Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: Служба у справах дітей Білоцерківської міської ради про припинення стягнення аліментів на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] \~у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше і не більше встановлених законодавством розмірів для дитини відповідного віку, починаючи з 07.04.2021 року до досягнення найстаршої дитиною повноліття, стягнутих відповідно до рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 26.04.2021 року по справі № 219/3407/21. Свої вимоги мотивує тим, що\~згідно рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 25.06.2021 року у справі №219/3811/21, було розірвано шлюб, зареєстрований Часовоярською міською радою Донецької області, актовий запис №63, укладений між позивачем та відповідачем. За час шлюбу відповідач та позивач мають спільного сина [PERSON] , [INFO] та спільну доньку [PERSON] , [INFO] , адреса реєстрації місця проживання дітей співпадає з адресою реєстрації проживання позивача та відповідача. Судовим наказом Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 26.04.2021 р. у справі № 219/3407/21 стягнуто з позивача на користь відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] , у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше і не більше встановлених законодавством розмірів для дитини відповідного віку, починаючи з 07.04.2021 року до досягнення найстаршої дитиною повноліття. Від 14.05.2021 року на примусовому виконанні Бахмутського ВДВС у Бахмутському районі Донецької області Східного МРУ МЮ (м. Харків) перебуває виконавче провадження за №65435944 з примусового виконання вищевказаного наказу Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 26.04.2021 року. Так, діти до лютого 2022 року перебували на утриманні у Відповідача, а позивач сплачував аліменти на їх утримання. Однак, з 02.02.2022 року Відповідач покинув територію України, тай до сьогодні перебуває за її межами, за наслідком чого діти ( [PERSON] та [PERSON] ) перебувають на повному утриманні у позивача. 24 лютого 2022 року Указом Президента України №64/2022/2022-02-24 «Про введення воєнного стану в Україні» (далі по тексту - Указ) на території України було введено воєнний стан на 30 днів. Указом Президента України від 17 травня 2022 року за № 341/2022 було продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 25 травня 2022 року строком на 90 діб. У більшості областях України (у тому числі й у Донецькій області і у Бахмутському районі) були розпочаті та наразі ведуться активні бойові дії. Так, задля перебування дітей подалі від місць проведення активних бойових дій з 14.07.2022 року позивач з дітьми покинув своє місце реєстрації та наразі перебуває у м. Біла Церква, у відповідності до відповідних Довідок про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. За місцем мешкання батька дітям забезпечені гідні умови проживання та гармонійна атмосфера оточення, позивач з лютого 2022 року самостійно несе витрати на утримання, виховання та розвиток дітей, оскільки діти мешкають з ним. Фактично на сьогоднішній день, діти вже мешкають із батьком та знаходяться на його утриманні. В той же час відповідач отримує аліменти на утримання доньки і користувалася ними на власний розсуд, фактично не витрачаючи їх на утримання дитини. 3 огляду на презумпцію рівності прав та обов`язків батьків, що також додатково підтверджується нормою СК України, яка передбачає, що на дитину відповідного віку не може стягуватись менше ніж 50% прожиткового мінімуму, тобто забезпечення ще 50% прожиткового мінімуму законодавець покладає на другого за батьків. Судовим наказом Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 26.04.2022 року у справі №219/3407/21 стягнення з позивача аліментів на користь відповідача, ставить їх у нерівне становище, оскільки вказані кошти позивач має витрачати на користь дітей, а решту витрат має нести відповідач, чим буде досягнуто справедливий розподіл обов`язків батьків. У зв`язку з цим просить суд, припинити стягнення аліментів починаючи з 12.08.2022 року, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частки на двох дітей від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно. 22 березня 2023 року на адресу Дружківського міського суду Донецької області від [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого діти до початку лютого 2022 року проживали з Відповідачем в м. Часів Яр Бахмутського району Донецької, у зв`язку з воєнними діями, які відбувалися на території України з 2014 року, заробітків майже не було, знайти будь-яку іншу роботу також не можна було, тому відповідач вирішила виїхати за кордон на заробітки. В зв`язку з тим, що коштів не було, і не було відомо як вона влаштується за кордоном, вирішила на деякий час дітей залишити з бабусею (матір`ю позивача). Позивач в цей час створив іншу сім`ю. З початком повномасштабного вторгнення РФ на територію України, відповідач хотіла щоб діти приїхати до неї за кордон, але на той час знову ж таки не мала достатньо коштів навіть на те, щоб діти приїхали до неї. Батько відмовлявся надавати будь-яку допомогу. З початком значних бойових дій, які відбувалися в м. Часів Яр колишня свекруха, бабуся дітей, вирішила евакуюватися з дітьми до м. Біла Церква Київської області. Колишній чоловік також зі своєю новою сім`єю переїхали до м. Біла Церква. Аліменти на дітей, в період коли відповідач перебувала за кордоном отримувала свекруха, оскільки відповідач залишила їй банківську картку, на які надходили кошти. Крім того, кожного місяця [PERSON] пересилала дітям по 5 тисяч гривень на проживання. 14 липня 2022 року - син [PERSON] отримав статус внутрішньо переміщеної особи, що підтверджується довідкою № 3248-5001875259. 17 липня 2022 року - дочка [PERSON] отримала статус внутрішньо переміщеної особи, що підтверджується довідкою № 3248-7501138479. 22 серпня 2022 року [PERSON] повернулася на територію України. 05 жовтня 2022 року отримала довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, згідно якої фактичне місце проживання: [ADDRESS] . Отже, починаючи з серпня 2022 року [PERSON] та діти проживаємо разом за однією адресою: [ADDRESS] . На початку 2023 року [PERSON] стало відомо, що колишній чоловік подав до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області позовну заяву про припинення стягнення аліментів. Після звернення до суду повідомили, що цивільну справу було направлено для розгляду до Дружківського міського суду Донецької області. Оскільки, Позовну заяву [PERSON] не отримувала, а виїхати до місця знаходження суду небезпечно у зв`язку з воєнними діями, на прохання [PERSON] позивач 09 березня 2022 року надав копію позовної заяви. Отже, датою отримання мною позовної заяви є 09 березня 2022 року, тому відповідач вважає, що строк для подачі відзиву на позовну заяву мною не пропущено. Заперечувала проти позову, в зв`язку з його неправомірністю. Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 7 грудня 2022 року справу було передано за підсудністю до Дружківського міського суду Донецької області. Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 2 лютого 2023 року суддею Худіною О.О. прийнято справу до розгляду та відкрито провадження. Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 15 березня 2023 року судове засідання було відкладено. Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 12 квітня 2023 року розгляд справи було відкладено. Сторони у судове засіданні не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлялись належним чином. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Відповідачка у відзиві просила розгляд справи проводити без її участі. Від представника третьої особи до суду надана заява про розгляд справи за їхню відсутність, рішення просили прийняти з урахуванням інтересів дітей. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню за наступних підстав. Як встановлено судом, позивачем по справі є\~ [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.13). Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 25.06.2021 року було розірвано шлюб укладений між позивачем та відповідачем (а.с.4-5). Згідно свідоцтва про народження [PERSON] народилася [INFO] у м. Часів Яр м. Артемівськ Донецької області, батьки: [PERSON] , [PERSON] (а.с.6). Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] народився [INFO] у м. Часів Яр Донецької області, батьки: [PERSON] , [PERSON] (а.с.7). Згідно із судовим наказом Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 26.04.2022 року у справі №219/3407/21 стягнуто з позивача на користь відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] , у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше і не більше встановлених законодавством розмірів для дитини відповідного віку, починаючи з 07.04.2021 року до досягнення найстаршої дитиною повноліття (а.с.8). Згідно з інформації про виконавче провадження від 10.08.2022 року відкрито виконавче провадження старшим державним виконавцем Бахмутського ВДВС у Бахмутському районі Донецької області Східного МРУ МЮ (м. Харків) за №65435944.(а.с.9) За загальним правилом статей\~15,\~16 Цивільного кодексу України\~(далі -\~ЦК) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою\~статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Вирішуючи спір згідно встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин, суд виходить з наступного. За правилами частини 1 статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм\~внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Реалізація принципу змагальності сторін у цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України. Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, зокрема у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи. Дотримання цього принципу, є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів. Згідно ч.5 ст.183 СК України передбачено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч.2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. Згідно ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд, може, звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у ст. ст. 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до п.17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України) та на підстави припинення сплати аліментів. Стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а ст. 273 СК України додатково вказує на підстави припинення виплати аліментів. Згідно з ч.4 ст.223 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267 - 271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення У справі, позивач посилався як на обставину, яка має істотне значення для звільнення його від сплати аліментів, на те, що з 02.02.2022 року відповідач покинула територію України та й до сьогодні перебуває за її межами, за наслідком чого діти перебувають на повному утриманні у позивача. Однак вказані посилання позивача повністю спростовуються доказами, які містяться в матеріалах справи, а саме, Відповідно до Довідки від 14.07.2022 року № 3248-5001875259 [PERSON] , [INFO] взято на облік як внутрішньо переміщену особу за адресою перебування: [ADDRESS] (а.с.10). Відповідно до Довідки від 14.07.2022 року № 3248-5001875292 [PERSON] , [INFO] взято на облік як внутрішньо переміщену особу за адресою перебування: [ADDRESS] (а.с.11). Відповідно до Довідки від 14.07.2022 року № 3248-5001875245 [PERSON] , [INFO] взято на облік як внутрішньо переміщену особу за адресою перебування: [ADDRESS] (а.с.12). Вказані докази підтверджують факт того, що станом на 14.07.2022 року діти перебували разом із позивачем. Однак, відповідно до Довідки від 07.10.2022 року № 3248-7501339020 [PERSON] , [INFO] , взято на облік як внутрішньо переміщену особу за адресою перебування: [ADDRESS] . Разом із нею відповідно до довідок № 3248-5001875259 від 13.10.2022 року, № 3248-7501138479 від 07.10.2022 року зареєстровані за вказаною адресою діти: [PERSON] та [PERSON] (а.с.60-62). 19 вересня 2022 року відповідачем було укладено договір оренди квартири [ADDRESS] , буде проживати вона разом із дітьми (а.с. 63). Тобто, вказані докази свідчать, що починаючи із вересня 2022 року по теперішній час, діти проживають разом із матір`ю (відповідачем по справі), та знаходяться на її утриманні. Доказів, які б спростовували вказаний факт позивачем не надано. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до судової практики Верховного Суду (постанова ВС від 4 вересня 2019 року у справі № 711/8561/16-ц (провадження № 61-21318св18): аліменти - це кошти, спрямовані на забезпечення дитини всім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків, хто проживає з дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. У цьому аспекті доведенню підлягають саме ті обставини, що діти постійно, а не тимчасово проживають із тим з батьків, хто сплачував аліменти. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому випадку, за умови недоведеності тих чи інших обставин, суд вправі винести рішення у справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі. Рішення ухвалюється у межах заявлених вимог, на підставі пред`явлених доказів. Верховний Суд наголошує на тому, що відповідно до положень статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй «Про права дитини», яку ратифіковано Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Враховуючи вищезазначене, суд прийшов до висновку про недоведеність та необґрунтованість позовних вимог.

Outcome: dismissed