Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-29 00:00:00

[PERSON] (далі - заявник) звернулася до Московського районного суду м. Харкова із заявою, в якій просить суд встановити факт смерті її сина, [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] у с. Черкаські Тишки Харківського району Харківської області. Обґрунтовуючи заявлені вимоги заявник вказує на те, що [INFO] в селі Черкаські Тишки Харківського району Харківської області помер її син [PERSON] , [INFO] . Заявник не може отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України. У зв`язку з цим заявник вимушений звернутися до суду з даною заявою про встановлення факту смерті. У судовому засіданні заявник заяву підтримав з підстав, викладених у заяві. У судовому\~засіданні свідок\~ [PERSON] \~пояснив,\~що з\~сином заявника\~він познайомився\~під час\~окупації села\~Черкаські Тишки\~Харківського району\~Харківської області.\~ [INFO] син\~свідка,\~ [PERSON] \~та дві\~невістки поїхали\~на ферму\~допомогти доглядати\~за домашньою\~худобою,\~а коли\~вони поверталися\~додому їх\~автомобіль був розстріляний військовослужбовцями російської федерації. Свідок бачив як був розстріляний автомобіль, чув як люди кричали, однак його не пустили на допомогу. Через півгодини, коли обстріл стих, він разом з іншими людьми пішли на допомогу та побачили, що [PERSON] та дві невістки свідка померли, його син був поранений. Свідок був присутній на похоронах [PERSON] та допомагав з похованням. У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що з [PERSON] вона познайомилась під час війні, він допомагав людям у селі Черкаські Тишки Харківського району Харківської області. 05.05.2022 року син свідка, [PERSON] та дві невістки поїхали на ферму допомогти доглядати за домашньою худобою, а коли вони поверталися додому їх автомобіль був розстріляний військовослужбовцями російської федерації. Свідок бачила як був розстріляний автомобіль. Коли обстріл стих, свідок разом з іншими людьми пішли на допомогу та побачили, що [PERSON] та дві невістки свідка померли, її син був поранений. Свідок була присутня на похоронах [PERSON] та допомагала з похованням. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Заслухавши заявника, свідків, розглянувши подані заяви і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд, - ВСТАНОВИВ: [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , видане 05.03.1991 року Московським відділом запису актів громадянського стану. [PERSON] був громадянином України, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією паспорта громадянина України серії № [NUMBER] . Як вбачається з Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12022221340001241 від 14.12.2022, 05.05.2022 мало місце порушення законів та звичаїв війні військовослужбовцями підрозділів збройних сил чи інших відомств рф, що полягали у здійсненні обстрілів із невстановленого виду озброєння та снарядами невстановленого калібру по будинку за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Черкаські Тишки, внаслідок чого був розстріляний автомобіль, в якому загинув [PERSON] , [INFO] , якого поховано на території даного населеного пункту. [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] та похований на території стихійного поховання за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить лист № 01-17/245 від 21.06.2023 за підписом начальника Циркунівської сільської військової адміністрації Харківського району Харківської області. Також заявником на підтвердження факту смерті свого сина також надано фотознімок з цвинтаря, на якому відображена могила [PERSON] . Вказані вище докази, у сукупності з показами свідків [PERSON] та [PERSON] підтверджують факт загибелі [PERSON] [INFO] у с. Черкаські Тишки Харківського району Харківської області під час обстрілу автомобілю, в якому він знаходився. 22.06.2023 року Четвертим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про смерть [PERSON] , [INFO] , оскільки заявником пред`явлено документ, форма якого не відповідає формі визначеній наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій № 75 від 25.04.2022 (в редакції, чинній станом на час смерті [PERSON] ) Циркунівська сільська територіальна громада Харківського району Харківської області відносилася до переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні). Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Як вбачається із роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених в інформаційному листі щодо окремих питань застосування Закону України від 4 лютого 2016 року № 990-VIII «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України», питання щодо можливості використання як доказів у справі про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України документів, які видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на такій території, має вирішуватися з урахуванням загальних положень цивільного процесуального законодавства України щодо належності та допустимості доказів. Разом з тим, під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, необхідно брати до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права. Так, під час розгляду згаданої категорії справ необхідно враховувати висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic o f Moldova and Russia», «Ila§cu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду у такій категорії справ має ґрунтуватись на дотриманні вимог ЦПК України щодо повного і всебічного з`ясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території. Таким чином, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду відповідної категорії справ. Крім того, суд враховує, що згідно з приписами ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб. Вказане завдання превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території. Встановлення факту смерті [PERSON] необхідно заявнику для подальшої реєстрації цього факту в органах реєстрації актів цивільного стану та отримання відповідного документа - свідоцтва про смерть у відповідності до вимог діючого законодавства України. На підставі викладеного, враховуючи сукупність досліджених доказів, які підтверджують факт смерті [PERSON] , [INFO] у селі Черкаські Тишки Харківського району Харківської області, приймаючи до уваги наявність об`єктивних перешкод для проведення державної реєстрації факту смерті, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення факту смерті сина заявника.

Outcome: approved