Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-09 00:00:00

Прокурор звернувся до суду з даним позовом, вказуючи на те, що на підставі Державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 951294 та серії ЯИ № 951295 від 05.03.2010 року, виданих Коропською районною державною адміністрацією, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, [PERSON] , паспорт іноземця, серія та номер: [NUMBER] , виданий 12.07.2008 року відділом УФМС по Красноярському краю в Радянському районі міста Красноярськ, р.н.о.к.п.п. [NUMBER] , громадянин Російської Федерації, набув право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами 7422284300:03:000:0152, площею 2,5321 га, 7422284300:03:000:0482, площею 1,3492 га. з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території колишньої Лукнівської сільської ради. На підставі вказаного судового рішення [PERSON] зареєстрував у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності на земельні ділянки сільськогосподарського призначення: з кадастровим номером 7422284300:03:000:0152 (номер запису про право власності 19949955 від 10.04.2017, індексний номер рішення про державну реєстрацію 34754119 від 12.04.2017 року); з кадастровим номером 7422284300:03:000:0482 (номер запису про право власності 19943541 від 10.04.2017, індексний номер рішення про державну реєстрацію 34747438 від 12.04.2017 року). Згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно земельні ділянки з кадастровими номерами 7422284300:03:000:0152, 7422284300:03:000:0482, перебувають в оренді ПСП «Лукново», терміном 15 років (договори оренди землі зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 12.04.2017 року). Громадянин Російської Федерації [PERSON] у квітні 2017 року набув право власності на земельні ділянки сільськогосподарського призначення, розташовані на території Коропської ОТГ, Новгород - Сіверського району, Чернігівської області та протягом року не виконав покладеного на нього у зв`язку із цим обов`язку, а саме: не відчужив земельні ділянки. А тому просить суд припинити громадянину Російської Федерації [PERSON] право власності: на земельні ділянки з кадастровими номерами 7422284300:03:000:0152, площею 2,5321 га. та 7422284300:03:000:0482, площею 1,3492 га. з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих на території Коропської селищної ради Новгород - Сіверського району Чернігівської області, право власності на які зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, шляхом їх конфіскації на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області та стягнути з відповідача на користь Чернігівської обласної прокуратури судовий збір в сумі 5368 грн. В судове засідання представник Новгород-Сіверської окружної прокуратури не з`явився, але представник прокуратури Назаренко Ю.В. надала до суду заяву, в якій просить розганяти справу без її участі, позовні вимоги підтримує та згодна на заочний розгляд справи. В судове засідання представник позивача - Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області не з`явився, але до суду надійшла заява управління про підтримання позовних вимог та розгляд справи без їх участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про розгляд справи був повідомлений своєчасно, через Офіційний веб-портал «Судова влада України» Коропський районний суд Чернігівської області. Відзив на позов не направив. Представник третьої особи на стороні відповідачів без самостійних вимог на предмет позову - ПСП «Лукново» в судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі. Справу просить вирішити на розсуд суду. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Даний позов зареєстровано в суді 12.05.2023 року. Згідно ухвали Коропського районного суду Чернігівської області від 29.05.2023 року відкрито провадження у справі та призначене підготовче судове засідання. Дослідивши надані докази, суд приходить до наступного висновку. [PERSON] , паспорт іноземця, серія та номер: [NUMBER] , виданий 12.07.2008 року відділом УФМС по Красноярському краю в Радянському районі міста Красноярськ, р.н.о.к.п.п. [NUMBER] - є громадянином Російської Федерації, що підтверджується копією паспорта. Відповідач набув право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами 7422284300:03:000:0152, площею 2,5321 га, 7422284300:03:000:0482, площею 1,3492 га. з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території колишньої Лукнівської сільської ради (на даний час - Коропська ОТГ). Згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно земельні ділянки з кадастровими номерами 7422284300:03:000:0152, 7422284300:03:000:0482, перебувають в оренді ПСП «Лукново», терміном 15 років (договори оренди землі зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 12.04.2017 року). Громадянин Російської Федерації [PERSON] у квітні 2017 року набув право власності на земельні ділянки сільськогосподарського призначення, розташовані на території Коропської ОТГ, Новгород - Сіверського району, Чернігівської області та протягом року не виконав покладеного на нього у зв`язку із цим обов`язку, а саме: не відчужив земельні ділянки. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно статей 13, 14 Конституції України, земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що знаходиться під особливою охороною держави. Суб`єктами права приватної власності на землю відповідно до статті 80 Земельного кодексу України визначено громадян України та юридичних осіб. Проте з урахуванням змісту частини другої статті 81 та інших норм Земельного кодексу України суб`єктами права приватної власності на землю визнаються також іноземні громадяни та особи без громадянства. Зокрема, іноземні громадяни та особи без громадянства відповідно до частини другої статті 81 Земельного кодексу України можуть набувати права власності на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також на земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності. Згідно частини 3 статті 81 Земельного кодексу України іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки відповідно до частини другої цієї статті у разі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) викупу земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві власності; в) прийняття спадщини. Відповідно до частини п`ятої статті 22 Земельного кодексу України набуття у власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення здійснюється з урахуванням вимог статті 130 цього Кодексу, а саме: іноземцям, особам без громадянства та юридичним особам заборонено набувати частки у статутному (складеному) капіталі, акції, паї, членство у юридичних особах (крім як у статутному (складеному) капіталі банків), які є власниками земель сільськогосподарського призначення. Одночасно за змістом частини четвертої статті 81 Земельного кодексу України землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню. У разі невиконання цієї вимоги настають наслідки, передбачені ч.ч.2, 4 ст.145 Земельного кодексу України, а саме, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду. Позов про конфіскацію земельної ділянки подається до суду органом, що здійснює державний контроль за використанням та охороною земель. Конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах. Пунктом 10 частини 1 статті 346 Цивільного кодексу України визначено конфіскацію як одну з підстав припинення права власності. Згідно статті 354 Цивільного кодексу України до особи може бути застосовано позбавлення права власності на майно за рішенням суду як санкція за вчинення правопорушення (конфіскація) у випадках, встановлених законом. Конфісковане майно переходить у власність держави безоплатно, крім випадків, визначених законом. Обсяг та порядок конфіскації майна встановлюються законом. Частиною 6 статті 41 Конституції України визначено, що конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом. Таким чином, враховуючи, що [PERSON] , будучи іноземним громадянином, упродовж року після набуття права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення не відчужив її, є підстави для її конфіскації у власність держави. Відповідно до ч. 4 ст. 145 ЗК України конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах. Ціна проданої на земельних торгах земельної ділянки, за вирахуванням витрат, пов`язаних з її продажем, виплачується її колишньому власнику. Виходячи з викладеного позовні вимоги керівника Новгород-Сіверської окружної прокуратури підлягають задоволенню. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь прокуратури слід стягнути сплачений судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved