Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-28 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що вона є споживачем послуг АТ КБ «ПРИВАТБАНК», має у ньому відкриті банківські рахунки, які прив`язані до її мобільного телефону. 06 січня 2023 року невідома особа, діючи умисно з корисливих мотивів, зателефонувала позивачці під приводом "зміни сім-карти "Київстар" для поліпшення якості зв`язку", отримала доступ до її банківських карток та заволоділа грошовими коштами на загальну суму 99 229,11 грн. Так, за 06 січня 2023 року лише за кілька годин було здійснено близько 20 різних транзакцій з її банківських карток. Заблокувати картку відразу вона не мала можливості, оскільки в той час було планове відключення електроенергії, а тому доступ до Інтернету, а відтак, до особистого кабінету був відсутній. Відповідно, коли були списані кошти з її карткових рахунків, вона не отримала сповіщення через відсутність Інтернету. Про те, що з її банківської картки були списані кошти, вона дізналася лише 07 січня 2023 року, коли отримала доступ до Інтернету. Також вона дізналася про те, що банк самостійно заблокував її рахунки близько 02 год. 00 хв. 07 січня 2023 року через підозру активності по її картках. Позивачка 07 січня 2023 року повідомила про це банк та звернулася до поліції із повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, відомості про яке були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12023181180000010. Позивачка вважає дії АТ КБ «ПРИВАТБАНК» протиправними. Тому звернулася до суду з позовом про захист прав споживачів, просить зобов`язати АТ КБ «ПРИВАТБАНК» відновити залишок коштів на банківських рахунках позивачки до того стану, в якому вони перебували перед виконанням операцій 06.01.2023 року, та визнати кредитні угоди, укладені між [PERSON] та АТ КБ «ПРИВАТБАНК» 06.01.2023 року недійсними з моменту їх укладання; судові витрати покласти на відповідача. Ухвалою від 16 березня 2023 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 19.05.2023 р. на електронну адресу суду надійшли письмові пояснення, підписані представником АТ КБ «ПРИВАТБАНК» адвокатом Т.С. Адаменко, згідно яких просить відмовити в задоволенні позову. Представник відповідача вказує, що для того, аби зайти до особистого кабінету «Приват24» недостатньо мати лише номер мобільного телефону, потрібно або знати пароль входу, або ж для зміни паролю знати ПІН-код картки клієнта. Вважає, що вина банку відсутня, а тому відсутні підстави для задоволення позову. Позивачка підтримала позов та пояснила про обставини, що описані в позові. В останнє судове засідання не з`явилася. Згідно поданої заяви просить справу розглядати без її участі. Представник позивачки в останнє судове засідання не з`явилася. В попередніх судових засіданнях позов підтримав та просив його задоволити з підстав, викладених в позовній заяві. Представник відповідача в останнє судове засідання не з`явилася. Згідно поданої заяви просить справу розглядати без його участі. Подав суду додаткові письмові пояснення, згідно яких була проведена службова перевірка та вини працівників банку у ситуації, про яку описала позивачка, не було встановлено. В попередніх судових засіданнях позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні. Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити. Як встановлено судом, позивачка є споживачем послуг АТ КБ «ПРИВАТБАНК», має у ньому відкриті банківські рахунки, які прив`язані до її мобільного телефону. Їй належать банківські рахунки за № IBAN [NUMBER] (договір SAMDNWFC00059364739 від 23.04.2020 р.), № IBAN [NUMBER] (договір SAMDNWFC00019609551 від 28.05.2015 р.). Також, вона є власником картки "Універсальна" із рахунком № IBAN [NUMBER] (договір SAMDNWFC0002228585897 від 02.12.2015 р.) з кредитним лімітом, який станом на січень 2023 року складав 100 000 грн. (до 06 січня 2023 року було використано 14 243, 49 грн. коштів кредитного ліміту). 06 січня 2023 року були списані грошові кошти з рахунків позивачки на загальну суму 99229,11 грн., з яких 88 083, 11 грн. - кошти з рахунку № IBAN [NUMBER] , 2146 грн. - кошти з рахунку № IBAN [NUMBER] , та 9 000 грн. - кошти зі "Скарбнички". Позивачка зазначає, що немала жодного уявлення, що їй телефонують шахраї. Зазначає, що під час вказаної розмови вона не передавала жодної інформації, яка стосується її банківських розрахунків. Заблокувати картку відразу вона не мала можливості, оскільки в той час було планове відключення електроенергії, а тому доступ до Інтернету, а відтак, до особистого кабінету «Приват24» був відсутній. Відповідно, коли були списані кошти з її карткових рахунків вона навіть не отримала сповіщення через відсутність Інтернету. Про те, що з її банківської картки були списані кошти, вона дізналася лише 07 січня 2023 року коли отримала доступ до Інтернету. Також вона дізналася про те, що банк самостійно заблокував її рахунки близько 02 год. 00 хв. 07 січня 2023 року через підозру активності по її картках. Представник банку зазначає, що зазначені операції не могли відбутися без розголошення позивачкою конфіденційних даних. При прийнятті рішення суд зважає на наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Відповідно до ч. 1 ст. 1068 ЦК України банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Відповідно до ст. 1071 ЦК України банк може списати грошові кошти з рахунку клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунку клієнта без його розпорядження лише на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом, договором між банком і клієнтом. Відповідно до ст. 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунку клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунку, банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до п. п. 6-9 Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління НБУ від 05 листопада 2011 р. № 705, користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов`язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. Втратою електронного платіжного засобу є неможливість здійснення користувачем контролю (володіння) за електронним платіжним засобом, неправомірне заволодіння та/або використання електронного платіжного засобу чи його реквізитів. Відповідно до п. п. 1.7 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління НБУ № 22 від 21 січня 2004 р. кошти з рахунків клієнтів банки списують лише за дорученнями власників цих рахунків (включаючи договірне списання коштів згідно з главою 6 цієї Інструкції) або на підставі розрахункових документів стягувачів згідно з главами 5 та 11 цієї Інструкції. Пунктами 6.1, 6.2, 6.5 Інструкції № 22 встановлено що Банк обумовлює своє право на здійснення договірного списання за дорученням платника з його рахунку в договорі банківського рахунку або іншому договорі про надання банківських послуг. Якщо кредитором за договором є банк, що обслуговує платника, то право цього банку на здійснення договірного списання передбачається в договорі банківського рахунку або іншому договорі про надання банківських послуг. Договір може містити інформацію, яка потрібна банку для списання ним коштів з рахунку платника. Відповідно до п. п. 1.1.1.45 Умов та правилах надання банківських послуг, розміщених на офіційному сайті Відповідача, кредитна лінія, кредитний ліміт - розмір коштів, що надаються Банком клієнту на строк, обумовлений у Договорі, на умовах платності та зворотності». Відповідно до п. п. 1.1.1.74 Умов та правилах надання банківських послуг видатковий ліміт - сума коштів, доступних для здійснення операції за карткою, що включає залишок власних коштів клієнта на картрахунку та суму ліміту овердрафта за рахунком картки, за винятком сум операцій, заблокованих на картрахунку з урахуванням відповідної комісії». Відповідно до п. п. 1.1.1.52 Умов та правилах надання банківських послуг овердрафт - короткостроковий кредит, який Банк надає Клієнту у разі, якщо сума операції за платіжною карткою перевищує суму залишку коштів на його рахунку, в розмірі ліміту кредитування. Згідно з пунктом 37.2 статті 37 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» у разі ініціації неналежного переказу з рахунка неналежного платника з вини ініціатора переказу, що не є платником, емітент зобов`язаний переказати на рахунок неналежного платника відповідну суму грошей за рахунок власних коштів, а також сплатити неналежному платнику пеню в розмірі 0,1 відсотка суми неналежного переказу за кожний день, починаючи від дня неналежного переказу до дня повернення відповідної суми на рахунок, якщо більший розмір пені не обумовлений договором між ними. За змістом пунктів 8, 9 розділу VI Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою правління Національного банку України від 5 листопада 2014 року № 705 «Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів», яка діяла на момент списання спірних коштів банк, як емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Згідно з умовами договору клієнт зобов`язаний не допускати використання карток будь-якими іншими особами, зберігати у таємниці ПІН-коди, паролі та іншу інформацію, розголошення якої може призвести до фінансових втрат клієнта та банку, у разі втрати картки негайно повідомляти про це контакт-центр банку, не ініціювати проведення операцій із застосуванням карток у разі, якщо це може призвести до порушення недотримання вимог чинного законодавства України. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, відповідно до 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України). Відповідно до положень частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Сторонами не заперечується та як вбачається з виписок по картках позивачки, кошти на загальну суму 99 229,11 грн. були переведені на інші рахунки. Переказ коштів був здійснений окремими платежами, кошти були переведені на інші рахунки за допомогою інтернет-банкінгу «Приват24». Для реєстрації в системі були введені особисті дані авторизації у сервісі «Приват24». Після чого транзакції було підтверджено за допомогою особистих даних клієнта. Переказ коштів з особистого рахунку клієнта можливо здійснити лише за допомогою використання фінансового номеру телефону та іншої особистої інформації (даних по карті, ПІН коду, паролів входу у «Приват 24»). «Приват24» - система дистанційного обслуговування клієнтів, офіційний канал зв`язку (обмін інформацією) між банком та клієнтом. Для входу до системи «Приват24» клієнт повинен ввести логін та пароль, який відомий лише клієнту, в даному випадку - позивачці. Для того щоб відновити чи змінити пароль, необхідно зайти на сайт «Приват24» та обрати "Вхід", далі: ввести номер мобільного телефону; обрати - забули пароль; вибрати спосіб зміни паролю, або дзвінок банку та після цього натиснути кнопку "1" або інший спосіб та на номер телефону прийде смс-повідомлення і ввести код із повідомленням; після цього з`явиться віконце, в якому користувач обирає одну із своїх карток; ввести ПІН-код обраної картки; ввести новий пароль. Отже, щоб здійснити вхід до системи «Приват24» недостатньо мати лише номер мобільного телефону, потрібно або знати пароль входу, або ж для зміни паролю знати номер карти клієнта, ПІН-код картки клієнта. В АТ КБ «ПРИВАТБАНК» існує система захисту і для того, щоб зняти/переказати кошти із картки Клієнта, недостатньо лише мати номер телефону, завжди є додаткове підтвердження операції, як то введення ПІН-коду картки, 4-х останніх цифр картки клієнта, смс-повідомлення, яке надходить на фінансовий номер клієнта, а тому без розголошення Клієнтом своїх персональних даних інша особа не зможе змінити пароль входу до «Приват24» чи зняти кошти. За розголошення ПІН-коду несе відповідальність лише Клієнт. Таким чином, операції зі зняття коштів з картки позивачки в системі «Приват24» стали можливими лише в результаті входу до «Приват24», пароль входу до якого знала лише позивачка, а для його зміни необхідно вводити ПІН-код картки, який відомий виключно позивачці [PERSON] , за розголошення якого несе відповідальність саме вона. . Пунктом 9 розділу VI Положення «Про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», затвердженого постановою Правління Національного банку України 05 листопада 2014 року № 705, встановлено, що користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Так, відповідно до п.1.1.5.5. Банк не несе відповідальності у випадку, якщо інформація про рахунки Клієнта, карту, контрольну інформацію Клієнта, відправленому в SMS- повідомленні ПІН-коді, ідентифікаторі користувача, паролях системи Приват24 або проведених Клієнтом операціях стане відомо іншим особам внаслідок несумісного виконання Клієнтом умов їхнього зберігання і використання та/або прослуховування або перехоплення інформації у каналах зв`язку під час використання цих каналів. В пункті 1.1.5.13 сторони погодили, що Клієнт несе відповідальність у повному обсязі за всі операції, які супроводжуються авторизацією, до моменту письмової заяви Клієнта про блокування картки /рахунку на рух коштів, номера мобільного телефону на надання банківських послуг. Слід відмітити, що в результаті фіксації підозрілої операції по карті [NUMBER] (переказ коштів на суму 20 204, 88 грн.) банком, на дану картку 06.01.2023 о 16:02:08, було встановлено обмеження видаткових операцій-0.08грн. Однак о 06.01.2023 о 16:22:38 дане обмеження через оператора в чаті Channels було зняте. Отже, банком вчинялися дії, спрямовані на блокування підозрілих операцій. Щодо несанкціонованого списання грошових коштів з карткових рахунків [PERSON] , то службовим розслідуванням в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» було встановлено наступне. Переказ коштів з карток [NUMBER] та [NUMBER] був здійснений шляхом створення платежу в системі дистанційного обслуговування клієнтів Internet Banking Приват24. Вхід в Приват24 був здійснений під авторизацією клієнта [PERSON] , id- [NUMBER] , ІПН: [NUMBER] , При даній процедурі клієнт вводить свої логін користувача і пароль та входить у Приват24, створює та необхідний платіж. В даному випадку для входу в Internet Banking Приват24, найімовірніше, була перевипущена сім-картка фінансового номеру телефони клієнта [NUMBER] . Для авторизації в Приват24 введений номер картки [NUMBER] . Переадресація виклику налаштована не була. Вказані дії можливо було здійснити лише за допомогою використання фінансового телефону [NUMBER] та іншої особистої інформації. У відповідь на службову записку к.д. [NUMBER] Департамент інтеграції та контролю ризиків ГО надав інформацію щодо логінів авторизації в акаунті Приват24 клієнта [PERSON] , id-27882616. 06.01.2023 о 15:35:06 на телефонний номер [NUMBER] надходили CMC повідомлення (IVR-опитування) щодо зміни паролю входу та щодо авторизації в акаунті Приват24. Авторизація в Приват24 відбулась через зміну паролю 06.01.2023 о 15:35:36, підтвердження операції по ІVR дзвінку, який надходив на номер [NUMBER] та введення ПІН коду карти [NUMBER] . Зміни ПІН-коду по картам в період 01.01.2023-08.01.2023 не відбувалось. Позивачка не спростувала доводи представника банку щодо того, що нею не розголошувалася інша особиста інформація, що стало наслідком списання грошових коштів з її рахунків. Враховуючи зазначене, за здійснені оскаржувані транзакції з картки позивачки має відповідати саме вона, так як проявивши необачність під час спілкування по телефону з невідомою особою, сприяла зловмиснику у доступі до приватної інформації, якою останній скористався для списання коштів з рахунку позивачки, чим сприяла незаконному використанню інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Тому, на підставі договору про надання банківських послуг, банк не мав права відмовити клієнту у здійсненні операцій за його рахунком, отримавши відповідне розпорядження і після проведення його належної ідентифікації, встановленої договором. Разом з тим, після звернення позивачки до банку, банк заблокував її карткові рахунки. Таким чином, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження порушення банком правил проведення розрахункових операцій в процесі переказу грошових коштів з карткового рахунку позивачки, відсутні докази неправомірних дій банку, тому у задоволенні позову слід відмовити. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 141 ЦПК України, і вони покладаються на позивачку.

Outcome: dismissed