Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-03 00:00:00

До Центрально-Міського райсуду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області подано позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Придніпровська товарна біржа Криворізька філія, про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним. Просить суд постановити рішення, яким визнати дійсним договір купівлі - продажу від 17 жовтня 1995 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] , яка діяла від себе, а також від імені неповнолітньої доньки [PERSON] , на підставі розпорядження Ради Народних депутатів Ц- Міського району від 09 жовтня 1995 року, квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 53, 8 кв. м., житловою 29, \~ \~ \~ \~90 кв. м., зареєстрований КРИВОРІЗЬКОЮ ФІЛІЄЮ ПРИДНІПРОВСЬКОЇ ТОВАРНОЇ БІРЖІ, реєстраційний номер 67-Н\\95. від 17 жовтня 1995 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надав на адресу суду заяву, у якій просить суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, судові повістки направлені їм за адресою зазначеною в позовній заяві не отримують, інформації щодо іншої адреси для листування в порушення вимог ст. 131 ЦПК України суду не надано. За правилами ст.128-130 ЦПК України, відповідачі про причини своєї неявки суд не повідомили, не надали суду жодної заяви або клопотання, у зв`язку з чим суд за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, та зі згоди позивача, що відповідає положенням ст. ст. 280-282 ЦПК України. Третя особа - Придніпровська товарна біржа Криворізька філія, своїми процесуальними правами, визначеними ст. 43 ЦПК України, не скористалися: заяв, пояснень, заперечень, доказів тощо суду не надали. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 17 жовтня 1995 року, на підставі Закону України « Про товарну біржу» між позивачем по справі та відповідачами [PERSON] , яка діяла від свого імені, а також від імені неповнолітньої [PERSON] , на підставі розпорядження Ради народних депутатів Ц- Міського району від 09.10.1995 року, було укладено договір купівлі - продажу квартири, на підставі якого, позивач [PERSON] , купив, двохкімнатну квартиру, загальною площею 53, 77 кв. м., житловою 29, 90 кв. .м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яка належить продавцям, відповідачам по справі, [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого № Ж 1762 від 13.09.1995 року, на підставі розпорядження № Ц-643 від 17.08.1995 року органом приватизації Управління жилищно - комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської ради народних депутатів. На підставі даного договору в КП ДОР « Криворізьке БТІ» було зареєстровано право власності на дану квартиру, що підтверджується реєстраційним штампом, який проставлений на примірнику договору, за текстом якого, договір зареєстрований в реєстровій книзі № 1ПП -211-211, тобто право власності зареєстрованому встановленому законом порядку. Окрім того, факт реєстрації договору підтверджується архівною довідкою від 14.02.2023 року № 200100, виданої від КП ДОР « Криворізьке БТІ». Позивач по справі є власником даної квартири, сплачує комунальні платежі, жодних перешкод у користуванні квартирою у позивача ніколи не було, однак коли, позивач звернулася до нотаріуса для консультації щодо можливого оформлення договору дарування, нотаріус йому повідомила, що у зв`язку з тим, що договір не посвідчений нотаріально, угода не може бути оформлена та порекомендувала звернутися до суду з вимогами щодо визнання договору купівлі - продажу, укладеного на товарні біржі, дійсним. Даний договір є дійсним, позивач сплатив 300000000 ( триста мільйонів), карбованців, які були отримані продавцями до підписання договору. В технічному паспорті вказаної квартири, який виконано станом на 15 лютого 2023 року, позивач, також вказаний як власник цієї квартири. Але, незважаючи на наявне зареєстроване право, позивач не може реалізовувати свої права власника та вимушений звернутися до суду з вказаним позовом. Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи. Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути в тому числі визнання права. Відповідно до ст. 224 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року) за договором купівлі - продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець, зобов`язується прийняти майно та сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ст. 227 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року) договір купівлі - продажу жилого будинку повинен бути посвідчений нотаріально, якщо однією хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне за собою недійсність договору. Відповідно до ст. 47 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року) нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках , зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбачених ст. 48 цього кодексу. Якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального оформлення, а друга ухиляється від нотаріального оформлення, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати її дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення не вимагається. Законом України « Про Товарну біржу» встановлює, що в разі посвідчення та реєстрації договору на товарній біржі, даний договір не потребує нотаріального посвідчення.. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а ч. 2 вказаної статті ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів визначено визнання права. \~ \~ \~ \~| Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, але у позивача наразі виникли реальні умови, які обмежують його право у реалізації ним своїх прав на належне йому нерухоме майно. За вказаних обставин, враховуючи такий загальний принцип засад цивільного законодавства, як справедливість, добросовісність та розумність, очевидно, що будь - яким іншим чином, аніж визнання дійсним договору купівлі - продажу квартири , захистити інтереси позивача не є можливим. Відповідно ст. ст. 13, 141 ЦПК України, судові витрати у справі відносяться на рахунок позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved