Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-27 00:00:00

Позивачка [PERSON] через свого представника 13.01.2023 року звернулася до суду з позовною заявою до ТДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.», [PERSON] про відшкодування шкоди. В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що 09.01.2021 року о 13 год. 05 хв. з адресою: м. Київ, просп. Правди, водій [PERSON] керуючи транспортним засобом «Audi», д.н.з. [NUMBER] , в межах допустимої швидкості не вибрав безпечної, не витримав безпечної дистанції в результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «Toyota», д.н.з. [NUMBER] , який в результаті удару здійснив зіткнення з транспортним засобом «Honda», д.н.з. [NUMBER] , що знаходився попереду. Транспортний засіб «Toyota», д.н.з. [NUMBER] , який належить на праві власності позивачу, отримав значні механічні пошкодження, а його власниці - [PERSON] були завдані матеріальні збитки. Постановою Подільського районного суду міста Києва від 23 квітня 2021 року у справі №758/826/21 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, внаслідок якого трапилась зазначена дорожньо-транспортна подія, визнаний [PERSON] . Цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] на момент вказаної ДТП була застрахована у відповідача на підставі полісу №200386849 виданого ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» дійсного на дату ДТП, у межах ліміту відповідальності страховика (страхової суми). Станом на дату подання позовної заяви ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» не було здійснено на користь позивача виплату страхового відшкодування. З метою визначення розміру матеріальної шкоди, яка була заподіяна позивачці у зв`язку із пошкодженням автомобіля «Toyota», д.н.з. [NUMBER] , вона звернулася до суб`єкта оціночної діяльності ФОП [PERSON] та уклала договір проведення оцінки. На виконання зазначеного договору Юридична експертна компанія Баранкова «ФОП [PERSON] » 27.09.2022 року було складено «Звіт про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу» № 374/09-22, згідно якого розмір вартості відновлювального ремонту становить 106 878,92 грн., а вартість матеріального збитку, становить 67 796,87 грн. Враховуючи вищезазначене, позивачка просить стягнути з ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» на користь позивача невиплачена сума страхового відшкодування у розмірі 67 796, 87 грн. Крім того, із [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди страховим відшкодуванням: 105 614,98 грн. (розмір збитку, заподіяного позивачеві - вартість відновлювального ремонту ТЗ) - 67 796,87 грн. (належнестрахове відшкодування у розмірі вартості відновлювального ремонту ТЗ з урахуванням зносу) = 37 818, 11 грн. (різниця між розміром шкоди і страховим відшкодуванням). Позивачка вимушена була понести витрати на послуги суб`єкта оціночної діяльності ФОП [PERSON] , який склав Звіт № 374/09-22 від 27.09.2022, у розмірі 3000,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією, які просить стягнути з відповідачів, а також моральну шкоду, заподіяну з вини відповідачів у розмірі 15 000 грн., судові витрати у розмірі: сплаченого судового збору та 12 000 грн. витрати на професійну правничу допомогу Ухвалою суду 24 січня 2023 року за вказаним позовом відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. Судом в ухвалі зазначено, що відповідач протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження у справі має право подати письмовий відзив разом з доказами, що обґрунтовують доводи його заперечень, який повинен відповідати положенням ст. 178 ЦПК України. Станом на 28 червня 2023 року відповідачами письмові відзиви не подано. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступних висновків. 09.01.2021 року о 13 год. 05 хв. з адресою: м. Київ, просп. Правди, водій [PERSON] керуючи транспортним засобом «Audi», д.н.з. [NUMBER] , в межах допустимої швидкості не вибрав безпечної, не витримав безпечної дистанції в результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «Toyota», д.н.з. [NUMBER] , який в результаті удару здійснив зіткнення з транспортним засобом «Honda», д.н.з. [NUMBER] , що знаходився попереду. Транспортний засіб «Toyota», д.н.з. [NUMBER] , який належить на праві власності позивачу, отримав значні механічні пошкодження, а його власниці - [PERSON] були завдані матеріальні збитки. Постановою Подільського районного суду міста Києва від 23 квітня 2021 року у справі №758/826/21 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, внаслідок якого трапилась зазначена дорожньо-транспортна подія, визнаний [PERSON] (а.с. 6). Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником транспортного засобу «Toyota», д.н.з. [NUMBER] , є позивачка [PERSON] . Цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] на момент вказаної ДТП була застрахована відповідачем ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №200386849 (а.с.7). Відповідно до ч.1 ст.1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч.1 ст.1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. За результатами розгляду заяви про страхове відшкодування ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» всупереч положенням ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», так і не здійснив виплату страхового відшкодування. З метою визначення дійсного розміру заподіяного збитку, позивач замовив огляд пошкодженого транспортного засобу «Toyota», д.н.з. [NUMBER] . Так, відповідно до Звіту про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу «Toyota», д.н.з. [NUMBER] № 374/09-22 від 27.09.2022 року, вартість матеріального збитку складає 67 796, 87 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це, зокрема, шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу страховиком відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Враховуючи, що в основу судового рішення судом покладається Звіт про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу «Toyota», д.н.з. [NUMBER] № 374/09-22 від 27.09.2022 року, невиплачене позивачеві страхове відшкодування становить: 67 796,87 грн. (вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу позивача з урахуванням зносу) (а.с. 8-21). В зв`язку з вищезазначеним, вимоги позивача до відповідача ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч. 2 ст. 1192 Цивільного кодексу України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ч. 1 ст. 1194 Цивільного кодексу України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 6 від 27.03.92р. «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Окрім цього, відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.92 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» при визначенні розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, судам слід враховувати, що потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди. Враховуючи, те що у відповідності до Акту виконаних робіт/послуг та передання/прийняття автомобіля №150193 від 24.08.2021 року, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Toyota», д.н.з. [NUMBER] склала 102 107,17 грн. Окрім цього Позивачем були понесені витрати у розмірі 1 351,60 грн. згідно до Акту виконаних робіт/послуг та передання/прийняття автомобіля №121960 від 22.01.2021 року, а також витрати у розмірі 1 054,61 грн. згідно з Рахунком-фактурою №СМУ00001612 від 22.01.2021 року та витрати у розмірі 1 101,60 грн. згідно з Рахунком №СМУ00000611 від 12.01.2021 року. Таким чином, із Відповідача [PERSON] на користь Позивача підлягає стягненню різниця між розміром заподіяної шкоди і належним страховим відшкодуванням: 105 614,98 грн. (розмір збитку, заподіяного позивачеві - вартість відновлювального ремонту транспортного зачобу) - 67 796,87 грн. (належне страхове відшкодування у розмірі вартості відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу) = 37 818, 11 грн. (різниця між розміром шкоди і страховим відшкодуванням). Крім того, з відповідача [PERSON] підлягають стягненню кошти у розмірі 3000,00 грн. сплачені позивачем за проведення оцінки матеріального збитку (а.с. 22). Відтак вимоги позивача до відповідача [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди підлягають задоволенню. Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Приймаючи до уваги той факт, що позивачці дійсно було завдано майнової шкоди винною у ДТП особою, враховуючи глибину і тривалість душевних страждань, що пов`язані з пошкодженням майна позивача та порушенням його звичайного способу життя, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає адекватною компенсацію моральної шкоди в розмірі 2 000 грн., які повинні бути стягнуті на користь позивачки з відповідача [PERSON] , тому вимога про відшкодування моральної шкоди підлягає частковому задоволенню. Враховуючи викладене, суд вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Щодо вимог про стягнення витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне. Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частинами 5, 6 ст. 137 ЦПК України встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. На підтвердження фактично понесених витрат представником позивача надано Договір про надання правової допомоги №13/11/21- ЮП/ІL від 09.11.2021 року (а.с. 36), акту виконаних робіт №1 відповідно до договору №13/11/21- ЮП/ІL від 09.11.2021, відповідно до якого вартість 1 години витраченої адвокатом становить 1 000 грн., відповідно до акту виконаних робіт, адвокатом витрачено 12 годин, а саме 1,5 годин - на юридичну консультацію замовника, 1,5 год. - вивчення документів, наданих замовником, 2,5 год. - збір доказів, 6,5 год.- підготовка та подання позовної заяви, загальною вартістю юридичних послуг - 12 000 грн. (а.с.37). Отже, загальна вартість витрат на професійну правничу допомогу, доведена перед судом складає 12 000 грн., яка підлягає стягненню з відповідачів пропорційно до обсягу задоволених позовних вимог. Відповідно до ст. 133, 137, 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідачів на користь позивача судовий збір пропорційно до обсягу задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial