Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заяви, позивач зазначив, що з 18.04.2008 р. перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу мають двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . З моменту одруження подружжя разом з дітьми проживали у квартирі, яка на праві приватної власності належить позивачу. Під час спільного проживання з відповідачем між ними систематично відбувалися сварки на ґрунті непорозумінь та різноманітних побутових проблем. Сімейне життя з відповідачем також не склалося з причин відсутності взаєморозуміння між ними, байдужості до проблем іншого подружжя. Більш того, вони з відповідачем втратили почуття любові та поваги один до одного. Результатом усього переліченого стало залишення відповідачем у серпні 2022 р. його з дітьми та її виїзд за межі України на постійне місце проживання. Спільне господарство позивачем та відповідачем разом не ведеться. Спору про поділ майна, що є спільною сумісною власністю не має. Подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе, оскільки, це суперечить його інтересам та інтересам їх неповнолітніх дітей, що має істотне значення. У результаті з серпня 2022 р. проживання позивача та відповідача фактично припинено, діти проживають спільно з ним, як батьком та утримуються ним. Рішення про розірвання шлюбу він прийняв остаточно і змінювати його не має намірів. Просить не надавати їм строк для примирення. Просить шлюб, зареєстрований 18.04.2008 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №175, між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] розірвати. Відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, з викликом сторін. Позивач [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, та підтримку позовних вимог, позов просив задовольнити, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] повідомлялася про розгляд справи у спрощеному провадженні, а також про необхідність у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, надати відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують її відзив. У відповідності до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач [PERSON] своєчасно і належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду справи у спрощеному порядку, не використала наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду позивача, відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав.\~\~\~\~\~\~\~\~ Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 18.04.2008 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №175, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] видане 18.04.2008 року. Від даного шлюбу мають двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спору про поділ майна, що є їх спільною власністю сторін, не має. Відповідно до\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із ч. ч. 3, 4\~ст. 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 1 ст.\~110, ч. 2 ст.\~112 СК України, за позовом одного з подружжя суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~\~У відповідності до вимог\~ст. 206 ч. 4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що на теперішній час шлюб вказаний існує формально, оскільки позивач та відповідач не пов`язані спільним побутом та проживанням тривалий час, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача та дітей, і є неможливим,\~а сім`я\~сторін розпалася\~остаточно, в зв`язку з чим позовні вимоги задовольняє та постановляє рішення про розірвання укладеного між сторонами шлюбу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати, а саме сплачений судовий збір в сумі 1073,60 грн. На підставі ст.ст.\~24,\~56,\~110,\~112,\~113 СК України,

Outcome: approved