Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-04 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з зазначеним позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення коштів. Свої вимоги мотивувала тим, що 15 березня 2012 року між нею та [PERSON] був укладений договір позики, відповідно до якого вона передала [PERSON] грошові кошти в сумі 10000 доларів США в позику, а останній зобов`язався повернути кошти у строк до 15 березня 2014 року. На підтвердження отримання грошових коштів [PERSON] написав їй боргову розписку від 15 березня 2012 року. Незважаючи на взяті на себе зобов`язання, [PERSON] у строк до 15 березня 2014 року борг не повернув. 01 жовтня 2015 року їй стало відомо, що [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 06 жовтня 2015 року. 07 жовтня 2015 року в Дев`ятій Київській державній нотаріальній конторі заведено спадкову справу № 751/2015 щодо майна померлого [PERSON] 17 грудня 2015 року від державного нотаріуса їй стало відомо, що спадкоємцями померлого [PERSON] є відповідачі: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Зазначені особи постійно проживали із спадкодавцем та вважаються такими, що прийняли спадщину, оскільки на момент звернення до суду останні не заявили про свою відмову від спадщини. Крім того, вона є спадкоємцем [PERSON] , за заповітом від 22 березня 2013 року. 22 грудня 2015 року в межах строку, передбаченого ст. 1281 ЦК України, вона подала державному нотаріусу Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори заяву (претензію) про наявність у спадкодавця боргу за договором позики у розмірі 10000 доларів США з процентами, яка містила вимогу, адресовану спадкоємцям про погашення суми боргу одноразовим платежем кожним із спадкоємців особисто в сумі, що пропорційна його частці у спадщині. Відповідачі борг за договором позики та три проценти річних не сплатили. Просить суд ухвалити рішення, яким: - стягнути з [PERSON] на її користь заборгованість за договором позики у розмірі 2500 доларів США та три проценти річних у сумі 131 долар 30 центів США; - стягнути з [PERSON] на її користь заборгованість за договором позики у розмірі 2500 доларів США та три проценти річних у сумі 131 долар 30 центів США; - стягнути з [PERSON] на її користь заборгованість за договором позики у розмірі 2500 доларів США та три проценти річних у сумі 131 долар 30 центів США. Ухвалою судді Солом`янського районного суду міста Києва від 22 січня 2016 року відкрито провадження у справі. Протокольною ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 22 березня 2016 року замінено неналежну третю особу Дев`яту Київську державну нотаріальну контору на належну - Головне управління юстиції в м. Києві. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 30 серпня 2016 року вирішено питання про витребування доказів у справі. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 30 серпня 2016 року вирішено питання про витребування доказів у справі. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 15 березня 2017 року у справі призначена судова будівельно-технічна та товарознавча експертиза. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 13 лютого 2020 року поновлено провадження у справі. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 20 листопада 2020 року у справі призначена судова автотоварознавча експертиза. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 24 травня 2021 року поновлено провадження у справі. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 24 січня 2023 року відмовлено в задоволенні заяви позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. 13 лютого 2023 року позивач подала до суду заяву про уточнення позовних вимог (т. 3, а.с. 130-133), в якій просила суд ухвалити рішення, яким: - стягнути з [PERSON] на її користь заборгованість за договором позики у розмірі 3050 доларів США та три проценти річних у сумі 160 доларів 19 центів США; - стягнути з [PERSON] на її користь заборгованість за договором позики у розмірі 3190 доларів США та три проценти річних у сумі 167 доларів 54 центи США; - стягнути з [PERSON] на її користь заборгованість за договором позики у розмірі 3190 доларів США та три проценти річних у сумі 167 доларів 54 центи США. Позивач у судовому засіданні підтримала заявлені вимоги з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог. Зазначила, що за наявності кількох спадкоємців кожен з них відповідає за борги спадкодавця пропорційно до одержаної ними частки у спадковому майні. Вказала про те, що про смерть [PERSON] їй стало відомо одразу на наступний день, а також вона була на його похоронах, які відбулись через декілька днів після смерті останнього. Представник відповідачів [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову. Пояснив суду, що позивачу про смерть [PERSON] стало відомо у день його смерті та вона також була на його похованні. Актовий запис про смерть № 329 [PERSON] було зроблено 04 червня 2015 року. Таким чином, фактично кредитор спадкодавця міг звертатися до нотаріуса для відкриття спадщини як кредитор та спадкоємець за заповітом. Разом з тим, позивач звернулась до нотаріальної контори з претензією до спадкоємців [PERSON] через шість з половиною місяців, тобто з пропуском строку, встановленого ст. 1281 ЦК України. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Третя особа у судове засідання не з`явилась, її представник подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу у відсутність представника третьої особи (т. 3, а.с. 214). Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 15 березня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики, відповідно до якого [PERSON] передала [PERSON] грошові кошти в сумі 10000 доларів США в позику, а останній зобов`язався повернути кошти у строк до 15 березня 2014 року. На підтвердження отримання грошових коштів [PERSON] написав [PERSON] боргову розписку від 15 березня 2012 року (т. 1, а.с. 9). Незважаючи на взяті на себе зобов`язання, [PERSON] у строк до 15 березня 2014 року борг не повернув. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 06 жовтня 2015 року (т. 1, а.с. 10). 07 жовтня 2015 року в Дев`ятій Київській державній нотаріальній конторі заведено спадкову справу № 751/2015 щодо майна померлого [PERSON] (т. 1, а.с. 61-101). З заявою про прийняття спадщини за заповітом до Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори позивач звернулась 07 жовтня 2015 року (т. 1, а.с. 61). Крім позивача, спадкоємцями померлого [PERSON] є відповідачі: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які 10 листопада 2015 року також подали заяви про прийняття спадщини (т. 1, а.с. 70, 71). Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 608 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Вбачається, що зобов`язання зі сплати заборгованості за договором позики не є нерозривно пов`язаним з боржником - [PERSON] . Відповідно до частин 1, 2 ст. 1281 ЦК України (в редакції станом на момент виникнення правовідносин) спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Згідно з ч. 4 цієї статті кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Частиною 1 ст. 1282 ЦК України передбачено, що спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Оскільки зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України. Сплив цих строків має наслідком позбавлення кредитора права вимоги (припинення його цивільного права) за основним і додатковим зобов`язаннями, а також припинення таких зобов`язань. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 01 квітня 2020 року у справі № 520/13067/17. [PERSON] помер [INFO] . У судовому засіданні позивач підтвердила, що про смерть [PERSON] їй стало відомо одразу на наступний день, а також вона була на його похоронах, які відбулись через декілька днів після смерті останнього. Позивач подала державному нотаріусу Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори заяву (претензію) про наявність у спадкодавця боргу за договором позики у розмірі 10000 доларів США з процентами, яка містила вимогу, адресовану спадкоємцям про погашення суми боргу одноразовим платежем кожним із спадкоємців особисто в сумі, що пропорційна його частці у спадщині - 22 грудня 2015 року (т. 1, а.с. 11-12). За таких обставин, позивачем не дотримано встановлений законом шестимісячний строк для звернення з вимогою до спадкоємців боржника. Вбачається, що сплив строку, визначеного ст. 1281 ЦК України, має наслідком позбавлення кредитора права вимоги. З огляду на наведене, у задоволенні позову слід відмовити. Представник відповідачів подав до суду заяву про стягнення судових витрат (т. 3, а.с. 193-196) та просить стягнути з позивача на користь [PERSON] витрати на правничу допомогу в сумі 12000 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 1 ч. 3 цієї статті визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частин 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу стороною відповідачів надано суду письмові докази. У матеріалах справи міститься договір № 1 про надання правової допомоги від 04 січня 2023 року, додаткова угода № 1 від 04 січня 2023 року до договору про надання правової допомоги від 04 січня 2023 року, акт приймання-передавання послуг від 30 травня 2023 року, платіжна інструкція № 1/3156203963412662 від 05 червня 2023 року на суму 12000 гривень, повідомлення від [PERSON] стосовно допущення описки в призначенні платежу на суму 12000 гривень (призначення платежу - оплата правової допомоги по договору № 1 від 04 січня 2023 року згідно додаткової угоди № 1 від 05 січня 2023 року), ордер на надання правничої (правової) допомоги від [PERSON] на [PERSON] (т. 3, а.с. 98, 197-206). Згідно з частинами 4-6 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Стороною позивача не заявлялося клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу. За таких обставин, вимога про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 12000 гривень з позивача на користь [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved