Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-16 00:00:00

Позивач [PERSON] ( [INFO] , [ADDRESS] ) звернулася до суду з позовом до [PERSON] ( [INFO] , [ADDRESS] ) про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що 17 травня 2013 року вона та [PERSON] уклали шлюб. Неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. Розірвати шлюб через органи РАЦСу немає можливості, оскільки, порозуміння між ними відсутнє. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе та суперечить її інтересам. Останнім часом шлюбні відносини між ними фактично припинені, спільне господарство не ведеться. Інші вимоги, які може бути вирішено одночасно з позовом про розірвання шлюбу відсутні. Потреба у наданні строку на примирення відсутня. Просить розірвати шлюб, який зареєстрований 17 травня 2013 року між нею та [PERSON] . 16 травня 2023 року ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Призначено судове засідання, відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позов. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надавши разом з позовною заявою заяву про розгляд справи за її відсутності. Також, вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі , на примирення не погоджується та стягнути з відповідача судовий збір. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причини неявки суду невідомі, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений за допомогою направлення рекомендованого повідомлення за останньою відомою адресою проживання та «СМС-повідомлення». А тому, суд на підставі ст. ст. 280 - 282 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів. Суд, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи із наступного. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 17 травня 2013 року, згідно Свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] , сторони зареєстрували шлюб в Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 356. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21 грудня 2007 року, «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дитини. З`ясувавши обставини справи, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, сімейних відносин сторони не підтримують, вони не пов`язані спільним побутом та бюджетом, взаємні почуття між ними втрачені і примирення між сторонами неможливе. Крім того, на думку суду, подальше перебування їх у шлюбі буде шкодити їхнім інтересам. Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Частиною 2 ст. 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Позивачем [PERSON] при зверненні до суду було сплачено судовий збір в розмірі 1073 грн. 60 коп. (квитанція № 33 від 11.05.2023). А тому, суд приходить до висновку про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір в розмірі 1073 грн. 60 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved