Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-09 00:00:00

09.08.2021 р. позивач [PERSON] звернулася в Корабельний районний суд м. Миколаєва до відповідача Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" з позовною заявою, в якій просила суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. від 07.05.2019 року, зареєстрований в реєстрі за № 1276. Позов мотивований тим, що 12.07.2021 року Корабельним відділом державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в особі головного державного виконавця Стомат І.В. було відкрито виконавче провадження про звернення стягнення на нерухоме майно - житловий будинок з усіма господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що на праві власності належить позивачу [PERSON] на користь відповідача АТ КБ «Приватбанк». За рахунок коштів, отриманих від реалізації майна задовольнити вимоги АТ КБ «Приватбанка» шляхом перерахування коштів у розмірі 249 829 доларів США 15 центів, що за курсом НБУ на 25.02.2019 року (один долар США дорівнює 27,017312 гривень) становить 6 749 712 гривень 09 коп., та витрати пов`язані з вчиненням виконавчого напису 3 500 грн. Підставою відкриття виконавчого провадження зазначено: виконавчий напис №1276, виданий 07.05.2019 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І. М. Вважала, що вказаний виконавчий напис вчинений з порушенням вимог, встановлених законодавством, а тому є таким, що не підлягає виконанню. Позивач вважає, що належними доказами, які б підтверджували наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлювали розмір заборгованості позичальника, є саме первинні документи, оформлені відповідно до вимог ст, 9 Закону України від 16 липня 1999 року № 996-ХІУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», але такі первинні документи відсутні. Зазначила, що між позивачем та відповідачем з 2009 року тривають судові спори, щодо заборгованості за кредитним договором. Так, заочним рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 14.12.2011 року (справа №2-419/2011) було звернено стягнення на нерухоме майно - вищевказаний житловий будинок. При цьому, сума боргу відповідно до рішення складає 56 310 доларів США, що еквівалентно 449 114,22 гривень. Відповідно до виконавчого напису сума заборгованості становить 249 829 доларів, 15 центів США, що еквівалентно 6 749 712 грн. Отже заборгованість не є безспірною. З дня пред`явлення вимоги 26.12.2011 року (дата набрання чинності рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 14.12.2011 року (справа № 2-419/2011) минуло майже 10 років. При вчиненні оскарженого виконавчого напису № 1276 від 07.05.2019 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості є безспірним, відповідність розрахунків заборгованості з урахуванням строків позовної давності, нотаріусом не перевірялася. Жодних повідомлень чи письмової вимоги про усунення порушень позивач не отримувала, як не отримувала і сам виконавчий напис. Вирішити вказане питання у позасудовому порядку неможливо, у зв`язку з чим позивач змушений звернутися в суд з даним позовом. Ухвалою судді Лазаревої Г.М. від 13.08.2021 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Відповідачу запропоновано подати відзив в строк 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження та позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив. 04.05.2023 р. на підставі розпорядження керівника апарату суду щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи та рішення зборів суддів Корабельного районного суду м. Миколаєва, був здійснений повторний автоматизований розподіл даної судової справи та на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільну справу за позовом [PERSON] до Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк»,\~треті особи:\~приватний нотаріус\~Дніпровського міського\~нотаріального округу\~Бондар Ірини\~Михайлівни,\~Корабельного відділу\~державної виконавчої\~служби в\~місті Миколаєві\~Південного міжрегіонального\~управління Міністерства\~юстиції (м.Одеса),\~про визнання\~виконавчого напису\~нотаріуса таким,\~що не\~підлягає виконанню було передано в провадження судді Чернявської Я.А. В судове засідання сторони не з`явились, були повідомлені про час та місце розгляду справи у порядку, встановленому ст.ст. 128, 130 ЦПК України. Позивач надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити. Відповідач був вчасно та належним чином повідомлений про місце розгляду справи, про визначений строк для надання відзиву на позов, що підтверджується наявними в матеріалах справи зворотніми поштовими повідомленнями однак, заяву про участь у судовому засіданні не подав, відзиву на позовну заяву не надіслав, заперечень проти задоволення позову до суду не надав. Третя особа приватний нотаріус надіслала заяву про розгляд справи у відсутності представника третьої особи, заперечень щодо доводів позивача у позовні заяві суду не надала, ухвалення рішення залишила на розсуд суду. Представник третьої особи Корабельного ВДВС надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи без участі представника відділу, а також повідомили, що у відділі на виконанні перебуває виконавче провадження ВП № 66034618 з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріусу Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. від 07.05.2019 про звернення стягнення на нерухоме майно - житловий будинок з усіма господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк». За рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна задовольнить вимоги АТ КБ «Приватбанк» шляхом перерахування коштів у розмірі 249 829 доларів США 15 центів, що за курсом НБУ на 25.02.2019 (один долар СІЛА дорівнює 27,017312 гривень) становить 6 749 712,09 грн, та витрати пов`язані з вчиненням виконавчого напису 3 500,00 грн. Виконавче провадження зупинено 28.08.2021 на підставі ухвали Корабельного районного суду м Миколаєва № 488/2930/21 від 11.08.2021. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки у судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки. Згідно з\~ч.\~4\~ст.\~223\~ЦПК України\~ у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За таких обставин, відповідно до ст. 280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень представника позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги належить задовольнити з наступних підстав. Судовим розглядом встановлено, що 14.12.2011 р. Корабельним районним судом м. Миколаєва було ухвалене заочне рішення у справі № 2-419/2011, згідно з яким позов публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] задоволений частково. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № NКТGGК09440004 від 14.09.2006 р., укладеним між [PERSON] та публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк», яка станом на 14.10.2011 року становить в сумі 56310,32 доларів США, що еквівалентно 449114,22 гривень, і складається з заборгованості: за кредитом в розмірі 29973,44 дол.США; за процентами за користування кредитом в розмірі 12455,79 дол.США; комісії за користування кредитом- 2246,47 дол.США; пені за несвоєчасність виконання зобов`язань- 11634,62 дол.США, звернуто стягнення на предмет іпотеки - цілий житловий будинок з усіма господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] , житловою площею 23,90 кв.м. загальною площею 93,80 кв.м. Майно належить іпотекодавцю на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Козленок С.І. від 14.09.2006 за реєстровим № 2869, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів за номером 1569981, зареєстрованого в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно від 15.09.2006р. та Миколаївським міжміським бюро технічної інвентаризації 15.09.2006 р. в реєстровій книзі 26 за номером запису 4018 та в ЄРПВНМ за реєстровим № 15956611, шляхом продажу предмета іпотеки Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» від свого імені будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу за початковою ціною не нижчому визначеному в п. 13 Іпотечного договору іпотечної вартості будинку в розмірі 202 000 гривень. В іншій частині позовних вимог, а саме: надання банку всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу, виселення відповідачки та зняття її з реєстраційного обліку - відмовлено. Стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» судові витрати. Вказане рішення суду набрало законної сили 26.12.2011 року. Судом також встановлено, що 07.05.2019 р. приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною був вчинений виконавчий напис за реєстраційним № 1276, згідно з яким звернуто стягнення на нерухоме майно житловий будинок з усіма господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] . Зазначене нерухоме майно па підставі договору іпотеки, посвідченого 19.09.2006 року приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Денисовою О.О. за реєстровим № 4626, передане в іпотеку Акціонерному товариству комерційний банк Приватбанк, яке є правонаступником Закритого акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк». Згідно з вказаним виконавчим написом за рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна, запропоновано задовольнити вимоги Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» шляхом перерахування коштів на рахунок № [NUMBER] в AT КБ «Приватбанк», МФО 305299, у розмірі: заборгованість за кредитом - 30 370,98 доларів США; заборгованість за відсотками - 53 511,88 доларів США; комісія - 8 227,27 доларів США; пеня - 157 719,02 доларів США, що всього становить 249 829,15 дол. США, що за курсом НБУ на 25.02.2019 року (один долар США дорівнює 27,017312 гривень) становить 6 749 712,09 грн. Витрати, пов`язані із вчиненням виконавчого напису 3 500,00 грн. Строк, за який провадиться стягнення, відповідно до оскаржуваного виконавчого напису, становить дванадцять років п`ять місяців одинадцять днів, а саме з 14.09.2006 року по 25.02.2019 року. Судом також встановлено, що 12.07.2021 р. на підставі оскаржуваного виконавчого напису № 1276 від 07.05.2019 р. головним державним виконавцем Корабельного відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Стамат Іриною Вікторівною відкрито виконавче провадження № 66034618. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з статтею 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок. Згідно з статтею 87 Закону України «Про нотаріат» (в редакції, чинної на момент вчинення оскаржуваного виконавчого напису) для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувана на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує виникнення права стягувана на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувана раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувану можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання безспірного зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість боржника перед стягувачем. За змістом статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. В оскаржуваному виконавчому написі, що вчиненому 07.05.2019 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною за № 1276, зазначено наступний строк, за який провадиться стягнення: «дванадцять років п`ять місяців одинадцять днів, а саме, з 14.09.2006 року по 25.02.2019 року». Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Враховуючи те, що стягнення заборгованості за виконавчим написом провадиться з 14.09.2006 року, вказане свідчить про те, що відповідач наполягає на тому, що боржник не сплачував борг з цієї дати, а тому банк був обізнаний про порушення свого права та у нього виникло право вчиняти дії для захисту порушеного права. Отже, з дня виникнення у відповідача права вимоги до позивача минуло більше дванадцяти років, що свідчить про пропущення статті 88 Закону України «Про нотаріат». Стаття 88 Закону України «Про нотаріат» передбачає одну із обов`язкових умов вчинення нотаріусом виконавчого напису - безспірність заборгованості боржника, у тому числі і внаслідок цивільно-правової відповідальності. Виходячи з системного аналізу статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувана право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувана (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і необґрунтованість вимог до боржника. Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду України від 05.06.2017 року у справі №6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України Про нотаріат у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. Однак приватним нотаріусом при вчиненні виконавчого напису не дотримано вимог щодо безспірності заборгованості відповідача перед банком, оскільки під час вчинення виконавчого напису між сторонами існував спір у суді щодо заборгованості за кредитним договором. Отже, на думку суду, у даному випадку нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності вимог, чим порушив норми Закону України Про нотаріат та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Згідно з ст.ст. 12 та 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. За таких обставин, суд дійшов висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

Outcome: approved