Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-16 00:00:00

20 червня 2023 року представник позивача за довіреністю Ляр Д. Ю. звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг № від 13 листопада 2006 року у розмірі 39426,62 грн. та судових витрат. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач звернувся до АТ КБ "ПриватБанк" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву № від 13 листопада 2006 року. [PERSON] при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним і банком договір про надання банківських послуг. Це підтверджується підписом відповідача у заяві. [PERSON] ознайомлений з Умовами та правилами надання банківських послуг, що підтверджується його підписом в такій. Відповідно до виявленого бажання, відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому збільшено до 50 500 грн. Для користування кредитним картковим рахунком [PERSON] отримав кредитну картку. Представник позивача зазначає, що при укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Свідченням приєднання відповідача до угоди, дії договору є факт користування позичальником картковим рахунком та використання ним кредитних коштів. АТ КБ "ПриватБанк" свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі: [PERSON] було\~ надано можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та в межах кредитного ліміту. Відповідач, в порушення п.6.5 умов кредитного договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, взяті на себе зобов`язання належним чином не виконав. Станом на 28 травня 2023 року його заборгованість перед позивачем за кредитним договором б/н від 29 травня 2017 року становила 39426 грн. 62 коп., з яких: 39426 грн. 62 коп. - заборгованість за кредитом, в тому числі: 00 грн. 00 коп. - заборгованість за комісією; 0 грн. 00 коп. пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. Враховуючи те, що на даний час [PERSON] продовжує ухилятись від виконання взятих на себе зобов`язань і не погашає заборгованість за договором про надання банківських послуг, представник АТ КБ "ПриватБанк" просить позов задоволити, стягнути з відповідача на користь позивача 39426 грн. 62 коп. заборгованості та судові витрати. Ухвалою від 26 червня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні без виклику сторін. Від представника позивача [PERSON] в матеріалах справи наявне письмове клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, у поданій заяві від 17 липня 2023 року, просив проводити розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечив щодо стягнення боргу. Відповідно до положень ч.2 \~ст. 247 ЦПК України, зважаючи на відсутність всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, не здійснювалось. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи та приймаючи до уваги, що відповідач позовні вимоги визнає, підстав для відмови у прийнятті визнання позову судом не встановлено, оскільки визнання позову не суперечить закону та не порушує будь-чиїх прав свобод чи законних інтересів, то суд вважає, що позов слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Договір є обов`язковим\~ для виконання\~ сторонами (ст.\~629 Цивільного кодексу України). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Судом встановлено, що 13 листопада 2006 року між АТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] укладено кредитний договір про надання банківських послуг № від 13 листопада 2006 року у вигляді анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку, відповідно до умов якого відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт в розмірі 2500 грн., який в подальшому було збільшено до 50 500 грн, а 15 червня 2021 року зменшено до 0, 00 грн. (а.с.48). Відповідач погодився з тим, що підписана ним заява, разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг і тарифами", складає між ним і Банком Договір про надання банківських послуг (а.с.50). Для користування кредитним картковим рахунком [PERSON] було надано кредитні картки, в тому числі 16 червня 2021 року з терміном дії до 11/24 (а.с.49). Під час укладення договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. До кредитного договору банком додано Паспорт споживчого кредиту; витяг з Умов та правил надання банківських послуг (а.с.51-64). Згідно з п. 6.5. Умов і правил надання банківських послуг, позичальник зобов`язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитратою платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Факт отримання [PERSON] кредитних коштів та користування ними підтверджується матеріалами справи, зокрема, випискою за договором №б/н за період 27.10.2006 31.05.2023 року (а.с.24-47), а наявність заборгованості за кредитним договором - розрахунком заборгованості (а.с.7-24), який відповідачем не спростований, та відповідно до якого заборгованість останнього за кредитним договором б/н від 13 листопада 2006 року станом на 28 травня 2023 року становила 39426 грн. 62 коп., з яких: 39426 грн. 62 коп. - заборгованість за кредитом. Виходячи з умов кредитного договору, вищевказаних норм закону, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Судові витрати, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, слід покласти на відповідача. На підставі наведеного, ст. 526, 527, 530, 625, 1048, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved