Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-28 00:00:00

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 01 червня 2023 року у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , третя особа: [PERSON] , про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття жилого приміщення - відмовлено. 05.06.2023 року представником відповідача [PERSON] на адресу суду подано заяву (вх.№ 28917 від 15.06.2023 року), відповідно до якої заявник просить суд вирішити питання про розподіл судових витрат за надання правничої допомоги на суму 36 368,50 грн., про які було заявлено стороною відповідача під час судового розгляду справи. (Том 1 а.с. 235, Том 2 а.с. 61-62) Відповідно до ч. 2, 3 ст. 270 Цивільного процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. З огляду на ухвалення рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 01 червня2023 року у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, що було постановлено ухвалою суду від 16 вересня 2020 року, розгляд заяви представника відповідача щодо вирішення судових витрат підлягає розгляду в тому самому порядку, що й судове рішення. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце судового розгляду заяви повідомлена належним чином, причини неявки суду невідомі. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з`явилась, однак надала до суду заяву, відповідно до якої проти ухвалення додаткового рішення заперечила в повному обсязі, вказуючи на необґрунтованість заявлених відповідачем вимог. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні заяву про ухвалення додаткового рішення підтримали в повному обсязі з підстав, що містить зміст заяви. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце судового розгляду заяви повідомлена належним чином, причини неявки суду невідомі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Розгляд справи по суті судом першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду. Суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду. (ч. 3 ст. 258, ч. 1 ст. 259 Цивільного процесуального кодексу України) Згідно положень статті 263 Цивільного процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 265 Цивільного процесуального кодексу України, у резолютивній частині рішення зазначається, серед іншого, розподіл судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 270 Цивільного процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Відповідно до ч. 1, п.2 ч. 2 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу; витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно положень ч. 1, 2 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 3 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України) Розмір витрат на оплату правничої допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правничу допомогу. Витрати на правничу допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо). Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). Вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц. При розгляді справи судом питання про відшкодування витрат на правничу допомогу учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань і саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони (саме така позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц). Згідно пункту 25 постанови Верховного Суду від 21 січня 2021 року у справі № 280/2635/20 зауважено, що: «Судова колегія зазначає, що КАС України (та відповідно, ЦПК України) у редакції, чинній з 15.12.2017, імплементував нову процедуру відшкодування витрат на професійну правову допомогу, однією з особливостей якої є те, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною / третьою особою чи тільки має бути сплачено.» Судом встановлено, що 23.10.2020 року між [PERSON] та Адвокатським бюро Олександра Каплі «Аспект» укладено Договір про надання правової допомоги № 23/10/2020 та Додаткову угоду № 1 до цього Договору від 23.10.2020 року, відповідно до умов яких виконавець зобов`язався здійснити захист, представництво або інші види правової допомоги клієнта в межах судової справи № 755/13076/20, на умовах і в порядку, що визначені Договором, а клієнт зобов`язалась оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання Договору. (Том 1 а.с. 103-104, 105) Відповідно до п. 2.1 Додаткової угоди № 1, вартість робіт виконавця (гонорар) за цією додатковою угодою складає 50 відсотків від прожиткового мінімуму для працездатних сіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому надано послугу, за одну годину роботи виконавця. Згідно Акту приймання-передачі наданих послуг від 03.06.2020 року до Додаткової угоди № 1 від 23.10.2020 року до Договору про надання правової допомоги № 23/10/2020 від 23.10.2020 року, який підписано сторонами Договору про надання правової допомоги, адвокатом надано наступні послуги: підготовка та направлення двох запитів - 2 102 грн. за 2 год.; виготовлення проекту фото таблиці - 525,00 грн. - 05, год.; підготовка та подання відзиву на позовну заяву - 4 204 грн. за 4 год.; витрачення часу на прибуття до суду у призначені 12 судових засідань, а всього на суму 36 368,50 грн. (Том 2 а.с. 63-64) Згідно копій меморіальних ордерів та платіжних інструкцій, долучених до матеріалів справи, за Договором про надання правової допомоги № 23/10/2020 та Додатковою угодою № 1 до цього Договору від 23.10.2020 року сплачено на рахунок Адвокатського бюро Олександра Каплі «Аспект» витрати на правничу допомогу на загальну суму 36 162,00 грн. (Том 2 а.с. 65-76) Рішенням учасника підприємства «Адвокатське бюро Олександра Каплі «Аспект» № 2/2021 від 20.09.2021 року змінено найменування Підприємства на «Адвокатське об`єднання «Аспект». Проаналізувавши вищедосліджені докази, суд визнає доведеним понесення відповідачем витрат на правничу допомогу згідно Договору про надання правової допомоги № 23/10/2020 від 23.10.2020 року, та, ураховуючи відмову у задоволенні позову, суд присуджує до стягнення з позивача на користь відповідача понесені та документально підтверджені витрати на правничу допомогу у розмірі 36 162,00 грн., які є об`єктивною сумою витрат щодо обсягу наданих адвокатом послуг та складності розглянутої справи, які підлягають відшкодуванню позивачем на користь відповідача у порядку розподілу судових витрат. Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, надавши оцінку наданим стороною відповідача доказам на підтвердження заявлених вимог в частині стягнення з позивача судових витрат, суд дійшов висновку, що з позивача на користь відповідача підлягають стягненню документально підтверджені витрати на правничу допомогу у сумі 36 162,00 грн., - що є правомірним розподілом витрат з огляду на повну відмову в позові. З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що заява представника відповідача [PERSON] про ухвалення додаткового рішення, подану в межах цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: [PERSON] , про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття жилого приміщення, підлягає до часткового задоволення. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial