Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-29 00:00:00

11 листопада 2020 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокредит Плюс» звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] , треті особи: [PERSON] , П`ятнадцята державна контора, про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом знаття обтяження. Свої позовні вимоги мотивували тим, що ТОВ «Автокредит Плюс» з власником автомобіля марки Nissan Maxima vin - [NUMBER] д.н.з. [NUMBER] відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , дата реєстрації ТЗ 14.05.2015. У жовтні 2020 року ТОВ «Автокредит Плюс» стало відомо, що у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (далі - «ДРОРМ») є запис: Об`єкт обтяження: автомобіль легковий, Марка Nissan Модель Махіта Колір сірий Рік випуску 2006. Номер об`єкта: IN4BA4TEX6C801278, Номер державної реєстрації: СА8800 М Документ-підстава: Договір застави, серія та номер: 15490, виданий: 30.11.2007, видавник: Приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу, Романій Н.В. Документ-підстава: . Договір відступлення прав вимоги кредитора, серія та номер: 11-88, виданий: 07.02.2018, видавник: 15-та Київська державна нотаріальна контора Боржник: Гречуха Олександр Валерійович, код: [NUMBER] , Обтяжувач: [PERSON] , код: 3217421713, м. Київ, вул. Предславинська, буд. 39, оф. 515, 0933782548098896 37 78 Зареєстровано: 23.01.2019 11:26:11 за № 17267939 реєстратором: Коберська Олена Юріївна, П`ятнадцята київська державна нотаріальна контора, Київський міський нотаріальний округ, м. Київ. ТОВ «Автокредит Плюс» набув права власності на автомобіль Nissan Maxima vin - [NUMBER] на підставі договору купівлі продажу автомобіля укладеного 23 квітня 2015 року, без наявних у ДРОРМ будь яких обтяжень на зазначений автомобіль, а від так ТОВ «Автокредит Плюс» вважається добросовісним набувачем відповідно до ст. 330 ЦК України. Оскільки приватне обтяження автомобіля Nissan Maxima vin [NUMBER] зареєстроване 23.01.2019 року, в межах забезпечення виконання договірних відносин між відповідачем по справі [PERSON] третьою особою (боржником) [PERSON] , у той час коли власником автомобіля був та є ТОВ «Автокредит Плюс», яке не є стороною договірних відносин, внесення записи до державного реєстру обтяжень рухомого майна № 17267939 відбулося без достатніх правових підстава та має бути скасована виходячи з наступного. У разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі статтею 388 Цивільного кодексу України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень (ч.1 ст. 10 ЗУ "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень"). Відповідно до ст. 330 Цивільного кодексу України. Якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього. Взаємні права та обов`язки з приводу застави автомобіля Nissan Maxima vin - [NUMBER] виникли між [PERSON] та [PERSON] . Реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є не чинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. Отже, ТОВ «Автокредит Плюс» є третьою стороною у правовідносинах, що випливають з договору застави, а тому за відсутності відповідного запису в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, він є добросовісним набувачем. Реалізація майна, що є предметом застави, без припинення обтяжень, не припиняє заставу, тому вона зберігає чинність при переході власності предмета застави до іншої особи, але в такому випадку має значення факт здійснення реєстрації такого обтяження у відносинах, що виникають з третіми особами. Представник позивача просив усунути ТОВ «Автокредит Плюс» (ЄРДПОУ 34410930) перешкоди в користуванні власності автомобіль марки Nissan Maxima vin на IN4BA41EX6C801278 д.н.з. [NUMBER] , шляхом припинення (зняття) обтяження у вигляді застави рухомого майна і виключення напису з Державного реєстру обтяжень рухомого майна: Об`єкт обтяження: автомобіль легковий, Марка Nissan Модель Махіма Колір сірий Рік випуску 2006, Номер об`єкта: 1N4BA41EX6C801278, Номер державної реєстрації: [NUMBER] . Документ-підстава: Договір застави, серія та номер: 15490, виданий. 30.11.2007, Видавник: Приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу, Романій Н.В. Документ-підстава: Договір відступлення прав вимоги кредитора, серія та номер: 11-88, виданий: 07.02.2018, видавник: 15-та Київська державна нотаріальна контора. Боржник: [PERSON] , код: [NUMBER] ,. Обтяжувач: Журбас Денис Вікторович, код: 3217421713, м. Київ, вул. Предславинська, буд.39, оф. 515, [NUMBER] . Зареєстровано: 23.01.2019 11:26:11 за № 17267939 реєстратором: Коберська Олена Юріївна, П`ятнадцята київська державна нотаріальна контора, Київський міський нотаріальний округ, м. Київ. Також просив, стягнути з відповідача [PERSON] РНОКПП [NUMBER] судові витрати у розмірі 2 102,00 (дві тисячі сто дві гривні) за сплату судового збору та витрати пов`язані з наданням правової допомоги адвоката у розмірі 4 500 грн (чотири тисячі п`ятсот гривень, нуль копійок). Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Усатова Д.Д. від 13 листопада 2020 року відкрито позовне провадження у цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Згідно розпорядження керівника апарату Києво-Святошинського районного суду Київської області Дідур М.О. від 10 вересня 2021 року № 413 щодо повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями та протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу передано на розгляд судді Волко А.Я. Відповідно до повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано на розгляд судді Волко А.Я. Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Волчко А.Я. від 15 вересня 2021 року цивільну справу було прийнято до провадження судді Волчка А.Я., постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження із призначенням підготовчого судового засідання. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 вересня 2022 року підготовче провадження в справі було закрито та справу призначено до розгляду по суті. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву з клопотанням розглядати справу у його відсутності, наполягає на задоволенні позовних вимог у повному обсязі , проти заочного рішення не заперечував. У судове засідання відповідач не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи його було повідомлено належним чином, не надав заяву про розгляд справи без його участі, правом надати відзив не скористався, причини неявки суду не відомі. У судове засідання третя особа [PERSON] не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи його було повідомлено належним чином, не надав заяву про розгляд справи без його участі, причини неявки суду не відомі. Представник третьої особи П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи без участі їх представника та прийняти рішення згідно чинного законодавства. За письмовою згодою позивача суд ухвалив, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.\~ст. 280-281 ЦПК України. У зв`язку із відсутністю заперечень позивача суд ухвалив, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.ст.280-281 Цивільного процесуального кодексу України. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст.\~247\~Цивільного процесуального\~кодексу України (далі ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У відповідності до ч. 5 ст.268\~ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Суд, заслухавши обґрунтування та заперечення сторін та їх представників, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Згідно\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до\~ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до ч.1, 6\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.1, 2\~ст. 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до\~ст.79 ЦПК України\~достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Автокредит Плюс» є власником автомобіля марки Nissan Maxima vin - [NUMBER] д.н.з. [NUMBER] відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , дата реєстрації ТЗ 14.05.2015 року. ТОВ «Автокредит Плюс» набув права власності на автомобіль Nissan Maxima vin - [NUMBER] на підставі заяви про приєднання до Договору купівлі продажу автомобіля укладеного 23 квітня 2015 року між ТОВ «Автокредит Плюс» та продавцем [PERSON] . Відповідно до витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 68616839, виданого Дніпропетровською регіональною філією державного підприємства «Національні інформаційні системи» станом на день надання витягу у реєстрі зареєстровано обтяження у вигляді застави рухомого майна і виключення напису з Державного реєстру обтяжень рухомого майна: Об`єкт обтяження: автомобіль легковий, Марка Nissan Модель Махіма Колір сірий Рік випуску 2006, Номер об`єкта: 1N4BA41EX6C801278, Номер державної реєстрації: [NUMBER] . Документ-підстава: Договір застави, серія та номер: 15490, виданий. 30.11.2007, Видавник: Приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу, Романій Н.В. Документ-підстава: Договір відступлення прав вимоги кредитора, серія та номер: 11-88, виданий: 07.02.2018, видавник: 15-та Київська державна нотаріальна контора. Боржник: [PERSON] , код: [NUMBER] ,. Обтяжувач: Журбас Денис Вікторович, код: 3217421713, м. Київ, вул. Предславинська, буд.39, оф. 515, [NUMBER] . Зареєстровано: 23.01.2019 11:26:11 за № 17267939 реєстратором: Коберська Олена Юріївна, П`ятнадцята київська державна нотаріальна контора, Київський міський нотаріальний округ, м. Київ. Щодо позовних вимог про припинення обтяження, суд дійшов наступних висновків. Згідно зі статтею 1 Закону України "Про заставу" та статтею 572 ЦК України застава є способом забезпечення зобов`язань; у силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Частиною четвертою статті 577 ЦК України передбачено, що моментом реєстрації застави є дата та час внесення відповідного запису до Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Відповідно до частини другої статті 586 ЦК України заставодавець має право відчужувати предмет застави, передавати його в користування іншій особі або іншим чином розпоряджатися ним лише за згодою заставодержателя, якщо інше не встановлено договором. Згідно зі статтею 27 Закону України "Про заставу" застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи; застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги, на іншу особу. Зазначені норми застосовуються з урахуванням положень Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов`язань, а також правовий режим виникнення, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна. Відповідно до частини третьої статті 9 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків: 1) обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; 2) відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна. Статтею 10 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" визначено, що у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі статтею 388 ЦК України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень. Згідно зі статтею 12 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" взаємні права та обов`язки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо інше не встановлено законом. Реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є не чинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. На підставі реєстрації встановлюється пріоритет обтяження, якщо інші підстави для виникнення пріоритету не визначені цим Законом. За таких обставин реалізація майна, що є предметом застави, без припинення обтяжень, не припиняє заставу, тому застава зберігає чинність при переході права власності на предмет застави до іншої особи. Викладене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду України наведеними у постановах від 03 квітня 2013 року в справі № 6-7цс13, від 19 листопада 2014 року в справі № 6-168цс14 та Верховного Суду - від 10 жовтня 2019 року в справі № 463/3582/17 (провадження № 61-13383св19). Згідно п. 2 Порядку ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2004 р. № 830, державний реєстр обтяжень рухомого майна (далі - Реєстр) - єдина комп`ютерна база даних про виникнення, зміну, припинення обтяжень, а також про звернення стягнення на предмет обтяження; держатель Реєстру - Мін`юст, що забезпечує ведення Реєстру; адміністратор Реєстру - державне підприємство, що належить до сфери управління Мін`юсту, що відповідає за технічне, технологічне та програмне забезпечення Реєстру, збереження та захист даних, що містяться у Реєстрі; реєстратори - суб`єкти, уповноважені держателем Реєстру надавати послуги з державної реєстрації відомостей про виникнення, зміну, припинення обтяжень, а також звернення стягнення на предмет обтяження, приймати заяви, видавати завірені витяги з Реєстру та виконувати інші функції, передбачені цим Порядком. Згідно зі статтею 42 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" держателем Державного реєстру є уповноважений центральний орган виконавчої влади. Порядок ведення Державного реєстру визначає Кабінет Міністрів України. Частиною четвертою статті 43 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" передбачено, що відомості про звернення стягнення на предмет обтяження згідно зі статтею 24 цього Закону реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі заяви обтяжувача, в якій зазначаються реєстраційний номер запису, найменування боржника, ідентифікаційний код боржника в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України або індивідуальний ідентифікаційний номер боржника в Державному реєстрі фізичних осіб платників податків та інших обов`язкових платежів та посилання на звернення стягнення на предмет обтяження. Відповідно до частин першої, другої статті 44 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" записи до Державного реєстру вносяться держателем або реєстраторами Державного реєстру протягом робочого дня, в який подано заяву обтяжувача. Моментом реєстрації обтяження є день, година та хвилина внесення відповідного запису до Державного реєстру, а моментом припинення реєстрації обтяження є день, година та хвилина реєстрації в Державному реєстрі відомостей про припинення обтяження. Записи зберігаються в Державному реєстрі протягом п`яти років з моменту їх внесення. Обтяжувач має право в будь-який час подати заяву про припинення обтяження і подальше виключення запису або про продовження строку дії реєстрації на не більш як п`ятирічний строк. Таким чином відповідно до вимог чинного законодавства України, застава зберігає свою силу для нового власника майна за умови наявності у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відповідних відомостей про обтяження, які внесені до такого реєстру перед відчуженням предмета застави. У протилежному випадку набувач вважається добросовісним і набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень. Аналогічний висновок у подібних правовідносинах викладений Верховним Судом у постановах від 06 лютого 2018 року в справі № 333/6700/15-ц (провадження № 61-2859св18), від 11 вересня 2019 року в справі № 573/1105/17 (провадження № 61-29747св18), від 25 листопада 2019 року в справі № 757/17150/17-ц (провадження № 64-45097св18), від 18 грудня 2019 року в справі № 619/4033/18 (провадження № 61-16542св19). Так, витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна або відомостей, які підтверджують, що транспортирний засіб марки Nissan Maxima vin - 1N4BA41EX6C801278 д.н.з. [NUMBER] , на день укладання Заяви про приєднання до договору купівлі-продажу від 23 квітня 2015 року не був предметом жодного обтяження, суду надано не було. Документів від Регіонального сервісного центру Головного Сервісного центру, що стали підставами для перереєстрації Транспортного засобу на позивача судом також не отримано. Відповідно до витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 68616839, виданого Дніпропетровською регіональною філією державного підприємства «Національні інформаційні системи» станом на день надання витягу у реєстрі зареєстровано обтяження у вигляді застави рухомого майна, а документом-підставою є: Договір відступлення прав вимоги кредитора. Водночас, статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої України приєдналась 17.07.1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Як передбачено ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до частин першої, третьої-четвертої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. При цьому, положеннями ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Способами захисту свого цивільних прав та інтересів можуть бути, серед іншого, припинення дії, яка порушує. В той же час, відповідно до вимог ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 2 ст. 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. За змістом ст. ст. 76, 77 ЦПК України, суд встановлює наявність або відсутність обставин, котрими обґрунтовують свої вимоги і заперечення сторони, на підставі доказів, які містять інформацію щодо предмета доказування. Також, згідно роз`яснень, які містяться в п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року, предметом доказування є факти, якими обґрунтовуються заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи (причини пропуску позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Під час розгляду цієї справи не знайшли свого підтвердження обставини викладені у позовній заяві та позивачем не надано належних доказів на підтвердження того, що застава спірного транспортного засобу не була зареєстрована в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна на час придбання автомобіля транспортирний засіб марки Nissan Maxima vin - 1N4BA41EX6C801278 д.н.з. [NUMBER] . Таким чином, суд, аналізуючи вищенаведені положення законодавства та встановлені по справі обставини, вважає, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокредит Плюс» задоволенню не підлягає. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються : у разі відмови в позові - на позивача. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed