Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-27 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. У березні 2023 року [PERSON] , інтереси якої представляє адвокат Падучак І.І., звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення його батьківських прав щодо неповнолітньої дочки. В обгрунтування позову зазначила , що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 04 грудня 1996 року по 22 жовтня 2012 року. У шлюбі в них народилася дочка [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з нею, є неповнолітньою та перебуває на повному її утриманні. Відповідач вихованням дочки не займається, не турбується про її фізичний та духовний розвиток. Дані обставини є підставою для позбавлення його батьківських прав, згідно п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України (далі - СК України), як батька, який ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідач [PERSON] заперечень проти позову не подав. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 10 березня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження, справу призначено до підготовчого засідання. 22 травня 2023 року ухвалою Рогатинського районного суду Івано-Франківської області закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті. У судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник адвокат Падучак І.І. позовну вимогу підтримала в повному обсязі, просили позов задовольнити . Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Представник виконавчого комітету Рогатинської міської ради Івано-Франківської області Базилевич І.В. не заперечувала щодо задоволення позову. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази. Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про задоволення позову з огляду на таке. З матеріалів справи вбачається, що з 04 грудня 1996 року по 22 жовтня 2012 року року сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі і у них [INFO] народилася дочка [PERSON] , яка є неповнолітньою дитиною . Відповідно до довідки Центру надання адміністративних послуг Рогатинської міської ради від 16 червня 2022 року № 135 та акту обстеження матеріально-побутових умов від 16 червня 2022 року № 10 до складу сім`ї [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] входять: чоловік [PERSON] та дочка [PERSON] . З довідки-характеристики, виданої 16 червня 2022 року за №22/02-08 Лучинецьким старостинським округом Рогатинської міської ради вбачається, що [PERSON] за час проживання в с. Бабухів зарекомендувала себе з позитивної сторони, зауважень не мала, порушень громадського порядку не допускала, користується повагою серед односельчан, з сусідами проживає в добрих відносинах. Відповідно до довідки Центру надання адміністративних послуг Рогатинської міської ради від 09 червня 2022 року №128 [PERSON] знятий з реєстрації в с. Бабухів 02 червня 2017 року. Участі у вихованні та утриманні своєї дочки [PERSON] , не приймає. 21 лютого 2023 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Дзерою М.Л. була посвідчена заява про те, що [PERSON] не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав щодо неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Згідно висновку органу піки та піклування, який затверджений рішенням виконавчого комітету Рогатинської міської ради Івано-Франківської області від 27 червня 2023 року №178 вирішено за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Висновок обгрунтований тим, що [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків, передбачених ст.150 СК України, не спілкується з дочкою та матеріально не утримує її. Норми права, які застосував суд та мотиви їх застосування. У принципі 6 Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі - в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості. У статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована 27 лютого 1992 року Постановою Верховної Ради України, зазначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. В частині другій статті 141 СК України зазначено, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Згідно частин 2, 3 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Також в частині другій статті 157 СК України закріплено, що той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. А у відповідності до вимог п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Пленум Верховного Суду України в п. п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснив судам, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Враховуючи наявні в матеріалах справи письмові докази, обгрунтований висновок органу опіки та піклування, суд дійшов висновку, що відповідач [PERSON] , як батько свідомо ухиляється від виконання свого обов`язку по вихованню неповнолітньої дочки [PERSON] , а саме: не піклується про духовний і фізичний розвиток дочки, не спілкується з нею та не виявляє інтересу до її внутрішнього світу. Отже , відповідачем порушено право його дитини на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, яке гарантоване ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» і яке підлягає захисту на підставі п.2 ч.1 ст.164 СК України шляхом позбавлення його, як батька батьківських прав щодо неповнолітньої дочки, оскільки він ухилився від виконання своїх обов`язків по її вихованню, що в свою чергу не буде суперечити інтересам дитини. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено повністю, а тому з відповідача необхідно стягнути на користь позивача сплачений нею судовий збір в розмірі 1 073,60 грн .

Outcome: approved