Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-29 00:00:00

До Подільського районного суду міста Києва звернулась [PERSON] з позовом до фізичної особи - підприємця [PERSON] про захист прав споживачів, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 23 липня 2021 року з веб-сайту відповідача здійснила замовлення вінілових фотошпалер на флізеліновій основі, принт - цегла. Деталі замовлення узгоджувались сторонами за допомогою додатку - Вайбер. Після узгодження характеристик товару та підтвердження відповідачем прийняття замовлення, умов оплати і доставки товару, 23 липня 2021 року, з використанням платіжної картки [PERSON] , позивачка здійснила оплату замовлення в сумі 5539 грн. шляхом перерахування коштів на картковий рахунок відповідача. 25 серпня 2021 року, отримавши замовлення на ТОВ «Нова пошта», позивачка виявила відсутність розрахункових документів, а також інструкцій до товару, що призвело до порушення прав як споживача. Крім того, фотошпалери не співпадали з тими характеристиками по яких здійснювалось замовлення. Зокрема, розмір принту цегли на фотошпалерах більше ніж передбачалось позивачкою, а також якість друку малюнку не відповідала заявленій відповідачем - зображення не чітке, картинка тьмяна. На звернення позивачки про повернення товару, відповідачем було відмовлено, у зв`язку з чим, остання вимушена звернутись до суду з даним позовом за захистом своїх порушених прав. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02 грудня 2021 року, головуючим суддею у справі визначено Рибалку Ю.В. 06 грудня 2021 року ухвалою судді Подільського районного суду міста Києва прийнято до провадження цивільну справу за позовом [PERSON] до фізичної особи - підприємця [PERSON] про захист прав споживачів, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - [PERSON] . Розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач у встановлений судом строк, у відповідності до ст. 178 ЦПК України, відзив на позовну заяву не надав. Згідно ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження, суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судові дебати не проводяться. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є фізичною особою - підприємцем, здійснює роздрібну торгівлю засобами поштового замовлення або через мережу інтернет та інші види роздрібної торгівлі поза магазинами, що підтверджується копією витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Позивачка зазначає, що засобами поштового відправлення «Нова пошта» отримала від відповідача шпалери на флізеліновій основі, які замовляла на офіційному інтернет - сайті відповідача, та за які сплатила 5539 грн., що підтверджується копією квитанції № 0.0.2207758290.1 від 23.07.2021. Відповіддю на претензію ФОП [PERSON] повідомив позивачку, про те, що обов`язки з виготовлення замовлення фотошпалер виконано належним чином, фотошпалери є належної якості, жодних недоліків не мають та відповідають погодженому сторонами замовлення макету. Згідно зі статтею 8 Закону України «Про захист прав споживачів», у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар. Відповідно до пунктів 12, 15 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів», істотний недолік - недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором. Недолік - будь-яка невідповідність продукції вимогам нормативно-правових актів і нормативних документів, умовам договорів або вимогам, що пред`являються до неї, а також інформації про продукцію, наданій виробником (виконавцем, продавцем). Як вбачається з письмових доказів, наданих позивачкою на підтвердження позовних вимог, судом встановлено, що матеріали справи не містять даних про наявність у товарі - фотошпалерах недоліків або істотних недоліків, які виникли з вини виробника (продавця, виконавця). Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право обміняти непродовольчий товар належної якості на аналогічний у продавця, в якого він був придбаний, якщо товар не задовольнив його за формою, габаритами, фасоном, кольором, розміром або з інших причин не може бути ним використаний за призначенням. Споживач має право на обмін товару належної якості протягом чотирнадцяти днів, не рахуючи дня купівлі, якщо триваліший строк не оголошений продавцем. Обмін товару належної якості провадиться, якщо він не використовувався і якщо збережено його товарний вигляд, споживчі властивості, пломби, ярлики, а також розрахунковий документ, виданий споживачеві разом з проданим товаром. При цьому, якщо всі вищевикладені вимоги дотримано і на момент обміну аналогічного товару немає у продажу, споживач має право або придбати будь-які інші товари, або розірвати договір та отримати грошові кошти у розмірі вартості повернутого товару (частина друга статті 9 Закону України «Про захист прав споживачів»). Згідно з абзацом 2 частини другої статті 17 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі коли під час гарантійного строку необхідно визначити причини втрати якості продукції, продавець (виконавець, виробник) зобов`язаний у триденний строк з дня одержання від споживача письмової згоди організувати проведення експертизи продукції. Експертиза проводиться за рахунок продавця (виконавця, виробника). Якщо у висновках експертизи буде доведено, що недоліки виникли після передачі продукції споживачеві внаслідок порушення ним встановлених правил використання, зберігання чи транспортування або дій третіх осіб, вимоги споживача не підлягають задоволенню, а споживач зобов`язаний відшкодувати продавцю (виконавцю, підприємству, яке виконує його функції) витрати на проведення експертизи. Споживач, продавець (виконавець, виробник) мають право на оскарження висновків експертизи у судовому порядку. Відповідно до пункту 5 частини першої статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. Що стосується доводів позивачки про неналежну якість придбаних фотошпалер, суд зазначає наступне. Суд не має права призначити експертизу за власною ініціативою (за винятком справ окремого провадження - ст. 239 ЦПК України), однак, відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України, зобов`язаний забезпечити (організувати) дійсно змагальний процес, тобто створити особам, які беруть участь у справі, всі умови для реалізації ними своїх процесуальних прав і виконання покладених на них процесуальних обов`язків. Натомість позивачка процесуальними правами щодо заявлення клопотання про призначення судової експертизи не скористалась, а тому суд критично ставиться до доводів позивачки щодо придбання нею фотошпалер неналежної якості, оскільки інших доказів на підтвердження позовних вимог стороною позивача не надано. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачкою не підтверджено належними та допустимим доказами істотний недолік спірного товару. При цьому, усі доводи сторони позивача в обґрунтування заявлених позовних вимог ґрунтуються на особистих переконаннях та поясненнях позивача. Однак для ухвалення у справі обґрунтованого рішення, такі факти повинні бути встановлені належними та допустимими доказами (висновками експертів, відповідними письмовими доказами тощо), а не ґрунтуватися на припущеннях. Наведена ситуація зводить процес вирішення даної справи на підставі здогадок та припущень, покладення яких в основу законного та обґрунтованого рішення є недопустимим. Крім того, оскільки обставини, наведені позивачкою для стягнення матеріальної шкоди не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, позовні вимоги про стягнення моральної шкоди в сумі 10000 грн. також не підлягають задоволенню, тому що є похідними від основних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК випадках. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Слід зауважити, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України). Підсумовуючи наведене, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що, відповідно до статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до висновку, що у задоволені позовних вимог [PERSON] слід відмовити в повному обсязі за недоведеністю. У зв`язку з тим, що у задоволенні позову відмовлено, а позивачка була звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду на підставі Закону України «Про захист прав споживача», судовий збір необхідно віднести на рахунок держави. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed