Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом і свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до розпорядження управління комунального майна та приватизації Сумської міської ради № 3190 від 31.10.2001 року та № 2108 від 20.11.2002 року, його батькам - [PERSON] та [PERSON] , а також йому, та його брату - [PERSON] та його племіннику - [PERSON] , на підставі Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», було видано свідоцтво про право спільної сумісної власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] . Після смерті його батька - [PERSON] у 2007 році, у зв`язку з необхідністю оформлення спадщини батька, його мати звернулась до Ковпаківського райсуду Суми про встановлення часток власності всіх співвласників квартири і його рішенням від 24.07.2007 року, за всіма його співвласниками, в т.ч і [PERSON] , було встановлено право власності на 1/5 частку зазначеної квартири. Оскільки ж матері, за вказаним рішенням суду, у власність перейшла ще й частка власності батька, то таким чином вона стала власницею 2/5 частин квартири, а сама квартира об`єктом спільної часткової власності.. За Договором дарування від 21.08.2007 року, засвідченого приватним нотаріусом міського нотаріального округу Краснощок Л.М., свою частку власності у розмірі 2/5 частин квартири, мати подарувала позивачу . 11.11.2011 року, за Договором купівлі-продажу, засвідченого приватним нотаріусом міського міського нотаріального округу Вольвач А.В., він придбав у власність 1/5 частку власності спірної квартири у свого брата - [PERSON] . Таким чином з листопада 2011 року позивач став власником 4/5 частин власності квартири [ADDRESS] частка власності залишилась у племінника [PERSON] . Оскільки до 2019 року [PERSON] у даній квартирі не мешкав, а проживав окремо, то якихось суттєвих спорів стосовно порядку володіння та користування квартирою у них не було, крім спорів, щодо оплати ним комунальних платежів в розмірі його частки власності, які він категорично відмовився сплачувати. Але пізніше після одруження, почали виникати конфлікти з приводу володіння, користування та розпорядження квартирою. Спочатку [PERSON] вирішив продати свою частку власності в даній квартирі, оскільки ця частка була занадто мала для його сім`ї і його не влаштовувала. Коли про це стало відомо, він, як співвласник, що має першочергове право на придбання його частки власності, через нотаріуса направив йому відповідного листа, в якому заявив про своє бажання придбати його частку власності за ціною її ринкової вартості. Але [PERSON] з його пропозицією не погодився і заявив, що він хоче отримати від нього в якості плати за його частку власності суму грошових коштів, достатніх для придбання ним окремої однокімнатної квартири , що було безумовно набагато більше ніж ринкова вартість його частки власності. Реальний поділ квартири є неможливий, всі питання з приводу користування кімнатами та місцями загального користування не могли бути мирним чином вирішені. При цьому відповідач пригрозив, що він заселить в квартиру осіб ромської національності чи інших осіб з кримінальним минулим, які взагалі позбавлять його та дружину можливості нормально користуватись квартирою. Після того як [PERSON] дійсно спробував реалізувати свої погрози, прийшовши до квартири разом з сторонніми особами, які застосували до них з дружиною фізичне насильств, він вирішив звернутись до суду з позовом про позбавлення його частки власності у спірній квартирі з виплатою йому грошової компенсації. Коли [PERSON] стало відомо про його наміри, з метою не допустити задоволення судом позову, [PERSON] разом з дружиною та їх дитиною заселився в спірну квартиру і навіть деякий час проживав в ній разом із своєю сім`єю. Але за цей час він та його дружина, з метою вижити їх з квартири заволоділи більшою частиною житлової площі квартири, фактично зайнявши в ній спальню розміром 14,8 кв. та зал, розміром 17,4 кв. метри залишивши для них з дружиною тільки невеличку спальню площею 9,3 кв. метри. Також вони обмежили їх у користуванні всіма допоміжними приміщеннями квартири, а саме ванною кімнатою. Приблизно в березні 2021 року [PERSON] виїхав з квартири у невідомому для нього напрямку і з тих пір він більше в квартирі не появлявся.Пізніше стало відомо, що [PERSON] разом із дружиною та дитиною виїхали на постійне місце проживання за межі України, а саме в республіку Польща. Відповідно до Висновку експерта про вартість майна ринкова вартість спірної квартири, складає 709400 грн., а відповідно її 1/5 частина складає 141880 грн., так як подальше з [PERSON] спільне володіння і користування спірною квартирою є неможливим. Вважає, що припинення права власності [PERSON] на його частку у спірній квартирі не завдасть істотної шкоди і його інтересам та інтересам його сім`ї. Тому просить позовні вимоги задовольнити. Представник позивача адвокат Сапіч В.М. надав заяву, в якому позов підтримав повністю, просить його задовольнити та проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач про час і місце розгляду справи повідомлявся у спосіб, передбачений ЦПК України, в судове засідання не з`явився, заяв та клопотань, а також відзиву на позов не надходило. Згідно ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що на підставі розпорядження та свідоцтва про право спільної сумісної власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , виданого управління комунального майна та приватизації Сумської міської ради № 3190 від 31.10.2001 року та № 2108 від 20.11.2002 року, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] належала на праві спільної сумісної власності спірна квартира. (а.с. 9) На даний час в спірній квартирі зареєстровані позивач та відповідач. (а.с. 11) Після смерті батька позивача - [PERSON] у 2007 році, у зв`язку з необхідністю оформлення спадщини батька, його мати звернулась до Ковпаківського райсуду Суми про встановлення часток власності всіх співвласників квартири і його рішенням від 24.07.2007 року, за всіма його співвласниками, в т.ч і [PERSON] , було встановлено право власності на 1/5 частку зазначеної квартири. Оскільки ж матері, за вказаним рішенням суду, у власність перейшла ще й частка власності батька, то таким чином вона стала власницею 2/5 частин квартири, а сама квартира да об`єктом спільної часткової власності. За Договором дарування від 21.08.2007 року, засвідченого приватним нотаріусом міського нотаріального округу Краснощок Л.М., свою частку власності у розмірі 2/5 частин квартири, мати подарувала позивачу. 11.11.2011 року, за Договором купівлі-продажу, засвідченого приватним нотаріусом міського міського нотаріального округу Вольвач А.В., він придбав у власність 1/5 частку власності спірної квартири у свого брата - [PERSON] . Таким чином з листопада 2011 року позивач став власником 4/5 частин власності квартири [ADDRESS] частка власності залишилась у племінника [PERSON] . Такі обставини підтверджуються Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.10) Згідно рішення Ковпаківського райсуду Суми від 25.08.2020 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про виділ у володіння та користування в натурі частки власності у спільній частковій власності задовольнити. Виділити [PERSON] , у володіння та користування в натурі його частку власності розміром 4/5 частин у квартирі [ADDRESS] у вигляді житлової кімнати позначеної на плані квартири під [ADDRESS] площею 17,4 кв. метри, житлової кімнати позначеної на плані квартири під [ADDRESS] площею 14,8 кв. метри разом з прилеглою до неї лоджією площею 4,2 метри, а всього 36,4 кв. метрів загальної площі даної квартири з яких 32,2 метри складає житлова площа.Виділити [PERSON] у володіння та користування в натурі його частку власності розміром 1/5 частини зазначеної квартири у вигляді жилої кімнати позначеної на плані квартири під [ADDRESS] площею 9,3 кв. метри разом з прилеглим до неї балконом площею 2,9 кв., а всього 12.2 кв. метри загальної площі квартири з яких 9,3 метри складає житлова площа квартири.Залишити всі допоміжні приміщення квартири [ADDRESS] , а саме - кухню, коридор, ванну кімнату та вбиральню у спільному користуванні [PERSON] та [PERSON] . (а.с.23-25) Тривалий час між сторонами виникають суперечки з приводу володіння, користування та розпорядження квартирою, що підтверджується наданими листами-зверненнями позивача до поліції, медичної швидкої допомоги, витягом з ЄРДР (а.с. 17-22, 26-28) Відповідно до ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо:1)частка є незначною і не може бути виділена в натурі;2)річ є неподільною;3)спільне володіння і користування майном є неможливим;4)таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласників та членам його сім`ї. Згідно ч.2 ст. 365 ЦК України суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Відповідно до звіту оцінювача ПП «Апекс» від 05.01.2023 року про вартість майна, ринкова вартість спірної квартири на цю дату складає 709 400 грн., а відповідно її 1/5 частина складає 141 880 грн., та цю суму коштів позивач [PERSON] 06.07.2023 року вніс на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Сумській області по справі №592/1801/23. Виписка рахунку №иА558201720355249001000008869 від 06.07.2023р., що підтверджується довідкою від 07.07.2023 року № 04-1651/23. (а.с.56 ) Так, судом встановлено, що відповідач тривалий час не користується спірною квартирою, оскільки як убачається із відповіді Державної прикордонної служби України від 10.04.2023 року на запит суду (а.с. 46), [PERSON] 16.04.2021 року перетнув державний кордон України у пункту пропуску Грушів на автомобілі і на даний час відомостей про його повернення немає. Приймаючи до уваги, що частка відповідача у спільному майні є незначною і не може бути виділена в натурі, річ-квартира є неподільною, спільне володіння та користування є неможливим, припинення права власності на частку не завдасть істотної шкоди інтересам відповідача та членам його сім`ї, позивачем внесена вартість частки на депозитний рахунок суду, а тому суд вважає можливим припинити право [PERSON] на 1/5 частку у праві спільної часткової власності на квартиру [ADDRESS] . Визнати за [PERSON] право власності на 1/5 частку квартири [ADDRESS] , стягнувши з нього на користь [PERSON] грошову компенсацію за 1/5 частку квартири в сумі - 141 880 грн., яка знаходиться на депозитному рахунку ТУ ДСА України в Сумській області. Припинити право спільної часткової власності на квартиру [ADDRESS] . Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved