Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитина до досягнення дитиною трирічного віку та стягнення аліментів на утримання малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . 06.07.2023 позивач уточнила свої позовні вимоги та просила стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на дитину в розмірі 1/4 частини його заробітку і всіх видів доходів, щомісячно і до його повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на місяць, щомісячно, починаючи з дати подачі позову до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути з відповідача аліменти на її утримання, як дружини, в розмірі 1/6 частини його заробітку і всіх видів доходів, щомісяця, до досягнення сином трирічного віку, починаючи з дати подання позову. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 16 червня 2023 року провадження по справі було відкрито, підготовче засідання призначене на 06 липня 2023 9:30 год. Позивач в підготовче засідання не з`явилася, уточнила позовні вимоги, надала заяву про розгляд справи без її участі та просила постановити рішення у підготовчому засіданні у зв`язку з визнанням відповідачем позову. Відповідач в судове засідання також не з`явився. Визнав уточнені позовні вимоги відповідача, просив розглянути справу без його участі, не заперечував проти прийняття рішення у підготовчому засіданні. Суд, письмові матеріали справи, враховуючи думку сторін, зокрема, визнання позову відповідачем, вимоги ст. 200 ЦПК України, дійшов висновку про можливість прийняття рішення у підготовчому засіданні, та дослідивши докази у справі, вважає, що позовна заява обґрунтована і підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється. Так судом встановлені наступні фактичні обставини. Так, сторони з 10 січня 2018 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований виконавчим органом Новгородської селищної ради м. Торецька Донецької області, про що був складений відповідний актовий запис №3, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Учасники справи мають малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Новобаварським районним у місті Харкові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про що був складений відповідний актовий запис №248. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. На час розгляду справи домовленості між батьками з приводу участі відповідача в утриманні дитини не досягнуто, а отже аліменти підлягають стягненню в судовому порядку. Дані правовідносини регулюються ст. 180 СК України, яка передбачає, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, ст. 182 ч. 2 СК України, яка визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, та ст. 184 СК України, яка передбачає визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно статті 84 СК України право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини, ч.1 - дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; ч.2 - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; ч.3 - якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років; ч.4 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; ч.5 - аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду; ч.6 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Згідно ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини, передбачене ст.84 СК України. Його особливість полягає у строковості дії - до досягнення дитиною трьох років, незалежності надання утримання від доходу дружини. Згідно статті 84 СК України «Право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини», ч. 2 - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання, у разі проживання з нею дитини, - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що у зв`язку з доглядом за дитиною, якій менше трьох років, позивач не має змоги працювати і утримувати себе, відповідачем не надано доказів того, що його стан здоров`я не дозволяє сплачувати аліменти, на його утриманні є інші діти чи непрацездатні батьки, дружина тощо або наявні інші обставини, які можуть вплинути на розмір аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України - аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Отже, суд дійшов висновку, що є всі підстави для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дружини до досягнення їх дитиною трирічноговіку, саме у розмірі 1/6 частки від доходів відповідача та стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої сина у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця і до повноліття дитини. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, з огляду на те, що позивач при пред`явленні позову була звільнена від сплати судового збору, то на підставі ст.4 Закону України «Про судовий збір» та відповідно до положень ст.141 ЦПК України, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 2147,20 грн. за подачу вищевказаної позовної заяви до суду, яка об`єднує у собі дві позовні вимоги, про стягнення аліментів на утримання дитини та про стягнення аліментів на утримання дружини. На підставі викладеного і

Outcome: approved