Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-06 00:00:00

14 червня 2023 року представник заявника звернулась до суду з заявою, в якій просила постановити додаткове рішення по справі, яким яким вирішити питання про розподіл судових витрат, які поніс відповідач, Житлово-будівельний кооператив «Жовтневий-20», у зв`язку із розглядом справи №947/7150/23. Стягнути з [PERSON] на Житлово-будівельного кооперативу «Жовтневий-20» судові витрати у розмірі 10 924 гривень. В обґрунтування\~своїх вимог\~посилається на\~те,\~що рішенням\~суду від\~12.06.2023\~року по\~у задоволенні\~позову [PERSON] \~до Житлово-будівельного\~кооперативу «Жовтневий-20»\~про стягнення\~заборгованості з\~невиплаченої заробітної\~плати було відмовлено в повному обсязі. Проте, в рішенні суду не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат. Заявник стверджує, що у зв`язку з судовим розглядом сторона відповідача понесла судові витрати, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу, витрати пов`язані з прибуттям до судового засідання та інші, у зв`язку з чим заявник просить стягнути з позивача вказані витрати. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України. Представник заявника/відповідача Житлово-будівельного кооперативу «Жовтневий-20» у судове засідання не з`явився, до канцелярії суду надав заяву, в якій просив слухати справу за його відсутності, заяву підтримав та просив задовольнити. Позивач по справі [PERSON] в судове засідання не з`явилась, 07.07.2023 року до канцелярії суду надала заяву, в якій просила перенести розгляд справи на іншу дату у зв`язку з її захворюванням та непідготовкою до участі у справі, однак, доказів хвороби, перебування на лікарняному тощо суду не надала, в день засідання була особисто присутня в будівлі суду, що дало право суду розглянути питання без участі позивача. Суд, ознайомившись з матеріалами справи вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що 01 березня 2023 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з ЖБК «Жовтневий-20» на її користь заборгованість із невиплаченої заробітної плати в сумі 30\~701,24 гривні, а всього стягнути грошових коштів на загальну суму 34\~899,64 гривень. Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 12.06.2023 року у задоволенні позову [PERSON] до ЖБК «Жовтневий-20»\~про стягнення\~заборгованості з\~невиплаченої заробітної\~плати було відмовлено в повному обсязі. Відповідно до\~ст. 270 ЦПК України\~суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;3) судом не вирішено питання про судові витрати;4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених\~статтею 430 цього Кодексу. 2. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.3. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.4. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. 5.Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», що закріплено ч.4 ст.62 ЦПК України. Поняття терміну адвокат врегульоване п.1 ч.І ст.1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», відповідно до якої адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом. Положенням ч.ч. 1, 4 ст.17 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» визначено, що Рада адвокатів України забезпечує ведення Єдиного реєстру адвокатів України з метою збирання, зберігання, обліку та надання достовірної інформації про чисельність і персональний склад адвокатів України, адвокатів іноземних держав, які відповідно до цього Закону набули права на заняття адвокатською діяльністю в Україні, про обрані адвокатами організаційні форми адвокатської діяльності. Внесення відомостей до Єдиного реєстру адвокатів України здійснюється радами адвокатів регіонів та Радою адвокатів України. Інформація, внесена до Єдиного реєстру адвокатів України, є відкритою на офіційному веб-сайті Національної асоціації адвокатів України. Рада адвокатів України і відповідні ради адвокатів регіонів надають витяги з Єдиного реєстру адвокатів України за зверненням адвоката або іншої особи. Підстави для здійснення адвокатської діяльності визначені ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». Відповідно до ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на професійну правничу допомогу має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч. 3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обгрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; і поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необгрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Отже, аналізуючи норми ЦПК України щодо визначення розміру судових витрат та їх розподілу між сторонами можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: І) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Верховний Суд в Постанові від 10.06.2021 року по праві № 820/479/18 зазначив, що як вказано у Рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23рп/2009, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з Іншими суб`єктами права. При цьому необхідно враховувати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківській документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також їх розрахунку є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Як вбачається з матеріалів справи, 23 березня 2023 року між Адвокатським об`єднанням «Губський та партнери», в особі тимчасово виконуючої обов`язки керуючого партнера Губської Христини Юріївни, яка діє на підставі Статуту, далі - Адвокатське Об`єднання, з однієї сторони та Житлово-будівельним кооперативом «Жовтневий-20», в особі голови правління Сивця Олександра Ілліча, що діє на підставі статуту, було укладено Договір про надання правової допомоги № 604. Згідно з додатковою угодою № 1 відповідно до п. 4 договору про надання правової допомоги № 604 від 23.03.2023 року сторони погодили, що гонорар Адвокатського Об`єднання за надання правової допомоги по справі № 947/7150/23 за позовом [PERSON] до Житлово-будівельного кооперативу «Жовтневий-20» про стягнення заборгованості невиплаченої заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку, провадження якої здійснюється у Київському районному суді м. Одеси складає: відзив на позовну заяву по справі № 947/7150/23 до Київського районного суду м. Одеси - 6000 гривень, участь у судовому засіданні по справі № 947/7150/23 -1600 гривень, клопотання про долучення доказів по справі № 947/7150/23 - 600 гривень, заява про ухвалення додаткового рішення та вирішення питання щодо розподілу судових витрат по справі №» 947/7150/23 -1124 гривень. Додатковою угодою № 2 відповідно до п. 4 договору про надання правової допомоги № 604 від 23.03.2023 року сторони погодили - здійснити перенесення оплати за рахунком № 35 від 26.04.2023 року за участь у судовому засіданні 27.04.2023 року о 12:00 годині по справі № 947/7150/23 у приміщенні Київського районного суду м. Одеси у рахунок участі у судовому засіданні 12.06.2023 року \~ \~ \~ \~о 10:30 годині по справі № 947/7150/23 у приміщенні Київського районного суду м. Одеси. На підставі рахунку № 32 від 23.03.2023 року, № 34 від 28.03.2023 року, № 35 від 26.04.2023 року, № 41 від 12.06.2023 року ЖБК «Жовтневий-20» сплатив на рахунок Адвокатського об`єднання 10\~924,00 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією № 39 від 24.03.2023 року, платіжною інструкцією від 30.03.2023 року, платіжною інструкцією № 69 від 22.05.2023 року, платіжною інструкцією від 12.06.2023 року. Вирішуючи питання по суті, суд приходить до висновку, що вимоги щодо відшкодування правничої допомоги у сумі 10\~924,00 гривень відповідають вимогам ст. 137 ЦПК України, а відтак підлягають задоволенню. Процесуальним законодавством передбачено механізм зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката шляхом подання відповідного клопотання. Слід зауважити, що на сторону, яка подає клопотання про зменшення витрат, покладено обов`язок доведення неспівмірності витрат. Так, в питанні зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу варто враховувати висновки Об`єднаної Палати Верховного Суду у справі № 922/445/19, в якому, серед іншого наголошено, що: - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт; - суд з огляду на принципи диспозитивності та змагальності не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи; - суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) з врахуванням критеріїв ч. ч. 5-7, 9 ст.129 ГПК України, може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення Подібні висновки можна також зустріти в ряді постанов Верховного Суду, зокрема, у справі № 922/3436/20, у справі № 910/7586/19, у справі № 910/16803/19. Таким чином, суд при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу перевіряє чи подавалось від іншої сторони клопотання про зменшення витрат і наскільки таке клопотання є обґрунтованим відносно критерію неспівмірності заявленого розміру витрат. Разом з цим, суд зазначає, що позивач не скористалась своїм правом, з клопотанням про зменшення витрат або запереченнями щодо поданої заяви до суду не зверталась, хоча і отримала заяву про ухвалення додаткового рішення ще 15 червня 2023 року. Таким чином, враховуючи виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з позивача на користь відповідача 10\~924,00 гривень витрат на професійну правничу допомогу. На підставі викладеного та

Outcome: approved