Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-25 00:00:00

у листопаді 2022 року позивач ТдВ СК «Альфа - Гарант» звернулась до Голосіївського районного суду м. Києва із позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди в порядку зворотної вимоги (регресу). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 25 грудня 2020 року між ТдВ СК «Альфа - Гарант» та [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс) № 202321375, забезпечений транспортний засіб «VOLKSWAGEN JETTA», державний номерний знак [NUMBER] . Предметом зазначеного вище договору є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. 15.06.2021 о 19:10 год на пл. Вокзальна, 1 у м. Києві відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «VOLKSWAGEN JETTA», державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «KIA SPORTAGE», державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Даний факт підтверджується постановою Солом`янського районного суду міста Києва від 02.08.2021 по справі № 760/17511/21, відповідно до якої [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4 та 124 КУпАП. Постанова набрала законної сили 12.08.2021. Позивач вказав, що на момент дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб «VOLKSWAGEN JETTA», державний номерний знак [NUMBER] був застрахований в АТ «СК «АРКС». згідно договору добровільного страхування наземного транспорту №13684а1я від 01.02.2021. У зв`язку з чим, власник транспортного засобу «KIA SPORTAGE», державний номерний знак [NUMBER] - [PERSON] звернулася до АТ «СК «АРКС» із заявою на виплату страхового відшкодування, а також надала всі необхідні документи для його виплати. На виконання умов вищевказаного договору 01.07.2021 АТ «СК «АРКС» було складно страховий акт №ARX2811373, в якому зроблено висновок, що вказана подія кваліфікована як страховий випадок та сума страхового відшкодування складає 7 234,20 грн, яку АТ «СК «АРКС» перерахувало на користь власника транспортного засобу «KIA SPORTAGE», державний номерний знак [NUMBER] - [PERSON] . На підставі ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», 01 вересня 2021 АТ «СК «АРКС» звернулося до ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» із заявою про регресні вимоги на суму 7 234,20 грн. За результатами розгляду вказаної вище заяви 13.09.2021 ТдВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» було зроблено розрахунок страхового відшкодування та страховий акт №ЦВ/21/5299 на підставі яких була визначена виплата страхового відшкодування в розмірі 6 234,20 грн з відрахуванням суми франшизи у розмірі 1 000,00 грн на користь AT «СК «АРКС». 28.09.2021 ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» зверталося до відповідача із вимогою про виплату страхового відшкодування в порядку регресу на суму 6 234,20 грн. Однак, дана вимога була проігнорована та жодних виплат з боку відповідача на користь позивача здійснено не було. Ураховуючи викладене, на підставі ч. 1 ст. 1191 ЦК України, ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач просить стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду в порядку зворотної вимоги (регресу) у сумі 6 234,20 грн та судові витрати. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 24 січня 2023 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження за правилами ст.ст.274-279 ЦПК України без виклику сторін за наявними у справі матеріалами. На момент розгляду справи відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву у справі. Клопотання по суті спору та з процесуальних питань сторонами не подавалися. Суд розглядає справу на підставі поданих матеріалів та наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, без участі сторін. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що водій [PERSON] 15.06.2021 о 19.10 год, керуючи автомобілем «VOLKSWAGEN JETTA», державний номерний знак [NUMBER] , на пл. Вокзальна, 1 у м. Києві, під час руху заднім ходом не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем «KIA SPORTAGE», державний номерний знак [NUMBER] , який отримав механічні пошкодження. Після чого, [PERSON] залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої був причетний. Вказаними діями [PERSON] порушив п.п. 10.9; 2.10 а); 2.10д) ПДР України. Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 02.08.2021 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 122-4 КУпАП, та притягнуто останнього до адміністративної відповідальності в межах санкції цих статей. У відповідності до вимог ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Як вказано у постанові Верховного Суду від 05.09.2019 року у справі №234/16272/15-ц, з огляду на презумпцію вини заподіювана шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України) особа звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду якщо доведе, що шкоди було завдано не з її вини. Таким чином цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. При розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, ця постанова обов`язкова для суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи цей позов, суд не вправі обговорювати вину такої особи, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. У такому разі і призначення відповідної експертизи не вимагається. Внаслідок вказаної ДТП автомобіль марки «KIA SPORTAGE», державний номерний знак [NUMBER] отримав механічні пошкодження, що підтверджується наявними у матеріалах справи доказами. Із матеріалів справи вбачається, що на момент дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб «KIA SPORTAGE», державний номерний знак [NUMBER] , був застрахований в АТ «СК «АРКС», згідно договору добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» №13684а1я від 01.02.2021. Цивільно - правова відповідальність власника транспортного засобу «VOLKSWAGEN JETTA», державний номерний знак [NUMBER] , на момент ДТП була застрахована у ТдВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ», що підтверджується полісом обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 202321375 від 26.12.2020. За результатами звернення власника автомобіля «KIA SPORTAGE», державний номерний знак [NUMBER] 01.07.2021 АТ «СК «АРКС» було складно страховий акт №ARX2811373, в якому зроблено висновок, що вказана подія кваліфікована як страховий випадок та сума страхового відшкодування складає 7 234,20 грн, яку АТ «СК «АРКС» перерахувало на користь власника транспортного засобу «KIA SPORTAGE», державний номерний знак [NUMBER] - [PERSON] , що підтверджується платіжним дорученням №795099. 01 вересня 2021 АТ «СК «АРКС» звернулося до ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» із заявою про регресні вимоги на суму 7 234,20 грн. За результатами розгляду цієї заяви 13.09.2021 ТдВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» було зроблено розрахунок страхового відшкодування та страховий акт №ЦВ/21/5299 на підставі яких була визначена виплата страхового відшкодування в розмірі 6 234,20 грн з відрахуванням суми франшизи у розмірі 1 000,00 грн на користь AT «СК «АРКС». 28.09.2021 ТдВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» зверталося до відповідача із вимогою про виплату страхового відшкодування в порядку регресу на суму 6 234,20 грн. Однак, дана вимога була проігнорована та жодних виплат з боку відповідача на користь позивача здійснено не було. Статтею 1 Закону України «Про страхування» визначено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі, особою, яка її завдала. За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст.979 ЦК України). Відповідно до ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). За умовами п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений в договорі. Положення статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно ст. 9 Закону страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Статтею 993 ЦК України встановлено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. З огляду на викладене та відповідно до положення ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, суд не піддає сумніву та доказуванню обставини, встановлені вищезазначеною постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 02.08.2021 у справі №760/17511/21 згідно засад інституту доказування у цивільному судочинстві, яка набрала законної сили, відповідно до яких відповідача визнано винуватим у дорожньо-транспортній пригоді. Отже, з огляду на викладене, вина відповідача [PERSON] у скоєній дорожньо-транспортній пригоді, є доведеною. У зв`язку із тим, що [PERSON] вчинила ДТП та самовільно залишив місце пригоди, у позивача виникло право зворотної вимоги (регресу), однак [PERSON] на претензію ТдВ СК «Альфа-Гарант», про добровільну сплату коштів в порядку регресу не відреагував. Правові підстави права позивача щодо вимоги до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування ґрунтуються на законі і повністю є доведеними та вмотивованими. Частинами 1, 2, 3 та 4 статті 12 ЦПК України, передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 89 ЦПК України - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; ч.1 ст. 95 ЦПК України - письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, які мають значення для правильного вирішення спору. Відповідачем в свою чергу позовні вимоги не спростовано. Таким чином, з врахуванням наведеного, позивач у повному обсязі довів свої позовні вимоги, а тому суд вважає за можливе позов задовольнити, стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду в порядку зворотної вимоги (регресу) в сумі 6 234,20 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати пропорційно до задоволених вимог. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору за подачу позову до суду у розмірі 2 481,00 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved