Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-03 00:00:00

В грудні 2022 року представник Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу у розмірі 3316,66 грн., обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що Державною екологічною інспекцією Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) встановлено факт самовільного пошкодження до ступеня припинення росту деревини породи «акація», яку здійснювала [PERSON] мешканка села Новакам`янка Ізмаїльського району Одеської області. Фактичним виїздом на місце встановлено знищення полезахисної смуги на землях Саф`янівської сільської ТГ (с.Новакам`янка) за межами населеного пункту, а саме, зрізала бензопилою 4 дерева породи акація. Факт порушення природоохоронного законодавства [PERSON] зафіксовано в протоколі про адміністративне правопорушення від 09.07.2021 року №000042, який складений інспектором з охорони довкілля Південно-Західного округу, та в постанові про накладення адміністративного стягнення від 13.07.2021 року №001169, якою [PERSON] визнано винною у вчинені адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 651 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. Відповідно до квитанції №1 від 14.07.2021 року [PERSON] здійснено оплату штрафу у повному обсязі. Отже, відповідачка вчинила правопорушення у вигляді рубки деревини породи «акація» без відповідного дозволу, а саме, лісорубного квитка. Державною екологічною інспекцією Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) за наслідком рубки дерева було здійснено заміри по встановленню суми збитків, заподіяних навколишньому природному середовищу, за наслідком чого здійснено розрахунок розміру збитків, заподіяних навколишньому середовищу. Розмір шкоди, нанесений відповідачем державі, було розраховано державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Південно-Західного округу відповідно до Додатку 1 «Такси для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу». Відповідно до обґрунтованого розрахунку шкоди, заподіяної лісу [PERSON] , розмір заподіяної шкоди становить 3316,66 грн. Інспекція зверталась до відповідачки з претензією №105 від 16.07.2021 року про необхідність добровільно відшкодувати суму збитків нанесених державі, які утворились внаслідок здійснення відповідачем правопорушення. Передбаченого ч.1 ст.67, ч.1 ст.69, ст.70 ЛК України. Станом на даний час сума збитків у розмірі 3316,66 грн. відповідачкою не сплачена, в зв`язку з чим позивач звернувся до суду із позовом про стягнення шкоди, завданої навколишньому природному середовищу у вигляді збитків, нанесених державі Україна у розмірі 3316,66 грн. на користь держави Україна, та судових витрат у розмірі 2481,00 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити (а.с.21-22). Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала суду заяву, в якій вказала, що просить суд врахувати її тяжке матеріальне становище, зменшити суму шкоди та розстрочити виплату суми на пів року. Також, відповідачка просила суд розглянути справу у її відсутність. Частиною 4 ст.206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.2 ст.281 розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №Г-000042 від 09.07.2021 року, складеного громадським інспектором з охорони довкілля [PERSON] , [PERSON] здійснила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 65-1 КУпАП, зокрема, об 11 год. 00 хв. 09.07.2021 року знищувала полезахисну смугу на землях Саф`янівської сільської ТГ (с.Новакам`янка), за межами населеного пункту, а саме, зрізала бензопилою 4 дерева породи акація, перше дерево - 0,27 см., друге дерево - 16 см, третє - 16 см., четверте - 12 см., усі дерева сухі, що є порушенням ст.65-1 КУпАП та ст.ст.10,40 Закону України «Про рослинний світ» (а.с.9). Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення №001169 від 13.07.2021 року визнано винною [PERSON] за ст.65-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. (а.с.10). Даних про скасування постанови суду не надано. Відповідно до квитанції №1 від 14.07.2021 року [PERSON] здійснено оплату штрафу у повному обсязі (а.с.11). Згідно розрахунку, здійсненого за «Таксами для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу підприємствами, установами, організаціями та громадянами незаконним вирубуванням та пошкодженням дерев і чагарників до ступеня припинення росту», затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2008 року за № 665, що підтверджується відповідним розрахунком, було розраховано розмір шкоди, завданої вказаними діями відповідача, що становить 3316,66 грн. (а.с.13). Державною екологічною інспекцією Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) 16.07.2021 року [PERSON] за адресою її реєстрації, було надіслано претензію №105 (а.с.12), але відповідачка її проігнорувала та добровільно не сплатила заподіяну шкоду. Так, відповідно до ст.66 Конституції України кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки. Згідно зі ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд розглядає справу дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінює докази у справі у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням згідно ст. 89 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст. 1 ЦПК України. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі ст. 170 ЦК України встановлено, що держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом. Частина 1 статті 1166 ЦК України передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ст. 202 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» та п.п.1, 7 Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.2017 року №275, Держекоінспекція є центральним органом виконавчої влади, який реалізує політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів та здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи. Відповідно до Положення про територіальні та міжрегіональні територіальні органи Держекоінспекції, затвердженого наказом Міністерства енергетики та захисту довкілля України від 07.04.2020 року №230, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16.04.2020 року за №350/34633, Державна екологічна інспекція Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) є міжрегіональним територіальним органом Держекоінспекції та їй підпорядковується. Згідно з розділом ІІ Положення, Інспекція пред`являє претензії про відшкодування шкоди, збитків і втрат, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства питань, що належать до її компетенції, та розраховує їх розмір, звертається до суду з відповідними позовами (п.9), вживає в установленому прядку заходів досудового врегулювання спорів, виступає позивачем та відповідачем у судах (п.10). Статтею 4 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» встановлено, що природні ресурси України є власністю Українського народу, середовища» від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України, законами України. Статтею 5 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" передбачено, що державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси. Відповідно до ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Як вбачається з вимог ст. 69 зазначеного Закону, шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Згідно з ст.47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», частина грошових стягнень за порушення норм і правил охорони навколишнього природного середовища та шкода, заподіяна порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища спрямовується до спеціально створених фондів охорони навколишнього природного середовища у відповідних місцевих бюджетах за місцем заподіяння екологічної шкоди. Відповідно до ст.67 Лісового кодексу України у порядку спеціального використання можуть здійснюватися такі види використання лісових ресурсів: заготівля деревини; заготівля другорядних лісових матеріалів; побічні лісові користування; використання корисних властивостей лісів для культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних, туристичних і освітньо-виховних цілей, потреб мисливського господарства, проведення науково-дослідних робіт. Законодавством України можуть передбачатися й інші види спеціального використання лісових ресурсів. Спеціальне використання лісових ресурсів здійснюється в межах лісових ділянок, виділених для цієї мети. Порядок та умови здійснення спеціального використання лісових ресурсів встановлюються Кабінетом Міністрів України. Згідно із ч.1 ст.68 Лісового кодексу України спеціальне використання лісових ресурсів здійснюється на лісових ділянках, які виділяються для цієї мети, без надання земельних ділянок. Відповідно до ч.1 ст.69 Лісового кодексу України спеціальне використання лісових ресурсів на виділеній лісовій ділянці проводиться за спеціальним дозволом - лісорубний квиток або лісовий квиток, що видається безоплатно. Відповідно до ст.70 Лісового кодексу України заготівля деревини здійснюється при використанні лісових ресурсів у порядку рубок головного користування, що проводяться в стиглих і перестійних деревостанах. Згідно із ч.4 ст.68 Закону України ст.41 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Згідно зі ст.40 Закону України «Про рослинний світ», порушення законодавства про рослинний світ тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно з законами України. Відповідальність за порушення законодавства про рослинний світ несуть особи, винні у протиправному знищенні або пошкодженні об`єктів рослинного світу. Відповідно до ст.41 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" встановлює економічні заходи забезпечення охорони навколишнього природного середовища, зокрема, передбачає відшкодування в установленому порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища. Відповідно до п.1 ч.2 ст.105 Лісового кодексу України відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників. Згідно із ст. 6, 25, 36 Закону України «Про рослинний світ» Державна екологічна інспекція України здійснює державне управління у сфері охорони та контролю використання та відтворення рослинного світу. Відповідно до ст.107 Лісового кодексу України підприємства, установи, організації і громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України. Пунктом 6 розділу ІІ Положення про Державну екологічну інспекцію в Одеській області затвердженого наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 28.09.2017 року за №652 встановлено, що Інспекція має право розраховувати розмір збитків, заподіяних державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства. Постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 року №665 затверджено «Такси для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу підприємствами, установами, організаціями та громадянами незаконним вирубуванням та пошкодженням дерев і чагарників до ступеня припинення росту». Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до обґрунтованого розрахунку шкоди, заподіяної лісу [PERSON] , розмір заподіяної шкоди становить 3316,66 грн. Розмір відшкодування шкоди, завданий фізичною особою може бути зменшений судом відповідно до ч.4 ст.1193 ЦК України залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням злочину. Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, з трудової книжки серії [NUMBER] [PERSON] на даний час не працевлаштована. Виходячи з зазначених доказів, враховуючи матеріальне становище відповідачки, суд вважає за можливе зменшити розмір відшкодування шкоди за порушення вимог природоохоронного законодавства з 3316,66 грн. до 2000,00 грн., так як стягнення шкоди в повному обсязі може призвести до значного погіршення матеріального становища [PERSON] . Як передбачено ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Отже, враховуючи положення ст. 267 ЦПК України та матеріальне становище відповідачки, суд вважає за можливе розстрочити їй виконання рішення суду строком на шість місяців зі сплатою суми шкоди в розмірі 333,33 (2 000,00 / 6) грн. щомісячно. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 2 цієї статті передбачено, що інші витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони, пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме, в розмірі 1496,08 грн. (60,3 % задоволених позовних вимог).

Outcome: partial