Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. На обгрунтування заявленої вимоги вказує, що 21 червня 2019 року з [PERSON] уклала та зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Протягом останніх років відносини з відповідачем поступово погіршувались. В результаті чого, між ними зникло взаєморозуміння. Будь - які спроби в свій час примиритися не дали бажаних результатів, мають різні погляди на сімейне життя та обовязки. Подружні відносини припинилися більше року потому. З цього часу проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Відновлення відносин не можливе. Подальше спільне проживання і збереження шлюбу є неможливим і суперечить її інтересам та інтересам дитини. Спір з приводу майна, набутового за час перебування у шлюбі, яке належить на праві спільної сумісної власності, відсутній. Спір про місце проживання дитини, донька проживає та перебуває на утриманні матері (позивача), відсутній. За обопільною домовленістю донька буде проживати з матірю. Позивач просить суд розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстровано 21 червня 2019 року Солом`янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 1055, залишити їй набуте в шлюбі прізвище - [PERSON] , та стягнути судові витрати в розмірі 1073,60 грн. сплаченого судового збору. В справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. Сторони, будучи належним чином повідомленні про дату, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не зявилися. Позивач надала до суду заяву, в якій просить справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в телефонограмі до суду, повідомив про можливість розглянути справу без його участі, перебуває в м. Києві, щодо заявленої вимоги вказав, що хотів би зберегти сім`ю, але розуміє, що дружина остаточно вирішила розірвати з ним шлюб, примирення між ними неможливе. Суд, за відсутності підстав до відкладення судового засідання, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, розглянувши, без проведення фіксування судового засідання технічними засобами, позов в межах заявлених позовних вимог, врахувавши думку сторін, та вивчивши наявні докази у справі, приходить до такого. Дослідивши та проаналізувавши докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. В статті 1 Сімейного кодексу України передбачено, що побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, у тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до статті 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] 21 червня 2019 року Солом`янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві було зареєстровано шлюб, актовий запис № 1055. [INFO] в подружжя в шлюбі народилася дочка [PERSON] , підтверджено актовим записом № 2765 від 18.10.2019 року, про що видано Свідоцтво про народження Серія [NUMBER] , є малолітньою та проживає з матір`ю [PERSON] .. Відповідно до ст. ст. 110 - 112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно статті 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права. Судом встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що між сторонами втрачено почуття любові одне до одного. Сімя розпалася та існує формально. Спільно не проживають більше року. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, шлюб підлягає розірванню. Відповідно до частини 3, 4 статті 56 СК України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сімю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на предявлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню. За нормами пункту 10 постанови ПВС України від 21.12.2007 № 11 "Про судову практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", охорона сім`ї державою полягає в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечите інтересам одного з них чи інтересам дітей. Судом не встановлено обставин відповідно до норм чинного законодавства, які б унеможливлювали розірвання шлюбу. Частина 2 статті 114 СК України передбачає, що у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, відповідно до частини 3 статті 115 СК України, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі статті 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після укладення шлюбу позивач взяла прізвище відповідача, і бажає його залишити після розірвання шлюбу з [PERSON] .. Відповідно до статті 13 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Приймаючи до уваги, добровільність шлюбу, та те, що причини, які спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved