. В осередку пожежі проводів із ознаками короткого замикання виявлено не було. Проте декілька жил в місця згину були дуже крихкі та розсипалися від дотику. Це вказує на довготривалий та надмірний нагрів саме у місці згину; -розгляд декількох можливих причин виникнення пожежі та ймовірних джерел запалювання:в осередку пожежі залишків матеріалів та речовин, здатних до самозаймання, не виявлено - версія про можливість виникнення пожежі внаслідок самозаймання відхиляється; не виявлено слідів підготування до підпалу, ознак спеціальної підготовки події, слідів створення умов, які б перешкоджали гасінню пожежі, або її виявленню, а також не виявлено застосування горючих рідин, предметів, пристроїв та їх залишків, які б могли використовуватись як засоби підпалу- версія про можливість виникнення пожежі внаслідок підпалу відзиляється. Беручи до уваги відсутність будь-яких інших джерел запалювання та те, що електричні проводи постійно були під напругою, є очевидним, що єдиним реальним джерелом запалювання у вказаному місці міг бути тепловий прояв електричної енергії, який міг утворитись через виникнення великих перехідних отворів. Проаналізувавши результати огляду місця пожежі- версія про можливість виникнення пожежі внаслідок виникнення аварійних режимів роботи в електромережі квартири (утворення великих перехідних опорів) є найбільш ймовірною, а джерелом запалювання при цьому міг виступити тепловий прояв електричної енергії. -наслідки пожежі: знищено стіну, частково стелю, килим, музичні колонки кв. 57 (власник [PERSON] ) та стелю, підлогу, техніку, частково меблі,Ю а також пошкоджено особисті речі кв. 56 (власник [PERSON] ) Розмір збитків, завданих пожежею встановлюється, трамвований та загиблих не виявлено. За результатами звіту зроблено висновок: ймовірною причиною пожежі, яка сталась 29.09.2022 р. за адресою: [ADDRESS] в житловій кімнаті кв. №57 є виникнення аварійних режимів роботи в електромережі (утворення великих перехідних опорів). Відповідно до відповіді ГУ ДСНС України у м. Києві від 19.04.2023 р. щодо якості складання матеріалів про пожежу, яка сталась 29.09.2022 р. за адресою: [ADDRESS] проведено перевіркою частково підтвердженні факти щодо порушень в роботі [PERSON] ДСНС не є органом досудового розслідування та не уповноважена здійснювати слідчі дії щодо встановлення остаточної причини пожежі та винних осіб. Матеріали за факто вказаної пожежі передано для прийняття процесуального рішення до Шевченківського УП ГУНП у м. Києві. Після проведення експертиз та вивчення обставин пожежі органами досудового розслідування, дані зазначені в акті про пожежу та звіті можуть бути доповнені, змінені або уточнені у відповідному документі. Звіт про причину виникнення пожежі, у першу чергу призначений для Шевченківського УП ГУНП у м. Києві, як для органу, що проводить досудове слідство, для здійснення слідчим правової кваліфікації кримінального правопорушення. Його суть полягає у тому, щоб відмежувати причини виникнення пожежі, пов`язані з підпалом чи занесенням стороннього джерела запалювання (причини, що містять ознаки злочину чи недбалості), від причин, які несуть у собі переважно фактор непередбачуваності (аварійні режими роботи в електромережі). Дата ліквідації зазначена 30, а не 29 вересня помилково. Розміри пожежі у звіті вказані із зазначенням сумарної площі внутрішніх поверхонь (перерогодки, перекриття) спільної для квартир [ADDRESS] . У тій частині перегородки, яка розкрита, видно, що дерев`яні елементи обвуглилися. За характером їх обвуглення є цілком припустимим, що розкритою площею ушкоджень, яка доступна для огляду, це не обмежилось. На момент огляду інспектором місця пожежі, доступною у стіні для дослідження була лише ділянка, розкрита зі сторони квартири №57 . Саме це послужило критерієм для опису місця пожежі у звіті із локаційною прив`язкою для кв. №57 . Завдання інспектора полягало у визначенні характеру пошкоджень внаслідок пожежі і відмежування можливих причин виникнення. У даному випадку такі причини, як підпал, занесення стороннього джерела запалювання, самозаймання були відхилені за недостатністю підстав для їх розгляду, залишилась лише та, яка пов`язана із електрикою. Стіна неповнотіла, можливе утворення пожежного тиску внаслідок газообміну та зростання температури у замкненому просторі. Це і спричинило інтенсивний дим крізь щілини, у тому числі і через розетки. Пожежа могла виникнути на різній висоті всередині стіни. ГУ ДСНС України у м. Києві не може в повному обсязі зясувати обставини виникнення та розвитку пожежі. Згідно висновку експерта №ED-1702-1-2061.23 від 02.02.2023 р. за результатами проведення будівельно-технічного експертного дослідження розмір матеріальної шкоди, завданої приміщенню кіманти, площею 12,7 кв.м. (фактичною площею 12,5 кв.м) кв. [ADDRESS] внаслідок пожежі, яка сталась у кв. №57 зазначеного будинку, станом на момент проведення експертного дослідження становить 79376,00 грн. За змістом положень частини третьої статті 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди. У частинах першій, другій статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди. Схожого висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 27.05.2021 р. у справі №761/12945/19. Відповідно до частини шостої статті 55 Кодексу цивільного захисту України обов`язок із забезпечення пожежної безпеки в жилих приміщеннях державного, комунального, громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів покладається на квартиронаймачів і власників квартир, а в жилих приміщеннях приватного житлового фонду та інших спорудах, приватних житлових будинках садибного типу, дачних і садових будинках з господарськими спорудами та будівлями - на їх власників або наймачів, якщо це обумовлено договором найму. У пункті 3.7.2 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України питань житлово-комунального господарства України від 17 травня 2005 року № 76, забезпечення пожежної безпеки в жилих будинках покладається на власників цих будинків або на уповноважені ними органи, а в жилих приміщеннях (квартирах) також і на їх власників, наймачів (орендарів). Взаємні зобов`язання власника будинку, власника, наймача (орендаря) жилого приміщення щодо забезпечення пожежної безпеки повинні визначатися договором. Забезпечення пожежної безпеки в інших окремо розташованих на прибудинковій території спорудах і гаражах покладається на їх власників. Відповідно до постанови Верховного Суду від 24 червня 2019 року у справі № 902/435/18 саме власник несе повну відповідальність за дотримання правил пожежної безпеки. Позивачу належить довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а шкода, яка завдана особі, - наслідком такої протиправної поведінки. Також позивач несе тягар доведення перед судом розміру завданої шкоди, зокрема зменшення або знищення майна, яке належить йому на праві власності. Такого висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 23.09.2020 р. у справі № 329/382/19. Відтак, обов`язковим для встановлення у спірних правовідносинах є факт пожежі, встановлення осіб, які винні у такій, шкода заподіяна такою та причинно-наслідковий зв`язок між діями та наслідками. При цьому, на підтвердження позовних вимог позивач повинен надати належні та допустимі докази, які б підтверджували факт виникнення пожежі саме з вини відповідача. Варто також зазначити, що протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 04 серпня 2020 року у справі № 925/1478/16). Протиправна поведінка відповідача, яка полягає у недотримання ним, як власником кв. [ADDRESS] правил пожежної безпеки судом не встановлена. Акт про пожежу від 29.09.2022 року та звіт про причини виникнення пожежі від 29.09.2022 року суд не може прийняти як доказ факту виникнення пожежі саме внаслідок протиправних дій відповідача, оскільки вони визначають ймовірну причину пожежі (виникнення аварійних режимів роботи в електромережі (утворення великих перехідних опорів), тому є неналежними доказами щодо цієї обставини. До того ж, викладені у них обставини стосуються виключно кв. 57 , оскільки на момент дослідження була доступна лише ділянка, розкрита зі сторони цієї квартири. Саме це послужило критерієм для опису місця пожежі у звіті з локалізаційною прив`язкою до кв. 57 . Вказане вбачається з відповіді ГУ ДСНС України у м. Києві від 19.04.2023. Також акт та звіт від 29.09.2022 р. не містять відомості про те, які саме вимоги правил пожежної безпеки ймовірно порушив відповідач. З клопотанням про призначення у справі судової пожежно-технічної експертизи, основними завданнями якої є встановлення із застосуванням спеціальних знань механізму виникнення пожежі (горіння), процесу її розвитку і способів застосованих при гасінні, визначення явищ, процесів, умов виникнення пожежі, визначення обставин, що передували виникненню пожежі та сприяли її розповсюдженню сторони не звертались. При цьому, надані позивачем докази підтверджують лише факт пожежі та ймовірну причину пожежі, а тому не можуть бути належними доказами, які підтверджують винність [PERSON] у виникненні пожежі. Будь-яких відповідей правоохоронних органів щодо вказаної пожежі також не надано, звернень позивача до підрозділів Національної поліції не зафіксовано. З огляду на викладене, позивач не довела та не надала належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, що саме внаслідок неправомірних дій відповідача [PERSON] їй була завдана майнова шкода, що між діями відповідача і виникненням пожежі є причинний зв`язок. Також варто зазначити, власниками квартири [ADDRESS] є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , а з позовом звернулась виключно [PERSON] . Жодних доказів понесених саме позивачем фактичних витрат на проведення ремонтних робіт в приміщенні надано не було, розмір прямих реальних збитків, які були понесені позивачем для проведення відновлювального ремонту приміщення внаслідок пожежі, надано не було. Щодо вимог про стягнення з відповідача моральної шкоди, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, крім іншого, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. У відповідності до п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України N 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної(немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості (п. 9 вказаної Постанови). Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків (постанова Верховного Суду від 21.04.2021 р. у справі № 308/3695/17). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 01 вересня 2020 року в справі № 216/3521/16-ц (провадження № 14-714цс19) зроблено висновок, що, виходячи з положень статей 16 і 23 ЦК України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому, як способу захисту суб`єктивного цивільного права, компенсація моральної шкоди повинна відбуватися у будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. З огляду на вищевикладене, закон пов`язує виникнення права на компенсацію моральної шкоди з випадками порушення прав особи, а права позивачів, як було встановлено судом порушено не було. Оскільки скільки судом не встановлено протиправність дій чи бездіяльності відповідача, причинний зв`язок між ними та завданою позивачу шкодою, враховуючи відсутність підстав для задоволення вимоги про стягнення матеріальної шкоди, суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача моральної шкоди. Крім того, оскільки підстави для задоволення вимоги про стягнення на користь позивача матеріальної та моральної шкоди, відсутні, підстави для стягнення на користь позивача витрат на проведення експертизи суд також не вбачає. Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Враховуючи наведене, підстави для задоволення позовних вимог про відшкодування матеріальної та моральної шкоди внаслідок пожежі, відсутні. Враховуючи наведене,

Outcome: dismissed