Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-05 00:00:00

У квітні 2023 року [PERSON] звернулась до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дружини. Відповідно до положень ст.ст. 14, 33\~ЦПК України автоматизованою системою документообігу суду головуючим суддею по справі визначено Громіка Д.Д. У своєму позові [PERSON] , посилається на те, що з відповідачам перебуває у шлюбі зареєстрованому 29.08.2021 року Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про що було зроблено актовий запис № 2186. Від шлюбу у сторін [INFO] народилась донька [PERSON] . Позивач зазначила, що відповідач своєчасно та належним чином матеріально не утримує сім`ю. Вказала, що наразі перебуває у декретній відпустці, можливості працювати немає, грошових коштів, які вона отримує як соціальну допомогу їй не вистачає. Чоловік не бажає добровільно надавати кошти на утримання позивача та дитини. Зважаючи на це, змушена звернутись до суду з даним позовом. Позивач у судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце судового засідання була повідомлена належним чином, звернулась з клопотанням про підтримання позовних вимог у повному обсязі, просила суд їх задовольнити та розглянути справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився без поважних причин. Про час та місце розгляду справи належним чином сповіщався поштовим зв`язком за останнім місцем реєстрації, однак, згідно поштового повідомлення, адресат за місцем своєї реєстрації відсутній, що вказує на вручення судової повістки належним чином (п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК). Відзив у визначений судом строк відповідач не подав. А тому суд приходить до переконання про можливість розглянути справи у відсутності відповідача згідно вимог ч. 3 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК та ухвалює заочне рішення. Згідно приписів до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку. З матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 29.08.2021 року Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про що було зроблено актовий запис № 2186. Від шлюбу сторони мають малолітню дочку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яке видане Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис № 245. Батьком у свідоцтві про народження [PERSON] записаний [PERSON] Дитина проживає з позивачем за адресою реєстрації: [ADDRESS] . Отже, відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В контексті даної статті батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Матеріальне утримання дітей це обов`язок батьків. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дітей; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Сімейний кодекс\~України встановлює принцип рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. Суд доходить висновку, що відповідач повинен брати участь в утриманні доньки, [PERSON] , [INFO] , та вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття [INFO] . Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто з 06.04.2023 року. Судом також встановлено, що донька проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні, відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дружини добровільно. Відповідно до ч.2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно з ч.4 ст. 84 СК України, право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Частиною 1 ст.75 Сімейного кодексу України\~передбачено, що дружина, чоловік, повинні матеріально забезпечувати один одного. Відповідно до положень ч.2 ст.\~84\~Сімейного кодексу\~України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ч.4 ст.\~84\~Сімейного кодексу\~України право на утримання має дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно вії її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Відповідно до ч.1\~ст.80 СК України\~аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності до ч.1\~ст.79 СК України\~аліменти присуджуються за рішенням суду з дня подачі позовної заяви. Суд враховує ті обставини, що у зв`язку з доглядом за дитиною віком до трьох років, позивач не має змоги працювати і утримувати себе; відповідач є особою працездатного віку та має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання позивачки. Виходячи з принципу справедливості та розумності, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на утримання дружини аліменти в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви, тобто з 06.04.2023 року і до досягненням донькою [PERSON] , [INFO] , трьох років, тобто до [INFO] . Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1073 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved