Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-11 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулася [PERSON] , за участю заінтересованої особи: [PERSON] про видачу обмежувального припису. Заява мотивована тим, що заявник [PERSON] та заінтересована особа [PERSON] 20.05.2020 зареєстрували шлюб. Від даного шлюбу у них народилася дитина [PERSON] , [INFO] . З 17.12.2022 року подружжя припинло спільне проживання однією сім`ю, оскільки під час спільного проживання [PERSON] здійснював тотальний контроль щодо заявниці, обмежував її коло спілкування, тобто в його діях проявлялися нездорові ревнощі, які в подальшому переросли у систематичні прояви безпідставної агресії, цькування, погрожування, психологічний тиск. Крім того заявниця зазначає, що [PERSON] неодноразово відносно неї вчиняв психологічне та фізичне насильство, а саме завдавав їй тілесні ушкодження, виражається нецензурною лайкою. Наразі, у судовому порядку вирішується питання про розлучення, але [PERSON] все одно не залишає заявницю у спокої: весь час її переслідує, здійснює постійні дзвінки з різних номерів телефонів та погрожує знайти та убити заявницю, залишивши їхнього спільного сина сиротою. Крім того, як зазначає заявниця, 27.03.2023 року [PERSON] надіслав на її телефон відео, де він над їхніми сімейними фото перемішує в руці бойові набої до автомата, пояснюючи, що одним патроном уб`є заявницю, іншим химерного коханця. На даний час [PERSON] , як військовослужбовець має доступ до бойового автомата, оскільки проходить військову службу у військовій частині [NUMBER] та заявниця розцінює його погрози як реальні та які викликають у неї побоювання щодо їх реалізації відносно неї. Таким чином, заявниця просить суд видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] [INFO] , місце реєстрації: [ADDRESS] , наразі проходить військову службу у військовій частині [NUMBER] , яка розташована за адресою [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] , на строк у шість місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме: 1. заборонити [PERSON] переслідувати та в будь-який спосіб спілкуватися з [PERSON] ; 2) заборонити [PERSON] вести листування, телефонні переговори з [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Ухвалою суду від 10.07.2023 року заяву прийнято до розгляду у порядку окремого провадження. У судовому засіданні заявник та її представник адвокат Кравчук М.О. просив суд задовольнити заяву у повному обсязі та видати обмежувальний припис відносно [PERSON] , посилаючись на викладенні обставини у позовній заяві та те, що заявниця на даний час являється жертвою домашнього насильства та існує реальна загроза її життю та здоров`ю від дій її чоловіка. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин. При розгляді справи судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Запобігання домашньому насильству - система заходів, що здійснюються органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями, а також громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, та спрямовані на підвищення рівня обізнаності суспільства щодо форм, причин і наслідків домашнього насильства, формування нетерпимого ставлення до насильницької моделі поведінки у приватних стосунках, небайдужого ставлення до постраждалих осіб, насамперед до постраждалих дітей, викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків, а також будь-яких звичаїв і традицій, що на них ґрунтуються. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.\~24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, передбачені ч. 2 ст.\~26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (ч. 3 ст.\~26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»). Законом визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Суд звертає увагу, що заявницею та її представником не надано суду будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення домашнього насильства [PERSON] відносно [PERSON] . Статтею 81\~ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). У відповідності до ч. 6 ст.\~81\~ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обмежувальний припис використовується як ефективний спосіб захисту від вчинення дій з домашнього насильства, однією із характеристик якого є повторюваність. Аналогічні висновки містяться в постановах Верховного Суду від 17 квітня 2019 року в справі № 363/3496/18 (провадження № 61-4830св19), 26 вересня 2019 року в справі № 452/317/19-ц (провадження № 61-12915св19), від 17 червня 2020 року в справі № 509/2131/18 (провадження № 61-271св19), від 23 грудня 2020 року в справі № 753/17743/19 (провадження № 61-23053св19), від 24 лютого 2021 року в справі № 570/2528/20 (провадження № 61-16103св20), від 03 листопада 2021 року у справі № 752/10604/19 (провадження № 61-3604св21), від 17 листопада 2021 року у справі № 755/937/21 (провадження № 61-7884св21). Таким чином, звернувшись до суду із заявою про видачу обмежувального припису, заявниця не надала беззаперечних доказів на підтвердження вчинення [PERSON] систематичного домашнього насильства стосовно неї у розумінні Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Надані суду фото та відеоматеріали суд не приймає до уваги з огляду на те, що з них неможливо достовірно встановити особу, що на них зображена та автора текстових повідомлень і кому вони були адресовані. Також судом наразі не встановлено вірогідність настання ризиків вчинення насильства у майбутньому, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення. Суд, оцінивши відповідно до ст.\~89\~ЦПК України належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів, наявних в справі, у їх сукупності, враховуючи вищезазначене, прийшов до висновку про відсутність підстав для видачі обмежувального припису. Таким чином [PERSON] в порушення вимог ст. 81 ЦПК України, не надано суду належних, допустимих, достовірних, достатніх та загалом будь яких доказів на підтвердження фактів вчинення [PERSON] відносно неї психологічного, економічного та/або фізичного насильства, а також ризиків, які можуть наступити у майбутньому у випадку не видачі щодо [PERSON] обмежувального припису, а тому законні підстави для задоволення заяви про видачу обмежувального припису у суду відсутні. Відповідно до ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться на рахунок держави. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed