Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-09 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Римлянська Г.О., звернувся в суд із вказаним вище позовом. На обґрунтування\~позовних вимог\~посилався на\~те,\~що між ним та відповідачкою [PERSON] , 28.07.2006 року було укладено шлюб, який згідно рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області від 06.04.2009 року по справі за №2-212/09 розірвано. Від цього шлюбу у них народився син, [PERSON] , [INFO] , який після розірвання їхнього шлюбу залишився проживати разом з відповідачкою, а з нього на її користь на його утримання на підставі вищенаведеного рішення суду стягуються аліменти у розмірі 1/4 частки всіх видів моїх заробітків (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 18.03.2009 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів №12803079/7701 від 19.05.2023 року з січня 2021 року по вересень 2022 доку включно з нього стягувалися аліменти на сина у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і дану суму він сплачував та майже не мав заборгованості. Однак, оскільки він за станом здоров`я не працює, то з жовтня 2022 року по травень 2023 року з нього стягуються аліменти на сина у розмірі 1/4 частки середньої заробітної плати працівника в даній місцевості, що становить 3330,75 грн. щомісячно. Так, вже декілька років він хворіє з діагнозами: [PERSON] недостатність. Ділятаційна кардіоміопатія. Хронічна фібриляція передсердь. Вторинна артеріальна гіпертензія II. Цукровий діабет 2-го типу. Глаукома вторинна внаслідок інших хвороб обох очей. Атрофія зорового нерва. Міопія. Амбліопія внаслідок аноксії. З приводу захворювання органів зору 17.01.2022 року та 19.07.2022 року переніс оперативні втручання,\~є інвалідом 3 групи від загального захворювання з 18.05 2022 року. Не \~маючи змоги\~працювати внаслідок\~незадовільного стану\~здоров`я,\~будучи інвалідом\~3\~групи,\~він вимушений\~постійно проходити\~стаціонарне лікування\~в умовах\~Чернівецької обласної\~лікарні та\~амбулаторне лікування,\~на що\~витрачає всі\~наявні та\~можливі кошти,\~тому не\~зміг сплачувати\~на користь\~відповідачки аліменти\~у визначеному\~державним виконавцем\~розмірі 3330,75\~грн.,\~однак щомісячно,\~по березень\~2023 року, сплачував їх у раніше визначеному розмірі 1306,53 грн. Тобто, навіть не маючи коштів для сплати аліментів на сина, він всеодно їх сплачував, однак у меншому, ніж визначено, розмірі, по березень 2023 року включно. З 01.04.2023 року аліменти на користь відповідачки на утримання сина він не сплачував взагалі у зв`язку з обставинами, які ним будуть викладені нижче. Тобто, за період часу з жовтня 2022 року і по травень 2023 року у нього виникла заборгованість по сплаті аліментів на користь відповідачки у розмірі 18928,76 грн. Посилаючись на вимоги частини 2 статті 197 СК України, із урахуванням наявності у нього цілого ряду тяжких захворювань, а також те, що за вищевказаний період він на користь відповідачки аліменти на сина сплачував, однак в меншому розмірі, просить повністю звільнити його від сплати заборгованості по аліментах за період з жовтня 2022 року по травень 2023 року в сумі 18928,76 грн. Крім того, з 01.04.2023 року їхній з відповідачкою син, [PERSON] , [INFO] , якому виповнилося 16 років, не захотів проживати з матір`ю та добровільно перейшов жити до нього, у будинок, який він успадкував після смерті своєї матері, [PERSON] , що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Також, з 04.04.2023 року син добровільно зареєстрував своє місце проживання з ним, у його будинку. Однак незважаючи на те, що з 01.04.2023 року [PERSON] фактично проживає з ним і він повністю його утримує, з нього на користь відповідачки продовжуються стягуватися на його утримання аліменти, суми яких вона витрачає на свої потреби. Посилаючись на вимоги частини 4 статті 273 ЦПК України, вважає, що після набрання законної сили рішенням суду про стягнення з нього на користь відповідачки аліментів на сина змінилися обставини, що впливають на сам факт стягнення з нього на користь відповідачки аліментів, а саме син перейшов проживати до нього та знаходиться на його утриманні, є всі підстави для звільнення його судом від сплати аліментів. З підстав передбачених ст.ст.180-184,192,197 Сімейного кодексу України, просив: - звільнити його від сплати на користь [PERSON] , [INFO] , жительки [ADDRESS] , заборгованості за аліментами на дитину, [PERSON] , [INFO] , які стягуються з нього на підставі рішення Сокирянського районного суду від 06.04.2009 року по справі №2-212/09, в сумі 18928,76 грн.; - звільнити його від подальшої сплати на користь [PERSON] , [INFO] , жительки [ADDRESS] , аліментів, які стягуються на підставі рішення Сокирянського районного суду від 06.04.2009 року по справі №2-212/09 на дитину, [PERSON] , [INFO] , з дня набрання даним рішенням законної сили і до ухвалення судом іншого рішення про стягнення аліментів. Крім цього, просив понесені ним судові витрати з відповідачки на його користь не стягувати. 09.06.2023 року відповідачкою [PERSON] до суду надано відзив на позовну заяву. 16.06.2023 року представник позивача [PERSON] подала до суду відповідь на відзив. 21.06.2023 року відповідачкою [PERSON] також подано заперечення. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Римлянська Г.О. у судове засідання не з`явилися, подали до суду заяву про розгляд справи без їх участі, заперечення відповідачки [PERSON] вважають необґрунтованими з підстав зазначених у відповіді на відзив. Крім того, 05.07.2023 року в судовому засіданні позивач та його представник, посилаючись на обставини, які викладені в позовній заяві, позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, однак подала до суду письмову заяву про подальший розгляд справи без її участі, свої пояснення дані під час судового розгляду справи повністю підтримала. В судовому засіданні 05.07.2023 року позовні вимоги визнала частково та посилаючись на обґрунтування, які нею зазначені у поданому до суду відзиві на позов, просила у задоволенні позовних вимог [PERSON] в частині звільнення від сплати заборгованості за аліментами на утримання сина [PERSON] відмовити. Щодо позовних вимог про звільнення [PERSON] від подальшої сплати їй аліментів на утримання сина вона не заперечує. Як вбачається із поданого відзиву на позов, відповідачка [PERSON] заявлені позовні\~вимоги та\~обставини,\~які викладені\~в позовній\~заяві,\~визнала частково. Щодо зміни дитиною місця проживання та визначення його з позивачем, а також проведення 05.04.2023 року реєстрації місця проживання [PERSON] , вона визнає дану обставину та, враховуючи бажання дитини, не заперечувала щодо цього. Однак, після зміни [PERSON] місця проживання, позивач у добровільному порядку відмовляється вирішити з нею питання щодо погашення заборгованості по аліментам (за період до 01.04.2023 року), а також щодо визначення способу і розміру її участі в утриманні їхньої спільної дитини. За таких обставин, враховуючи наявність заборгованості по аліментам, вона позбавлена можливості відкликати виконавчий лист та припинити стягнення аліментів, починаючи з дати зміни дитиною місця свого постійного проживання. Відповідно визнає позовні вимоги лише в частині звільнення позивача [PERSON] від заборгованості по сплаті аліментів та від сплати аліментів за період, починаючи з 01.04.2023 року і до дати набрання рішенням суду законної сили. Наслідки визнання позову в цій частині їй відомі та зрозумілі. Щодо позовних вимог про звільнення від сплати заборгованості за аліментами у сумі 15598,01 грн. посилалася на те, що на підтвердження обставини тяжкої хвороби представником позивача у позовній заяві зазначено про наявність у [PERSON] певних хвороб. Однак, з доданих ксерокопій документів (на яких відсутнє будь-яке зазначення щодо їх відповідності оригіналам), на які посилається представник позивача як на підтвердження переліку хвороб позивача, періодів перебування на стаціонарному лікуванні, рекомендованого лікування, прийому ліків та оперативного лікування позивача 17.01.2022 року та 19.07.2022 року у зв`язку з захворюванням зору вбачається, що ними у відповідності до положень ч.1 ст. 81 ЦПК України не подано до суду жодного належного та допустимого доказу на підтвердження обставини понесення (оплати) [PERSON] витрат на лікування та їх фактичного розміру. Крім того, просила суд врахувати обставину її перебування тривалий період на «Д» обліку з приводу наявності хронічних захворювань, що підтверджується витягом з її амбулаторної карти від 05.06.2023 року №337. При цьому, вона працевлаштована у ФОП [PERSON] , де за період з 1 кварталу 2022 року по 1 квартал 2023 року її заробітна плата становила мінімальний розмір, по 6500 грн. щомісяця., з якої утримується 1170 грн. податку. Таким чином, розмір її особистих доходів становив: 6500 грн. - 1170 грн. = 5330 грн. на місяць. Просила в задоволенні позовних вимог в частині звільнення позивача від сплати заборгованості по аліментам та сплати аліментів за період до 01.04.2023 року відмовити. Заслухавши пояснення та доводи учасників справи, дослідивши надані ними документи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] від 17.10.2006 року. Рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області №2-212/09 від 06.04.2009 року з [PERSON] , [INFO] , уродженця та жителя [ADDRESS] на користь [PERSON] , [INFO] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 18.03.2009 року і до досягнення дитиною повноліття. Крім цього, вищевказаним рішенням суду розірвано шлюб між сторонами, який був зареєстрований 28.07.2006 року відділом РАЦС Сокирянського РУЮ Чернівецької області за актовим записом №56. 21.04.2009 року на підставі рішення суду від 06.04.2009 року Сокирянським районним судом Чернівецької області видано виконавчий лист про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 18.03.2009 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно копії витягу про державну реєстрацію прав за №31414675, виданого 23.09.2011 року Сокирянською філією Чернівецького комунального обласного бюро технічної інвентаризації, [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору дарування серії ВСІ №991527 від 005.09.2005 року посвідченого Сокирянською державною нотаріальною конторою за реєстраційним №2515, належить житловий будинок, що розташований за адресою : [ADDRESS] . Довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб №1522 від 26.04.2023 року, виданої Центром надання адміністративних послуг Сокирянської міської ради Чернівецької області підтверджується, що разом з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Крім цього, актом №199 обстеження житлово-побутових умов від 06.04.2023 року, складеного комісією у складі депутата міської ради Швець Л.К. та сусідів [PERSON] та [PERSON] підтверджується, що [PERSON] , 1972 року народження, зареєстрований та проживає за адресою : [ADDRESS] . Разом з ним за цією адресою з 01.04.2023 року проживає син [PERSON] , 2006 року народження. Він забезпечений окремою кімнатою для проживання, де облаштоване місце для навчання, умови проживання задовільні. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частинами 1-3 статті 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ч.1 ст. 13 ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно із ст.78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. У відповідності до вимог ч.ч. 1, 5-7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Вирішуючи позов у частині вимоги щодо звільнення позивача від сплати аліментів, суд приходить до наступного висновку. Так, відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 2 ст. 188 СК України зазнає, що батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду. Згідно ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Позивач в судовому засіданні стверджував, що син [PERSON] , [INFO] , з 01.04.2023 року проживає разом ним в одному будинку та перебуває на його утриманні, що фактично відповідачкою визнано і не оспорюється. Згідно\~ст.82 ЦПК України\~обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. За таких обставин, враховуючи встановлення судом обставин фактичного проживання неповнолітнього [PERSON] з позивачем та перебування на його утриманні з квітня 2023 року, які визнаються відповідачкою, суд вважає, що подальше стягнення з позивача аліментів на користь відповідачки на утримання сина [PERSON] суперечитиме діючому сімейному законодавству, положеннями якого передбачена сплата аліментів тим із батьків дитини, хто проживає окремо від дитини, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Вирішуючи позов в частині позовних вимог про звільнення позивача від сплати заборгованості за аліментами, суд виходить з наступного. Так, судом встановлено, що згідно копій виписних епікризів з медичної картки стаціонарного хворого №711/67, №12136/1545, №СК-230221/0878, №645, №12136/1545, №10489 та копій виписок із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого, [PERSON] часто хворіє, у зв`язку з чим періодично знаходився на лікуванні з 04.01.2021 року по 13.01.2021 року, з 18.01.2021 року по 27.01.2021 року, з 17.01.2022 по 26.01.2022 року, з 22.03.2021 по 02.04.2021 року, з 19.07.2022 року по 28.07.2022 року, з 08.05.2023 року по 15.05.2023 року з діагнозами: Лівошлуночкова недостатність ВАГ. Ділятаційна кардіоміопатія. Хронічна фібриляція передсердь. Вторинна артеріальна гіпертензія II. Цукровий діабет 2-го типу, легка форма. Опасистість ІІІ ст. Глаукома вторинна внаслідок інших хвороб обох очей. Атрофія зорового нерва. Міопія. Амбліопія внаслідок аноксії. Згідно копії довідок до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ № 576654 від 18.05.2022 року та серії 12 ААГ №350954 від 29.06.2023 року, [PERSON] , [INFO] , є інвалідом ІІІ групи загального захворювання. Згідно положень ч.3 ст. 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. Судом також встановлено, що відповідач офіційно не працевлаштований і його доходи складаються з державної соціальної допомоги особам з інвалідністю ІІІ групи. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 19.05.2023 року, виданого державним виконавцем Сокирянського відділу державної виконавчої служби у Дністровському районі Чернівецької області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гуменного Д.О. за №12803079/7701 встановлено, що на виконанні Сокирянського відділу державної виконавчої служби у Дністровському районі Чернівецької області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває вищевказаний виконавчий лист, за яким починаючи з січня 2021 року періодично виникала заборгованість зі сплати аліментів, а станом на квітень 2023 року її розмір становив 12267,26 грн. При цьому, як вбачається із вказаного розрахунку, аліменти позивачем сплачувалися в цілому належним чином і лише з жовтня 2022 року сплата аліментів здійснювалася ним не в повному об?ємі, що призвело до утворення станом на 01.04.2023 року заборгованості за аліментами, яка виникла, на думку суду, в тому числі і у зв?язку із його вищевказаними хворобами. Частиною другою статті 197 СК України передбачено, що за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Вказана правова норма не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Лише за наявності встановлених судом обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення. Згідно із роз`ясненнями, викладеними у пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд може, за передбачених статтею 197 СК України умов, повністю або частково звільнити платника аліментів від сплати заборгованості. З досліджених доказів вбачається, що заборгованість по аліментах виникла у позивача в зв`язку з тяжкою хворобою, наявність якої підтверджується належними та допустимими доказами. Внаслідок хвороби позивач є інвалідом третьої групи (протипоказана важка фізична праця), він часто перебуває на стаціонарному лікуванні, що не дає йому можливості повноцінно влаштуватись та виконувати роботу, отримуючи достатні для погашення заборгованості доходи. Пов`язуючи виникнення заборгованості з тяжкою хворобою, суд вважає, що незалежно від періоду, за який виникла заборгованість, важка хвороба протягом тривалого часу перешкоджала та перешкоджає цю заборгованість сплатити. Через нездатність до систематичної праці внаслідок важкої хвороби єдиними джерелом доходу позивача є пенсія по інвалідності, яка за своїми законодавчо затвердженими розмірами не дозволяє здійснити погашення заборгованості.\~\~ Вищенаведене свідчить про те, що отримувані позивачем доходи, які складаються з соціальних виплат, є не достатніми для виконання ним у повному обсязі аліментних зобов`язань, які визначені рішенням суду, у зв`язку з чим виникла заборгованість з незалежних від позивача причин. Таким чином, аналізуючи викладене та враховуючи встановлені обставини, заборгованість за аліментами виникла не з вини позивача, а у зв`язку з істотними обставинами, а саме його непрацездатністю та недостатнім розміром його пенсії та соціальної допомоги, що позбавляє його можливості виконати аліментні зобов`язання у повному обсязі, у зв?язку з чим суд приходить до висновку, що наявні правові підстави, передбачені ст.197 СК України, для звільнення [PERSON] від сплати заборгованості за аліментами за період, починаючи з 01.01.2021 року по 01.04.2023 року. На підставі ст.ст.7, 180-182, 188, 192, 195, 197 СК України, ст.ст.4, 12, 13, 76-83, 89, 258-259, 263-265, 268, 272, 273, 352, 354, п.15.5 Перехідних положень ЦПК України, суд,-

Outcome: approved