Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-09 00:00:00

Перший заступник керівника Знам`янської окружної прокуратури Кіровоградської області Петров Т.І, 10 квітня 2023 року, подав до суду дану позовну заяву, вимоги якої обґрунтував тим, що [PERSON] , яка є громадянкою російської федерації, в порядку спадкування, набула право власності на земельну ділянку з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером 3522281500:02:003:0264 площею 1,1299 га, яка знаходиться за адресою: с.Дмитрівка Кропивницького району Кіровоградської області. 29 серпня 2013 року за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, за законом, серія та номер: 725, виданого 29 серпня 2013 року Знам?янською міською державною натаріальною конторою Кіровоградської області в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3522281500:02:003:0264 площею 1,1299 га, яка знаходиться за адресою: село Дмитрівка, Кропивницького району Кіровоградської області (номер запису про право власності 2299394). З огляду на те, що [PERSON] будучи іноземним громадянином, упродовж року після набуття права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення (з 29 серпня 2013 року по даний час) не відчужила її, є підстави для конфіскації даної земельної ділянки у власність держави у відповідності до положень ст.145 Земельного кодексу України. Знам`янською окружною прокуратурою 08 лютого 2023 року скеровано лист до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області щодо виявлених порушень та запропоновано останньому вжити заходів щодо їх усунення, у тому числі в судовому порядку. Разом із цим, уповноваженим державою органом заходи щодо конфіскації ділянки в дохід держави не вжито, лише листом від 16 лютого 2023 року повідомлено окружну прокуратуру про відсутність коштів на сплату судового збору, як причину невжиття заходів, що дає підстави прокурору вжити заходи представництва інтересів держави в суді. Зазначені причини не є поважними та не дають підстав залишити без реагування зазначені порушення. Відтак, прокурор просить конфіскувати у власність держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області земельну ділянку [PERSON] з цільовим призначенням для ведення сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером 3522281500:02:003:0264 площею 1,1299 га, яка знаходиться на території Дмитрівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області. Прокурор у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, просив суд їх задовольнити. Не заперечував проти заочного розгляду справи. Представник Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області в судове засідання не з`явився, надіслав письмові пояснення по суті спору, просив задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася шляхом публікації оголошення про виклик на веб-сайті суду, оскільки можливість надання доручення про вручення документів та виклик відповідача в судове засідання в порядку міжнародної правової допомоги відсутня внаслідок повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України. Відзив на позовну заяву, будь-які клопотання чи заяви від відповідача не надходили. З огляду на зазначене, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечує у своїй заяві позивач. Ненадання відповідачем відзиву та доказів в обґрунтування своїх можливих заперечень проти позову з причини ухилення від участі в судовому засіданні, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що відповідає положенням ч.1 ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до положень ст.131-1 Конституції України на прокуратуру покладається представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Звернення до суду прокурора з даною позовною заявою, із зазначених ним підстав, узгоджується з вимогами частини 3 статті 56 ЦПК України та частини 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру». Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Знамянської міської державної нотаріальної контори Кіровоградської області Георгієвою Л.В. 29 серпня 2013 року та зареєстрованого в реєстрі за № 725, відповідач [PERSON] , яка є громадянкою російської федерації, набула право власності на земельну ділянку з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером 3522281500:02:003:0264 площею 1,1299 га, яка розташована на території Дмитрівської сільської ради Знам`янського району Кіроовградської області (а.с. 20). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником вказаної земельної ділянки з кадастровим номером 3522281500:02:003:0263 є громадянка російської федерації [PERSON] (паспорт серія та номер: [NUMBER] , виданий 11 жовтня 2001 року 14 відділенням міліції ВВС району «Тверський» УВС ЦАО міста Москва 11 жовтня 2001 року, код підрозділу 773-014), адреса: [ADDRESS] . Документи, подані для державної реєстрації: свідоцтво про право на спадщину, за законом. Разом з цим, відомості про реєстрацію іншого речового права в державному реєстрі відсутні (а.с. 18-19). Відповідно до інформації Управління Державної міграційної служби у Кіровоградській області №3501.5-614/35.1-23 від 02 лютого 2023 року громадянка російської федерації [PERSON] , з питання оформлення посвідки на тимчасове або постійне проживання в Україні на території Кіровоградської області не зверталася, а також згідно відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС у Кіровоградській області її місце проживання зареєстрованим або знятим з реєстраційного обліку не значиться (а.с. 15-16). Таким чином, судом достовірно встановлено, що громадянка російської федерації [PERSON] з 29 серпня 2013 року і по теперішній час є власником земельної ділянки сільськогосподарського призначення, яка набута нею у власність в порядку спадкування. Положенням ст.ст.13, 14 Конституції України визначено, що земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що знаходиться під особливою охороною держави. Суб`єктами права приватної власності на землю згідно зі ст.80 Земельного кодексу України визначено громадян України та юридичних осіб. Проте з урахуванням змісту частини другої статті 81 та інших норм Земельного кодексу України суб`єктами права приватної власності на землю визнаються також іноземні громадяни та особи без громадянства. Зокрема, іноземні громадяни та особи без громадянства відповідно до частини другої статті 81 ЗК України можуть набувати права власності на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також на земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності. Згідно з ч.3 ст. 81 Земельного кодексу України іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки відповідно до частини другої цієї статті у разі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) викупу земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві власності; в) прийняття спадщини. Відповідно до частини п`ятої статті 22 набуття у власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення здійснюється з урахуванням вимог цього Кодексу, а саме: іноземцям, особам без громадянства та юридичним особам заборонено набувати частки у статутному (складеному) капіталі, акції, паї, членство у юридичних особах (крім як у статутному (складеному) капіталі банків), які є власниками земель сільськогосподарського призначення. Згідно з ч.4 статті 81 Земельного кодексу України землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню. У разі невиконання цієї вимоги настають наслідки, передбачені ч. 2, 4 ст.145 Земельного кодексу України, а саме, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду. Позов про конфіскацію земельної ділянки подається до суду органом, що здійснює державний контроль за використанням та охороною земель. Конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах. Ціна проданої на земельних торгах земельної ділянки, за вирахуванням витрат, пов`язаних з її продажем, виплачується її колишньому власнику. Аналіз наведених правових норм дає підставу для висновку про те, що іноземні громадяни зобов`язані упродовж року після набуття права власності на земельні ділянки сільськогосподарського призначення провести відчуження зазначених земельних ділянок. А у разі порушення цього правила, земельні ділянки сільськогосподарського призначення у іноземних громадян підлягають конфіскації у власність держави. Частиною 5 ст.41 Конституції України визначено, що конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом. Пунктом 10 ч.1 ст. 346 Цивільного кодексу України визначено конфіскацію як одну з підстав припинення права власності. З огляду на те, що [PERSON] будучи громадянкою російської федерації, упродовж року після набуття права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення не відчужила її всупереч вимогам ч.4 ст.81 ЗК України, така земельна ділянка з кадастровим номером 3522281500:02:003:0264 підлягає конфіскації на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області за рішенням суду. Виходячи з викладеного позовні вимоги Першого заступника керівника Знам`янської окружної прокуратури підлягають задоволенню. Ухвалою суду про забезпечення позову від 11 квітня 2023 року (провадження №2-з/389/7/23) вжито заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку кадастровий номер 3522281500:02:003:0264. Відповідно до ч.7 ст.158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Відповідно до ч. 1ст. 141 ЦПК Українисудовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено повністю, з відповідача у користь Кіровоградської обласної прокуратури необхідно стягнути судовий збір в розмірі 2684 грн.00 коп. за подання даного позову до суду та судовий збір в розмірі 1342 грн. 00 коп. за подання заяви про забезпечення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved