Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-29 00:00:00

27.12.2022 року до Ленінського районного суду міста Полтави надійшов позов ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРТЕМІДА-Ф», в інтересах якого діє представник - адвокат Дзундза Ольга Володимирівна до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання позики № 8557483 від 01.11.2019 в розмірі 26 785, 44 грн., судових витрат: судового збору у розмірі 2481,00 грн., витрат на правничу допомогу адвоката в сумі 6000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що 01.11.2019 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] укладено договір позики № 8557483. Договір укладений в електронній формі на умовах пропозиції (оферти) укладення договору про надання кредиту, що опубліковано на веб-сайті: https://mycredit.ua, підписана електронним цифровим підписом ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та акцептована [PERSON] 01.11.2019, шляхом підписання електронним підписом відповідача (вчиненим одноразовим ідентифікатором з урахуванням положень ЗУ «»Про електронну комерцію» ч. 1 ст. 205 ЦК України) Заявки на укладення договору №8557483 від 01.11.2019 про прийняття пропозиції укласти договір позики. Зазначені умови є публічною пропозицією в розумінні ст.ст. 641, 644 ЦК України. Відповідач здійснивши дії, спрямовані на укладення договору позики шляхом заповнення заявки на сайті, з веденням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої в подальшому було перераховано грошові кошти у розмірі 10 000,00 грн., на поточний рахунок/картковий рахунок [NUMBER] вказаний відповідачем при оформленні договору позики. На умовах договору позикодавець надав відповідачу грошові кошти (позику) у гривні на умовах передбачених Договором позики № 8557483 у розмірі 10 000,00 грн., а відповідач зобов`язався повернути позику та сплатити проценти за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором, з кінцевим терміном погашення не пізніше 01.12.2019, розмір акційних процентів удень користування коштами кредиту становить 1,12 %, базова процентна ставка/день 1,60 %. Позикодавець свої зобов`язання за договором позики виконав в повному обсязі. Відповідач не виконав свої зобов`язання, всього здійснив оплату на суму 1100,00 грн та припинив вносити платежі, передбачені договором позики, як повернення отриманих коштів, також сплату процентів за користування кредиту. У зв`язку із припиненням здійснення платежів на виконання договору позики у відповідача утворилася заборгованість за вказаним договором. 10.03.2020 ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» уклали договір факторингу № 002-100320 від 10.03.2020, яке в свою чергу відступило право вимоги на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРТЕМІДА-Ф» на підставі договору факторингу № 20210622/1 від 22.06.2021. За договором факторингу № 20210622/1 від 22.06.2021 та у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРТЕМІДА-Ф» набула статусу кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являються боржниками ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕБХІДНИХ КРЕДИТІВ», включно і до [PERSON] . У зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань за договором позики, станом на 15.12.2022 заборгованість відповідача перед позивачем становить 26 785, 44 грн., а саме: залишок заборгованості за тілом - 10 000, 00 грн, залишок заборгованості по процентам за користування - 4 400, 00 грн, залишок заборгованості по простроченим процентам за користування - 5000, 00 грн, інфляційне збільшення - 7 385, 44 грн. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Полтави від 31.01.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. 23.02.2023 представником відповідача [PERSON] - адвокатом Малофєєвим А.І. подано до суду клопотання про зупинення провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, у зв`язку із проходженням військової служби в ЗСУ відповідачем [PERSON] 07.03.2023 представником відповідача [PERSON] - адвокатом Малофєєвим А.І. подано до суду заяву про застосування строку позовної давності. В якій представник відповідача зазначає, що ознайомившись зі змістом позовної заяви, дійшов висновку, що її вимоги не підлягають задоволенню через сплив позовної давності з урахуванням ст.ст. 257, 261 ЦК України, що є безумовною підставою для відмови у задоволенні позову. Вказує, що зі слів позивача, 01.11.2019 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та відповідачем укладено договір позики № 8557483, кінцевий термін погашення на пізніше. Про невиконання умов договору № 8557483 від 01.11.2019 позивачу стало відомо 01.12.2019. Однак, позивачем подано позовну заяву до суду 27.12.2022. Відповідно до ч .3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі зробленою до винесення ним рішення. Крім того, наголошує, що зупинення строку позовної давності вчиненням виконавчого напису нотаріуса, з яким звертався позивач до приватного виконавця, який судом визнано таким, що не підлягає виконанню, до визначених ст.ст. 263, 264 ЦК України підстав зупинення чи/або переривання позовної давності не належить. На підставі викладеного просив відмовити у задоволенні позовних вимог за пропуском строку позовної давності. У судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. Представник позивача - адвокат Дзундза О.В. в судове засідання не з`явився, звернулася до суду із заявою про розгляд справи без присутності представника позивача, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися. 31.03.2023 представник відповідача [PERSON] - адвокат Малофєєв А.І. звернувся до суду із заявою, в якій просить, з урахування поданої заяви про застосування строку позовної давності, залишити без розгляду клопотання про зупинення провадження по справі та розглядати справу за відсутності сторони відповідача, з постановленням рішення про відмову у позові в повному обсязі за пропуском строку позовної давності, на підставі нормативно-правового обґрунтування заяви від 07.03.2023 заяви від 07.03.2023. З урахування поданої представником відповідача заяви від 31.03.2023, суд, відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 43, 64 ЦПК України, враховуючи позицію сторони відповідача, не розглядає клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі. Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України справу розглянуто за відсутності сторін, які надіслали на адресу суду заяви (клопотання) з проханням справу розглянути за їх відсутності. Судовий розгляд справи здійснювався на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, оцінивши кожний доказ окремо та у їх сукупності та взаємозв`язку, вважає, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.11.2019 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] укладено договір позики № 8557483. Договір укладений в електронній формі на умовах пропозиції (оферти) укладення договору про надання кредиту, що опубліковано на веб-сайті: https://mycredit.ua, підписана електронним цифровим підписом ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та акцептована [PERSON] 01.11.2019, шляхом підписання електронним підписом відповідача (вчиненим одноразовим ідентифікатором з урахуванням положень ЗУ «»Про електронну комерцію» ч. 1 ст. 205 ЦК України) Заявки на укладення договору № 8557483 від 01.11.2019 про прийняття пропозиції укласти договір позики. Згідно з п.1 договору позики, за цим договором позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. У п.2 договору позики передбачено, що сума позики становить 10000,00 грн., строк позики 30 днів, дата повернення позики 01.12.2019, базова процентна ставка - 1,60 % у день, розмір акційних процентів у день - 1,12 %, проценти на прострочену позику у день 2,70 %. Проценти за цим договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення на залишок позики та у випадку дострокового її повернення підлягають відповідному перерахунку (п.3). Згідно п. 4.1. та п. 4.2. підписанням цього договору відповідач підтвердив, що ознайомився на сайті https://mycredat.ua/ru/documents-license/ з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачено ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»; до моменту підписання вивчив договір та правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), у тому числі і на умовах фінансового кредиту, розміщені на сайті https://mycredat.ua/ru/documents-license/, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору, йому зрозумілі. Відповідно до п. 2 договору сума позики складає 10 000,00 грн., які були перераховані на поточний рахунок/картковий рахунок [NUMBER] вказаний відповідачем при оформленні договору позики. Дата надання позики: 01.11.2019, дата повернення позики: 01.12.2019. 10.03.2020 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» укладено договір факторингу № 002-100320, за яким перейшло відступлення прав вимоги на користь ТОВ «СІРОКО ФІНАНС», який набув статусу кредитора. 22.06.2021 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРТЕМІДА-Ф» та ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» уклали договір факторингу № 20210622/1 від 22.06.2021. За договором факторингу № 20210622/1 від 22.06.2021 та у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРТЕМІДА-Ф» набула статусу кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являються боржниками ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕБХІДНИХ КРЕДИТІВ», включно і до [PERSON] . Частиною першою статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять його умови. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом частини першої статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ч. 2 ст.1047 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша ст. 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За умовами договору позики № 8557483 від 01.11.2019 позикодавець зобов`язувався передати позичальнику у власність грошові кошти шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника. Отже, передумовою надання кредиту шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника є його заява із зазначенням банківського карткового рахунку, на який позикодавець має перерахувати необхідні позичальнику кошти. В договорі позики № 8557483 від 01.11.2019 зазначено відповідний картковий рахунок позичальника [PERSON] ( [NUMBER] ). Згідно умов договору, він діє з моменту перерахування суми позики протягом строку позики. (пункт 6 Договору). Положеннями ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У відповідності до положень ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. У відповідності до вимог статті 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Так, позивачем на підтвердження своїх позовних вимог у позовні заяві зазначено розрахунок заборгованості за договором № 8557483 від 01.11.2019 станом на 15.12.2022. Відповідно до вказаного розрахунку відповідач має перед позивачем заборгованість 26 785, 44 грн, яка складається з: залишок заборгованості за тілом - 10 000, 00 грн, залишок заборгованості по процентам за користування - 4 400, 00 грн, залишок заборгованості по простроченим процентам за користування - 5000, 00 грн, інфляційне збільшення - 7 385, 44 грн. Суд, зазначає, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи (частина перша статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). Відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа(форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Таким чином, з наведених норм законодавства вбачається, що доказом надання позичальнику кредитних коштів є саме первинні документи, вимоги до яких встановлені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Аналогічні за змістом висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 11 вересня 2019 року по справі №755/2284/16-ц, провадження №61-4685св19. Як передбачено частиною 4 статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. В Постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року по справі №342/180/17 (провадження №14-131цс19), зазначено, що згідно ч.1 ст. 1050 ЦК України з урахуванням положень статей 526, 527, 530 ЦК України, кредитор має довести надання позичальникові грошових коштів v розмірі та на умовах, встановлених договором. Крім цього, Верховним Судом у постанові від 25 травня 2021 року у справі № 554/4300/16-ц зроблені наступні висновки. Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеними кредитними договорами та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно із зазначеною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Пунктом 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 № 75, виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто, виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитними договорами. При цьому, у разі заміни первісного кредитора у зобов`язанні, останній повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, в тому числі і первинні документи, що підтверджують факт виконання свого обов`язку перед позичальником, тобто факт надання коштів у кредит. Позивачем не надано суду жодних доказів на підтвердження перерахування первісним кредитором ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» на банківський картковий рахунок [PERSON] . Суд звертає увагу, що позивач до позову надає виписку з особового рахунку [PERSON] за підписом директора ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРТЕМІДА-Ф», яка фактично є розрахунком заборгованості, та не є доказом зарахування на картковий рахунок відповідача [PERSON] кредитних коштів. З урахуванням того, що у наданих до позовної заяви матеріалах відсутні виписки з рахунку відповідача та саме рух коштів відповідно, суд вважає, що позивач не довів належними та допустимими доказами факт того, що відповідач дійсно отримав грошові кошти, а саме позику у сумі 10000, 00 грн., а також наявність у відповідача заборгованості у розмірі, вказаному у розрахунку, як про це зазначає позивач. За відсутності доказів про розмір наданого кредиту суд позбавлений законної можливості зробити висновок про належність, достовірність та достатність розрахунку позову, який є одностороннім документом позивача та не був погоджений з відповідачем. Інформацію про рух коштів по рахунку позивачем не надано до суду. Так, розрахунок заборгованості є внутрішнім документом фінансової установи та не містить відомостей, що дозволили б суду перевірити, чи передавалися в дійсності кошти позичальнику в кредит. Представник позивача в заяві (а.с. 63) просив розглянути справу без участі представника позивача, клопотання про витребування додаткових доказів та інших документів не заявляв. Звертаючись до суду, позивач у позовній заяві виклав обставини, якими обґрунтовував свої вимоги, зазначив докази, що підтверджують вказані обставини, разом з тим, не заявляв клопотання про вжиття заходів забезпечення доказів, та не зазначав про докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою із поважних причин, не подавав клопотання про їх витребування. Отже, позивач на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій. Аналогічний висновок, викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 січня 2020 року, справа 755/18920/18, провадження 61-17205ск19. З огляду на викладене, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, перевіривши всі доводи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги задоволенню не підлягають. Щодо клопотання представника відповідача [PERSON] - адвоката Малофєєвим А.І. клопотання про застосування строку позовної давності, суд зазначає наступне. Так, Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу на те, що суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовних вимог, звернутих позивачем до того відповідача у спорі, який заявляє про застосування позовної давності. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи було порушене право, за захистом якого позивач звернувся до суду. Якщо це право порушене не було, суд відмовляє у позові через необґрунтованість останнього. І тільки якщо буде встановлено, що право позивача дійсно порушене, але позовна давність за відповідними вимогами спливла, про що заявила інша сторона у спорі, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності у разі відсутності визнаних судом поважними причин її пропуску, про які повідомив позивач (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі № 369/6892/15-ц, пункти 138-140 постанови Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16, Постанова ВП ВС від 28.11.2018 по справі № 504/2864/13-ц (14-452цс18). З огляду на наведені вище висновки про необґрунтованість позовних вимог ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРТЕМІДА-Ф» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання позики № 8557483 від 01.11.2019 в розмірі 26 785, 44 грн., суд питання застосування позовної давності до цих вимог не вирішує. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed