Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-09 00:00:00

В березні 2023 року позивачка [PERSON] звернулася до Подільського районного суду м. Києва з вищевказаним позовом до відповідачки. В обґрунтування позову вказує, що з 2005 року відповідачка, яка є її матір`ю та [PERSON] , який є батьком позивачки проживали разом однією сім`єю, без реєстрації шлюбу. Зазначає, що на початку 2020 року відповідачка пішла з дому, почала проживати з іншим чоловіком, займається влаштуванням особистого життя. Вказує, що і за час спільного проживання з відповідачкою остання не піклувалась та не утримувала своїх дітей, зловживала спиртними напоями. Крім того, відповідачка свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню позивачки, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, не цікавиться її життям. Вважає, що оскільки відповідачка не займається її вихованням, навчанням, підготовкою до самостійного життя, не забезпечує харчуванням, лікуванням, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не спілкується з нею, не створює умов для отримання нею освіти. Відповідачка протягом тривалого часу не з`являється за місцем свого проживання, а тому питання щодо виховання позивачки вирішуються її старшою сестрою [PERSON] та біологічним батько, без участі і підтримки відповідачки. Зазначає, що повністю знаходиться на утриманні старшої сестри та батька. Вказує, що саме сестра [PERSON] замінила матір позивачу, допомагає їй зі шкільним навчанням, відвідує батьківські збори, цікавиться її успіхами, проводить з нею вільний час. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.03.2023 року справу передано судді Скрипник О.Г.. Ухвалою суду від 22.03.2023 року по справі призначено загальне позовне провадження. 18.05.2023 року по справі проведено підготовче засідання. В судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, подали заяви, в яких просили розгляд справи проводити за їхньої відсутності, позов просили задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечили. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась у встановленому законом порядку, як шляхом направлення повістки за останнім відомим місцем реєстрації, так і шляхом публікації на сайті судової влади, суд за згодою представника позивача вважає за можливе провести заочний розгляд справи без участі відповідача. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Подільської районної у місті Києві державної адміністрації в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі. Суд вважає за можливе провести розгляд справи без участі третьої особи. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином, подала заяву, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, просила позов задовольнити та ухвалити відповідне рішення. Дослідивши письмові докази по справі, суд доходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] народилась [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві 06 липня 2006 року. В зазначеному свідоцтві вказано мати - [PERSON] , батько - [PERSON] . З позову вбачається, що відповідачка злісно не виконує батьківські обов`язки, ухиляється від виховання дитини, нехтує своїми обов`язками. Позивач на підтвердження своїх вимог посилається на письмові докази. Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини. У Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» від 30.03.2007 року зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно висновку Подільської районної в місті Києві державної адміністрації № 106-5858 від 07.07.2023, вбачається, що Подільська районна в місті Києві державна адміністрація вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно неповнолітньої стосовно [PERSON] , [INFO] . 17 січня 2023 року спеціалістами служби у справах дітей та сім`ї Подільської районної державної адміністрації обстежено умови проживання неповнолітньої [PERSON] . Встановлено, що дитина проживає разом з сестрою [PERSON] , [PERSON] та батьком [PERSON] , умови для проживання та навчання створені належним чином, матеріально дитину забезпечує сестра [PERSON] та біологічний батько [PERSON] .. За інформацією закладу освіти - Загальноосвітнього навчального закладу І-ІІІ ступенів «Спеціалізована школа № 3 з поглибленим вивченням інформаційних технологій» від 14.02.2023, матір здобувачки освіти [PERSON] не цікавиться життям та навчанням дитини, не відвідує батьківські збори, не спілкується з класним керівником. Тривалий час дитиною опікується, займається вихованням та навчанням батько [PERSON] та рідна сестра [PERSON] . Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і дитини (ст. 166 СК України). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, тоді коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Зі змісту статті 150 СК України, вбачається, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний розвиток, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до роз`яснень, викладених у постанові Верховного Суду України від 06.05.2020 у справі № 753/2025/19 (провадження № 61-1344св20), ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно з ч.4 ст. 155 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та встановлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним, обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Органом опіки та піклування подається суду письмовий висновок щодо розв`язання спору, складений на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд наголошує, що виконання батьківських обов`язків не обмежується лише матеріальним забезпеченням дитини, важливим фактором є спілкування з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, надання дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, виявлення інтересу до її внутрішнього світу, створення умов для отримання нею освіти. Таким чином судом встановлено, що відповідачка життям своєї доньки не цікавиться, самоусунулась від виконання своїх батьківських обов`язків стосовно своєї доньки, а тому суд доходить до висновку, що необхідно [PERSON] позбавити батьківських прав щодо доньки [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч.4 ст.167 СК України якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою , баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Згідно ст.243 СК України опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною , яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України. Так, згідно ч.4 ст.60 ЦК України суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до ч.1, 2 ст.244 СК України піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа, при призначенні якої органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини. З урахуванням того, що мати самоусунулась від виховання дитини, при цьому неповнолітня [PERSON] проживає разом з сестрою [PERSON] і судом не встановлено перешкод для призначення [PERSON] піклувальником дитини, суд доходить до висновку, що слід встановити піклування над неповнолітньою [PERSON] призначивши її піклувальником сестру - [PERSON] . За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо сплати аліментів. Відповідно до ч.3 ст.166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Частиною 3 ст.182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину, не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Зважаючи на те, що відповідач добровільно не надає кошти на утримання доньки, а тому суд доходить до висновку, що вимога про стягнення аліментів також підлягає задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України стягнути з відповідачки на користь держави витрати по сплаті судового збору в розмірі 2147,20 грн.. Допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів за один місяць.

Outcome: approved