Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-25 00:00:00

у березні 2023 [PERSON] звернувся до Дарницького районного суду міста Києва із заявою про усиновлення, заінтересовані особи: [PERSON] , Служба у справах дітей та сім`ї Дарницької РДА, Дарницький районний у м. Києві ВРАЦС ЦМУ МЮ (м. Київ). На обґрунтування заяви вказав, що він бажає усиновити дітей своєї дружини [PERSON] , а саме неповнолітнього [PERSON] та повнолітнього [PERSON] . Подружжя також має спільних дітей. Сім`я проживає за адресою: [ADDRESS] . Стан здоров`я заявника є добрим, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, до кримінальної відповідальності не притягувався. Зі станом здоров`я дітей ознайомлений, діти здорові. Повнолітній [PERSON] виявив бажання щодо усиновлення самостійно. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи № 753/4659/23 між суддями від 22 березня 2023 року матеріали позову передано в провадження судді Шаповаловій К.В. Фактично справу було передано судді 24 березня 2023 року. Ухвалою суду від 28 березня 2023 року заяву залишено без руху та надано заявнику строк для усунення недоліків. На виконання вищевказаної ухвали, заявником 7 квітня 2023 року було подано заяву (вх. № 18277) про усунення недоліків та долучено висновок про здоров`я, фізичний і розумовий розвиток дитини. Ухвалою суду від 10 квітня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено заяву до розгляду в порядку окремого провадження на 16 травня 2023 року на 15:30 год. 14 квітня 2023 року від заінтересованої особи Дарницький районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності їхнього представника. Судове засідання призначене на 16 травня 2023 року не відбулось у зв`язку із відсутністю складу суду. Відповідно до протоколу автоматичного визначення присяжних від 18 травня 2023 року для розгляду заяви визначено присяжних Кухарчук І.І. та Малишеву І.В . Судове засідання у справі було призначено на 26 червня 2023 року на 14:30 год. У судовому засіданні 26 червня 2023 року [PERSON] заяву підтримав. Зазначив, що перебуває у гарних відносинах з дітьми дружини, всі проживають разом. Вони давно хотіли вирішити питання усиновлення, бо діти дружини вважають його батьком, а він їх своїми синами, проте все не вистачало часу зібрати документи. Старший син дружини навіть змінив за власним бажанням своє прізвище на « [INFO] », а по батькові на « [INFO] ». Просив заяву задовольнити. Зазначив, що у випадку, якщо він загине, бо він військовослужбовець, щоб всі його діти мали рівні права на спадщину та ніхто не був обділеним. Мати дітей [PERSON] зазначила, що усиновлення дітей є їх спільним рішенням, діти також виявляють бажання щодо того, щоб заявник вважався їх законним батьком, біологічний батько синів позбавлений батьківських прав. Від представник служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації надійшла заява, відповідно до якої вона просить проводити розгляд справи за її відсутності, заяву підтримує відповідно до висновку Дарницької РДА щодо доцільності усиновлення. В матеріалах справи міститься заява Дарницького районного у місті Києві відділу державної реєстрації цивільного стану Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) про розгляд справи без участі його представника відповідно до фактичних обставин справи. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши та оцінивши матеріали справи, визнавши зібрані у справі докази достатніми для вирішення справи, судом встановлено таке. Частиною першою статті 223 Сімейного кодексу України визначено, що особа, яка бажає усиновити дитину, подає до суду заяву про усиновлення. Подання такої заяви через представника не допускається. Згідно з положеннями статті 6 Сімейного кодексу України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Частиною третьою статті 218 Сімейного кодексу України встановлено, що усиновлення провадиться без згоди дитини, якщо вона у зв`язку з віком або станом здоров`я не усвідомлює факту усиновлення. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26 серпня 2015 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, яке видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції, актовий запис 2017 (а.с.4). Прізвище дружини до укладення шлюбу - " [PERSON] ". [PERSON] є матір`ю неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, яке видане відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції, актовий запис 1636 (а.с.26); та повнолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, яке видане відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції, актовий запис 2052 (а.с.34) Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 27 липня 2016 року, з врахуванням ухвали про виправлення описки в судовому рішенні від 16 березня 2017 року, батько [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] був позбавлений батьківських прав відносно своєї синів (а.с.24-25).. На цей час рішення суду набрало законної сили. Мати дітей [PERSON] надала нотаріально посвідчену згоду на усиновлення її неповнолітнього сина [PERSON] її чоловіком [PERSON] (а.с. 23). Судом встановлено, що [PERSON] взяв на себе батьківські обов`язки по відношенню до синів дружини, забезпечує їх фізичний та духовний розвиток, бере участь у їх вихованні та утриманні. Встановлено, що заявник за станом здоров`я може бути усиновлювачем, що підтверджується висновком про стан здоров`я особи, складеним щодо [PERSON] 03 січня 2023 року, який видано ТОВ "Медстрахсервіс" (а.с. 9); медичною довідкою про проходження попереднього медогляду працівників № 260 від 11 липня 2022 року, видана ТОВ "Клініка ім. Гальченка В.В."(а.с.11); заключенням медичної комісії від 11 липня 2022 року, видана ТОВ "Клініка ім. Гальченка В.В. "(а.с.12-13). Не встановлено і протипоказань у неповнолітнього [PERSON] , що підтверджується висновком про стан здоров`я, фізичний та розумовий розвиток дитини, складеним 03 січня 2023 року ТОВ "Медстрахсервіс" (а.с. 49). Згідно з витягом з інформаційно-аналітичної системи "Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості" Департаменту інформатизації МВС України, заявник до кримінальної відповідальності не притягується, не знятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває (а.с. 10). Заявник працює у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Геліантус» на посаді адміністративного помічника та має дохід у розмірі 21 000 грн в місяць. (а.с. 15). Крім того, заявник повідомив у судовому засіданні про те, що наразі перебуває у складі Збройних Сил України та отримує винагороду у розмірі понад 50 000 грн. Заявник разом з дружиною [PERSON] та дітьми проживає у п`яти кімнатній квартирі за адресою: [ADDRESS] , для дітей створені належні умови проживання, що підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов №17022023 (а.с.6). Відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру від 10 січня 1999 року дружина заявника є співвласницею зазначеної квартири (а.с. 22). Окрім того, заявник є власником будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією договору дарування від 16 квітня 2021 року (а.с. 16). В матеріалах справи наявний висновок Дарницької районна в м. Києві державної адміністрації, як органу опіки та піклування про доцільність усиновлення заявником [PERSON] , пославшись на те, що усиновлення відповідатиме інтересам дитини (а.с. 18-19). Згідно з частиною першою статті 223 Сімейного кодексу України особа, яка бажає усиновити дитину, подає до суду заяву про усиновлення. Подання такої заяви через представника не допускається. Відповідно до частини першої статті 208 Сімейного кодексу України усиновленою може бути дитина (стаття 6 цього Кодексу). Згідно з положеннями статті 6 Сімейного кодексу України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Частиною третьою статті 218 Сімейного кодексу України встановлено, що усиновлення провадиться без згоди дитини, якщо вона у зв`язку з віком або станом здоров`я не усвідомлює факту усиновлення. Відповідно до статті 211 Сімейного кодексу України усиновлювачем дитини може бути повнолітня дієздатна особа. Згідно із статтею 217 Сімейного кодексу України, усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Згода батьків має бути безумовною. Письмова згода батьків на усиновлення засвідчується нотаріусом. Мати, батько дитини мають право відкликати свою згоду на усиновлення до набрання чинності рішення суду про усиновлення. Відповідно до статті 225 Сімейного кодексу України, усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішення суду про усиновлення. Згідно із статтею 229 Сімейного Кодексу України особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень батьком дитини. Якщо усиновлювач записується батьком дитини, відповідно змінюється по батькові дитини. Про зміни, передбачені в цій статті, суд зазначає у рішенні про усиновлення. Заявник та заінтересовані особи у судовому засіданні вказали, що не вбачають підстав для зміни анкетних даних дитини (прізвище, ім`я, та по-батькові), а також відомостей щодо батька дитини у свідоцтві про народження. Статтею 224 Сімейного кодексу України визначено, що суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: стан здоров`я і матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан і умови проживання, ставлення до виховання дитини; мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; особу дитини та її стан здоров`я; ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. При дотриманні всіх вимог, встановлених Сімейним кодексом України, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини, суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини. Судом встановлено, що обставини, передбачені статтею 212 Сімейного кодексу України, наявність яких виключала б для заявника можливість бути усиновлювачем неповнолітнього [PERSON] - відсутні. Як з`ясовано в суді, заявник ознайомлений зі станом здоров`я дитини, він розуміє всі правові аспекти усиновлення і свідомо бере на себе батьківські обов`язки. Таким чином, аналізуючи викладені обставини в їх сукупності, враховуючи найвищі інтереси дитини, з метою забезпечення дитини сімейним вихованням, належним рівнем життя, необхідним для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви [PERSON] про усиновлення неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Щодо усиновлення заявником повнолітнього [PERSON] ( [PERSON] ) суд зазначає наступне. Статтею 208 Сімейного кодексу України визначено, що усиновленою може бути дитина (стаття 6 цього Кодексу). У виняткових випадках суд може постановити рішення про усиновлення повнолітньої особи, яка не має матері, батька або була позбавлена їхнього піклування. У цьому разі суд бере до уваги сімейний стан усиновлювача, зокрема, відсутність у нього своїх дітей, та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до статті 6 Сімейного кодексу України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON] ( [PERSON] ) станом на день подання заяви виповнилось 18 років, тобто він є повнолітнім. Статтею 211 Сімейного кодексу України передбачено, що у разі усиновлення повнолітньої особи різниця у віці не може бути меншою, ніж вісімнадцять років. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав необхідно виходити з положень Конституції України і додержуватися норм Сімейного кодексу України, Цивільного кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Законів України «Про охорону дитинства» та «Про міжнародне приватне право», Конвенції про права дитини, Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах і Протоколу до неї 1997 року, інших нормативно-правових актів України з питань захисту прав дитини, усиновлення, опіки і піклування. Пунктом 3 вказаної Постанови визначено, що у зв`язку із включенням у СК правових норм про усиновлення повнолітньої особи необхідно брати до уваги, що така особа може бути усиновлена лише у виняткових випадках, зокрема якщо вона є сиротою або була позбавлена батьківського піклування до досягнення повноліття. Враховуючи винятковий характер права на усиновлення повнолітньої особи, суди мають установлювати при розгляді справ цієї категорії додаткові обставини, зокрема необхідність усиновлення і неможливість оформлення іншого правового зв`язку між особою, яку бажають усиновити, та особою, яка хоче це зробити (складення заповіту тощо). При цьому звернення до суду із заявою про усиновлення не повинно бути зумовлене бажанням досягти іншого правового наслідку, ніж юридичне оформлення родинного зв`язку (можливо, вже наявного фактично). Слід також з`ясовувати наявність чи відсутність в усиновлювача своїх дітей. Закон не встановлює заборони на усиновлення повнолітньої особи тією, яка має власних дітей, проте на цей факт необхідно зважати, виходячи з обставин, що визначають можливість рідних дітей бути спадкоємцями. У кожному конкретному випадку суд при вирішення питання про усиновлення повнолітньої особи може врахувати й інші обставини. У СК не встановлено максимального віку повнолітньої особи, яка може бути усиновлена, однак визначено мінімальну різницю у віці між нею та усиновлювачем - не менше вісімнадцяти років. Судом встановлено, що заявник має дитину від першого шлюбу, [PERSON] , 2012 року народження, двох дітей від шлюбу із [PERSON] , 2016 та 2020 року народження, а також наразі [PERSON] вагітна та як зазначив, заявник, вони очікують на третю спільну дитину. Відповідно до положень статті 208 СК України повнолітня особа може бути усиновлена за двох умов: якщо вона є сиротою або позбавлена батьківського піклування. Відповідно до статті 1 Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування" від 13.01.2005 року, дитина-сирота це дитина, в якої померли чи загинули батьки, а діти, позбавлені батьківського піклування, діти, які залишилися без піклування батьків у зв`язку з позбавленням їх батьківських прав, відібранням у батьків без позбавлення батьківських прав, визнанням батьків безвісно відсутніми або недієздатними, оголошенням їх померлими, відбуванням покарання в місцях позбавлення волі та перебуванням їх під вартою на час слідства, розшуком їх органами внутрішніх справ, пов`язаним з ухиленням від сплати аліментів та відсутністю відомостей про їх місцезнаходження, тривалою хворобою батьків, яка перешкоджає їм виконувати свої батьківські обов`язки, а також діти, розлучені із сім`єю, підкинуті діти, батьки яких невідомі, діти, від яких відмовилися батьки, та безпритульні діти. [PERSON] не є сиротою та не був позбавлений батьківського піклування. Зауваження заявника, що він самостійно змінив прізвище та по батькові на « [INFO] » та « [INFO] » не можуть свідчити про наявність виняткових підстав для усиновлення повнолітньої особи. Суд бере до уваги, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб у 2015 році, коли, зокрема [PERSON] було лише 11 років, у 2016 році біологічний батько [PERSON] та [PERSON] був позбавлений батьківських прав, проте протягом тривалого часу (7 років) заявник не ставив питання про усиновлення дітей дружини від першого шлюбу, пояснивши у судовому засіданні це тим, що не було часу на збір всіх необхідних документів. Отже, під час розгляду справи не встановлено виняткових обставин, які б надали можливість суду дійти висновку про необхідність задоволення заяви [PERSON] про усиновлення повнолітньої особи. Відповідно до статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд при винесенні рішення бере до уваги кожен доказ окремо, та оцінює їх в сукупності з іншими доказами. У зв`язку з вищевикладеним, на підставі повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів, з`ясування фактичних обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши наявні у справі докази, з`ясувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд приходить до висновку, що відсутні виняткові обставини для усиновлення [PERSON] повнолітнього [PERSON] ( [PERSON] ), у зв`язку з чим в задоволенні поданої заяви в цій частині слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: partial