Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-29 00:00:00

До Запорізького районного суду Запорізької області надійшла заява представника [PERSON] , адвоката Євсеєнка Віталія Володимировича, про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення грошових коштів. Представник позивача просить ухвалити додаткове рішення про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу у сумі 8000,00 грн. В обґрунтування заяви адвокат Євсеєнко В.В. зазначає, що рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 09.05.2023 позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення грошових коштів задоволено у повному обсязі. Відповідно до ст. 133 ЦПК України до судових витрат позивача у цій справі відносяться витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн. за домовленістю із [PERSON] оплата професійної правничої допомоги має бути здійснена протягом семи робочих днів з дня набрання законної сили судовим рішенням у цій справі. Належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи учасники справи до суду не з`явились. У заяві від 24.05.2023 представник позивача, адвокат Євсеєнко В.В., просив розглянути справу за відсутності позивача та його представника. Надалі у заяві від 26.06.2023 представник позивача, адвокат Євсеєнко В.В., просив вважати представництво [PERSON] припиненим на підставі ст. 248 ЦК України та розглянути справу без його повідомлення та участі. Дослідивши заяву та матеріали справи у межах вирішуваного питання, суд приходить до наступних висновків. За змістом ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених ст.\~430 цього Кодексу. Згідно ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому ст.\~270 цього Кодексу. Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Частинами 1, 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України інші судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 09.05.2023 позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення грошових коштів задоволено у повному обсязі, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за договором позики від 12.12.2019 у розмірі 64973,92 доларів США, яка складається з наступного: заборгованість за позикою 60610,00 доларів США; 3% річних від простроченої суми боргу за період з 13.12.2020 до 08.05.2023 включно\~ 4363,92 доларів США. Також суд першої інстанції розпорядився органу (особі), що проводитиме примусове виконання рішення в порядку ч. 10 ст.\~265 ЦПК України нараховувати 3\~% річних на суму основного боргу (заборгованість за позикою), починаючи з 09.05.2023 до моменту повної оплати основного боргу [PERSON] за правилами, визначеними у рішенні Запорізького районного суду Запорізької області від 09.05.2023 у справі №\~327/278/21, за такою формулою: (СОБ*3*КДП)/КДР/100 = Сума 3% річних, де СОБ сума основного боргу, 3 3 відсотка річних, КДП кількість днів прострочення, КДР кількість днів у році. Крім того, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто судовий збір в розмірі 11350 грн. 00 коп. У рішенні Запорізького районного суду Запорізької області від 09.05.2023 судом не вирішувалось питання щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу. До закінчення судових дебатів представник відповідача, адвокат Євсеєнко В.В., повідомляв про свої наміри протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду скористатись своїм правом на подання доказів щодо витрат на професійну правничу допомогу. У позові [PERSON] зазначав, що витрати на професійну правничу допомогу складаються з вже понесених витрат у розмірі 6000,00 грн. Також позивач очікував понести витрати, пов`язані з розглядом справи, зокрема на професійну правничу допомогу вартість яких складає по 2500,00 грн. за кожну окрему процесуальну дію. Під час підготовчого провадження представник позивача зазначав, що витрати на професійну правничу допомогу складаються з вже понесених витрат у розмірі 6000,00 грн. Також позивач очікує понести інші витрати по 1000,00 грн. за кожне судове засідання та по 800,00 грн. за складання одного документа. Протягом п`яти днів після прийняття рішення Запорізьким районним судом Запорізької області, а саме 15.05.2023 представником позивача подано заяву про ухвалення додаткового рішення. До заяви додано перелік (розрахунок) наданих послуг за договором, акт здачі-прийняття послуг правничої (професійної) допомоги до договору № б/н про надання професійної правничої допомоги від 01.03.2023 на загальну суму 8000,00 грн. та розрахункову квитанцію № 158 від 15.05.2023, відповідно до якої за договором про надання правничої допомоги від 01.03.2023 сплачено адвокату Євсеєнку В.В. за надання правової допомоги 6000,00\~грн. Також у матеріалах справи наявний договір про надання правової допомоги б/н від 01.03.2023, укладений між адвокатом Євсеєнком В.В. та Лужанським О.В. Згідно ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Враховуючи надані заявником докази на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу, суд доходить до висновку про необхідність прийняття додаткового рішення у справі з метою вирішення питання щодо компенсації судових витрат на професійну правничу допомогу, які були понесені позивачем у зв`язку із розглядом справи в суді першої інстанції. Вирішуючи питання щодо розміру таких витрат, суд виходить із наступного. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Аналогічні критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Відповідно до ст. 28 Правил адвокатської етики, затв. звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09.06.2017, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. У п. 4.2 договору про надання правової допомоги б/н від 01.03.2023 визначено, що за правову допомогу, передбачену в п. 1.2 договору клієнт сплачує адвокату винагороду (гонорар). Розмір винагороди адвоката при наданні правової допомоги, а також умови та порядок розрахунків, визначається сторонами в додатках до цього договору. Відповідний додаток № 1 до договору про надання правової допомоги б/н від 01.03.2023 міститься у справі (т. 2 а.с. 82 на звороті). Враховуючи конкретні обставини справи, беручи до уваги доведений факт надання правничої допомоги позивачу під час розгляду справи у суді першої інстанції, задоволення позову [PERSON] до [PERSON] , відсутність заперечень відповідача та його представника, суд вважає, що у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України у справі слід ухвалити додаткове рішення про розподіл судових витрат, яким частково задовольнити заяву, стягнувши з [PERSON] на користь [PERSON] суму витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 4000,00 грн. При цьому суд виходить із того, що адвокат Євсеєнко В.В. дійсно подавав заяву про ознайомлення із матеріалами справи та знайомився із ними, примав участь у трьох засіданнях. Підстав для стягнення вартості робіт зі складання розрахунків щодо визначення розміру заборгованості станом на 11.04.2023 та станом на 09.05.2023 немає, оскільки такі документи у матеріалах справи відсутні. Суд не стягує витрати позивача на складання представником заяви про розгляд справи без участі сторін, оскільки таку заяву не можна розцінювати як надання професійної правничої допомоги. Також суд не стягує витрати позивача на складання клопотання про поверенння речових доказів, виходячи з наступного. Так, 11.05.2023 представник позивача дійсно подав клопотання про повернення речових доказів, яке по своїй суті є клопотанням про повернення оригіналу письмового доказу. Питання повернення оригіналів письмових доказів жодним чином не впливало на хід та результат розгляду цивільної справи. За вказаних обставин ці витрати позивача суд розцінює як витрати вчинені на власний розсуд та які спрямовані на штучне збільшення витрат на професійну правничу допомогу, що не підлягають компенсації за рахунок відповідача. Більше того, вказане клопотання не було задоволено судом. В іншій частині, за відсутності заперечень щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу відповідача чи його представника, підстави для самостійного вирішення судом питання про зменшення розміру витрат відсутні. Таким чином, з позивача на користь відповідача підлягає стягненню сума витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн. Отже, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн. На підставі вищенаведеного,

Outcome: partial