Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-29 00:00:00

13.04.2023 року до Макарівського районного суду Київської області надійшла цивільна справа №760/14611/22 за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, разом з ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 07.12.2022 року про передачу цивільної справи для розгляду за підсудністю та згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.04.2023 року передана на розгляд судді Макарівського районного суду Київської області Тандира О.В. Так, [PERSON] (далі - позивачка), звернулась до суду із позовом до [PERSON] , (далі - відповідач), про розірвання шлюбу, в якому, з врахуванням уточненої позовної заяви від 21.04.2023 року (а.с.30-31), вказала, що з 19.08.1995 року вони перебувають у зареєстрованому шлюб і, дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність спільних інтересів, різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння, втрату почуття любові та поваги один до одного, на даний час спільне господарство не ведуть. За таких обставин вважає, що збереження шлюбу є неможливим та суперечить її інтересам. Проте, оскільки відповідач не бажає добровільно розірвати шлюб через органи ДРАЦСу, вимушена була звернутись до суду з вказаним позовом. Також просила стягнути з відповідача на її користь на відшкодування понесених нею судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 992,40 грн. Враховуючи наведене, просила суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, який був зареєстрований 19.08.1995 року Комарівською сільською радою Макарівського району Київської області, актовий запис №05. Ухвалою судді Тандира О.В. від 02.05.2023 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи. Встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Згідно Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.05.2023 року дана справа передана на розгляд судді Макарівського районного суду Київської області Косенко А.В. Копія ухвали суду від 02.05.2023 року та позовна заява з додатками надсилались відповідачу за адресою фактичного місця проживання, вказаною у позовній заяві, а саме: [ADDRESS] . Проте поштове відправлення №0800100216228 (а.с.37) повернулось до суду без вручення з відміткою відділення зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою». Крім того,\~копія ухвали\~суду від\~02.05.2023\~року та\~позовна заява\~з додатками\~надсилались \~відповідачу за\~адресою реєстрації \~відповідно до\~копії посвідки\~на постійне\~проживання,\~а саме:\~ [ADDRESS] . Проте поштове відправлення №0800100233181 (а.с.40) повернулось до суду без вручення з відміткою відділення зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою». У зв`язку з наведеним, відповідач про розгляд справи був повідомлений відповідно до ч. 11 ст.128 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України (а.с.43), повідомлення розміщене на сайті 06.06.2023 року (а.с.44), а тому з цієї дати особа вважається повідомленою про час і місце розгляду справи. Відповідно у встановлений судом строк відповідач на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надав, у зв`язку із чим суд відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 19.08.1995 року, про що Комарівською сільською радою Макарівського району Київської області зроблено відповідний актовий запис №05; прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка « [PERSON] » та дружини « [PERSON] » (свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 19.08.1995 року, а.с.11). Як вказала\~позивачка,\~а відповідач\~не скористався\~своїм правом\~заперечити проти\~цього,\~що дітей\~вони не\~мають,\~а спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність спільних інтересів, різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння, втрату почуття любові та поваги один до одного, на даний час спільне господарство не ведуть. За таких обставин збереження шлюбу є неможливим. Проте, оскільки відповідач не бажає добровільно розірвати шлюб через органи ДРАЦСу, вимушена була звернутись до суду з вказаним позовом. Між сторонами склались правовідносини, які регулюються СК України. Так, статтями 104, 110, 112 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей. Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частина перша статті 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Частина 3 статті 105 СК України визначає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. За частиною 2 статті 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до статті 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно із Постановою Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Отже, зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції «Про дискримінацію жінок» в частині 1 підпункту «с», «однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання». Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Така правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 11.06.2019 року у справі №605/434/18, а висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох з подружжя. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 992,40 грн. (а.с.1, 24), слід стягнути з відповідача на користь позивачки. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved