Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-26 00:00:00

\~ \~ \~ \~\~ [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що від спільного проживання з відповідачкою мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . \~ \~ \~ \~Рішенням Березанського міського суду Київської області від 17.02.2020 року з нього на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17.12.2019 року та до досягнення дитиною повноліття. \~ \~ \~ \~Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~Вважає, що на теперішній час істотно змінилися обставини, що впливають на зменшення розміру стягуваних з нього аліментів. Нещодавно змінився його сімейний стан, зокрема, від спільного проживання з його теперішньою дружиною, [PERSON] у нього народився син [PERSON] , [INFO] , який разом з його теперішньою дружиною повністю перебувають на його утриманні. При цьому, його теперішня дружина, перебуваючи у відпустці по догляду за дитиною, на даний час ніде не працює, зважаючи на що, єдиним джерелом доходів в сім`ї являється його офіційна заробітна плата. Таким чином, рішення Березанського міського суду Київської області від 17.02.2020 року про стягнення з нього аліментів, не враховує ту обставину, що на його утриманні, окрім дитини від першого шлюбу, перебуває ще малолітня дитина від теперішнього шлюбу. Отже, наявність у позивача інших дітей, що перебувають на його утриманні, може бути підставою для задоволення вимоги про зменшення розміру аліментів. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник позивача адвокат Семиряко О.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином за зареєстрованою адресою проживання. Представник відповідачки адвокат Вак О.В. в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Заслухавши представника позивача, представника відповідачки, дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог та заперечень, дійшов таких висновків. Як вбачається з матеріалів справи, батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим повторно 16.05.2022 року Баришівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 168 (а.с. 16). Рішенням Березанського міського суду Київської області від 17.02.2020 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання їх з відповідачем малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 17.12.2019 року (а.с. 5-8). 22.02.2022 року позивач [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , що вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис № 90 (а.с. 11). Від вказаного шлюбу народилась дитина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Березанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 64 (а.с. 12). З копії витягу із наказу № 61 від 16.03.2022 року, виданого Міністерством оборони України вбачається, що солдата [PERSON] , який прибув із [INFO] зараховано до списків особового складу військової частини [NUMBER] , на всі види забезпечення з 16.03.2022 року, на посаду такелажника автомобільного відділення 4 автомобільного взводу автомобільної роти (а.с. 13). Як вбачається з довідки про заробітну плату (грошове забезпечення, винагороду за цивільно-правовим договором) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням [PERSON] , останній проходить військову службу у військовій частині [NUMBER] ( [ADDRESS] ) та розмір нарахованої йому заробітної плати становить за квітень 2022 року 43\~191,00 грн., травень 2022 року 43\~191,00 грн., червень 2022 року 43\~191,00 грн., липень 2022 року 43, 191,00 грн., серпень 2022 року 43\~191,00 грн., вересень 2022 року 108\~524, 33 грн., жовтень 2022 року 43\~191,00 грн., листопад 2022 року 75\~857,67 грн., грудень 43\~191,00 грн., всього за період з квітня 2022 року по грудень 2022 року 486\~719, 00 грн. (а.с. 15). Згідно з довідкою про наявність заборгованості від 27.02.2023 року № 2850, виданої Березанським відділом державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) [PERSON] , про те, що згідно з матеріалами виконавчого провадження № 63304319, відкритого 15.10.2020 року про виконання виконавчого листа № 356/849/19 від 05.10.2020 року Березанським міським судом Київської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини: [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини його доходу, але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17.12.2020 року і до повноліття дитини, що пред`явлено до примусового виконання 15.10.2020 року, станом на 01.01.2023 року наявна заборгованість зі сплати аліментів сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за 5 місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання та становить 17\~891, 29 грн. (а.с. 43). У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частинами першою та другою статті 27 Конвенції встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частинами восьмою, дев`ятою статті 7 СК України передбачено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Статтею 51 Конституції України та статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до статті 141 СК Україним мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. \~ \~ \~ \~Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 182 СК України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. За змістом даної норми Сімейного кодексу України зміна розміру аліментів у бік зменшення можлива у випадку такої зміни матеріального чи сімейного стану платника, в результаті якого у нього погіршився матеріальний стан, наприклад зменшився дохід чи такий взагалі відсутній, або у нього з`явився додатковий обов`язок утримання інших осіб (неповнолітніх, непрацездатних), тощо. Згідно з роз`ясненнями, які викладені у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»,розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частинами 1 та 2 ст. 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. У постанові від 03 червня 2020 року у справі № 760/9783/18-ц Верховний Суд зазначив, що зміна сімейного стану в зв`язку з наявністю у платника аліментів інших дітей не може бути підставою для зміни розміру аліментів без доведення обставини зміни матеріального стану. Надані позивачем на виконання вимог ст. 81 ЦПК України докази, які досліджені судом, у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про зміну лише його сімейного стану. Однак, позивач не надав суду належних та допустимих доказів погіршення його матеріального стану. Зміна сімейного стану позивача, а саме народження дитини від другого шлюбу без підтвердження зміни матеріального становища не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів. Більш того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. На переконання суду, розмір аліментів визначений рішенням Березанського міського суду Київської області від 17.02.2020 року відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні малолітню дитину, без підтвердження погіршення його матеріального становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини відповідачки та позивача та суперечитиме її інтересам. Суд прийшов до обґрунтованого висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позову [PERSON] , оскільки належними та допустимими доказами позивачем не підтверджено погіршення його майнового стану, а зміна його сімейного стану народження іншої дитини від іншого шлюбу, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів. Відтак, з огляду на наведені вище норми права, встановлені фактичні обставини справи, досліджені докази, розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд вважає, що в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів необхідно відмовити. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed