Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом та просить стягнути на його користь аліменти з відповідача на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 4000,00 гривень, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач протягом двох років мешкає у Польщі та не бере участі в утриманні дитини, матеріально не забезпечує жодних потреб дитини. Син залишився проживати разом з ним та знаходиться на повному його утриманні. Розмір аліментів позивач обґрунтовує тим, що відповідач є здоровою та працездатною особою, а тому повинна сплачувати вищезазначену суму на утримання їх спільної дитини. Дані обставини стали підставою для звернення до суду. [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, звернувся з клопотанням про підтримання позовних вимог у повному обсязі, просив суд їх задовольнити, розглянути справу за його відсутності, а також не заперечував проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилась без поважних причин. Про час та місце розгляду справи належним чином сповіщалась поштовим зв`язком за останнім місцем реєстрації, однак, згідно поштового повідомлення, адресат за місцем своєї реєстрації відсутній, що вказує на вручення судової повістки належним чином (п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК). Відзив у визначений судом строк відповідач не подала. А тому суд приходить до переконання про можливість розглянути справи у відсутності відповідача згідно вимог ч. 3 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК та ухвалює заочне рішення. Згідно приписів до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 17.12.2005 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , який було зареєстровано Другим Малиновським відділом державної РАЦС Одеського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації шлюбів складено відповідний актовий запис за № 673 18.11.2006 року від спільного шлюбу, у [PERSON] та [PERSON] народився син - [PERSON] , що підтверджується його свідоцтвом про народження. 29.09.2021 року рішенням Малиновського районного суду м. Одеси було розірвано шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] . Дитина зареєстрована та проживає разом із батьком, що підтверджується довідкою № О1-46507-ф/л про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб. Згідно акту від 23.03.2023 року посвідченого КП ЖКС «Черьомушки» Орел Олена Андріївна за адресою: [ADDRESS] не проживає з 2016 року і по теперішній час. Разом з тим матеріали справи не містять інформації щодо працевлаштування, заробітку, стану здоров`я, наявності інших осіб які знаходяться на утриманні відповідача. З будь якими клопотаннями позивач не звертався. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У відповідність до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно Закону України «Про державний бюджет України на 2023р.» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років з 01.01.2023р. встановлений у розмірі 2833,00 грн. Таким чином враховуючи встановлені судом факти, приймаючи до уваги, що дитина перебуває на повному матеріальному забезпеченні позивача, з урахуванням того, що батьки мають рівні зобов`язання по утриманню дітей, виходячи з мінімального грошового рівня забезпечення дитини відповідного віку встановленого законом, вважає що позовні вимоги є обґрунтовані, втім підлягають задоволенню частково, оскільки позивачем не надано підтвердження спроможності сплати відповідачем визначеної у позові суми, а тому суд приходить до висновку щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання сина в розмірі 3000,00грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовій збір на користь держави в розмірі 1073,60 гривень. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми за один місяць. На підставі ст.ст. 180, 181, 183, 191 СК України,

Outcome: partial