Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-25 00:00:00

позивач звернувся із позовом в якому просить стягнути солідарно із [PERSON] та [PERSON] матеріальні збитки в сумі 182\~052,93 грн. та моральну шкоду в сумі 10\~000 грн. Ухвалою суду від 01.06.2021 відкрито загальне позовне провадження у справі. Ухвалою від 31.01.2022 закрито підготовче провадження та призначено судове засідання. Узагальнені доводи учасників справи. В обґрунтування позову позивач зазначає, що 10.01.2021 відбулася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобілів «Mazda 3», реєстраційний номер [NUMBER] , який належав позивачу та «Nissan Rouge», реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням відповідача 1 [PERSON] та який належить відповідачу 2 [PERSON] ДТП відбулася з вини [PERSON] . В наслідок ДТП автомобіль позивача зазнав механічних пошкоджень чим позивачу завдано матеріальну шкоду в сумі 306\~852,93 грн. Страхувальником [PERSON] позивачу сплачено страхове відшкодування в сумі 127\~400 грн. (ліміт відповідальності 130 тис. франшиза 2,6 тис.). Позивач зазначає, що із [PERSON] як особи, що завдала шкоду, підлягає стягненню 182\~052,93 грн. як різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. При чому така відповідальність є солідарною також і для [PERSON] як власника автомобіля «Nissan Rouge», який сприяв неправомірному заволодінню автомобілем [PERSON] . Внаслідок ДТП йому також завдано моральної шкоди, яка оцінена в 10 тис.грн. Позивачем понесено також судові витрати: 1\~920,53 грн. судовий збір; 4 тис. грн. витрати на проведення експертизи; 43\~920,53 грн. на професійну правничу допомогу. В обґрунтування відзиву [PERSON] зазначає, що винним у завданні позивачу збитків є [PERSON] , що встановлено постановою суду. Останній неправомірно заволодів автомобілем [PERSON] відтак відповідати за завдану шкоду повинен лише [PERSON] . Вимоги про стягнення моральної шкоди є недоведеними. У висновку експерта вказано нормативні акти не в чинній на момент проведення експертизи редакції, містить помилки в даті випуску досліджуваного автомобіля. В обґрунтування відзиву [PERSON] зазначає, що він не є суб`єктом відповідальності оскільки не є власником чи володільцем автомобіля «Nissan Rouge». Немає доказів, що він заволодів вказаним авто неправомірно. Шкоди завдано у зв`язку із недбалим ставленням [PERSON] до свого автомобіля. [PERSON] не мав посвідчення водія, не вмів керувати авто, тому винним у завданні шкоди є особи, що передали йому керування автомобілем. Також вказує, що автомобіль «Mazda 3» було привезено зі США із механічними пошкодженнями. Вартість такого авто на аукціоні становила 1\~450 доларів США. Відтак сума завданого збитку позивачем значно завищена. В обґрунтування\~відповіді на\~відзив [PERSON] \~позивач зазначає, що [PERSON] повідомлено про огляд автомобіля позивача. В обґрунтування\~відповіді на\~відзив [PERSON] \~позивач зазначає, що [PERSON] повинен відповідати за завдану ним шкоду. Перед ДТП автомобіль позивача був у повністю справному стані, пошкоджень не мав. Будучи присутнім при огляді автомобіля [PERSON] не заявляв жодних зауважень щодо стану автомобіля. В обґрунтування заперечень на відповідь на відзив [PERSON] зазначає, що він не надавав своїм дочкам права розпоряджатися чи користуватися автомобілем. [PERSON] володів автомобілем без жодних правових підстав. [PERSON] сплатив [PERSON] 67\~865,00 грн. у якості відшкодування шкоди за розбитий автомобіль. Заперечив факт виклику його на огляд автомобіля позивача. В обґрунтування\~заперечень [PERSON] повторює мотиви відзиву про те, що він не може нести відповідальності за завдану шкоду, позивач купив автомобіль 11.09.2020 за 9\~870 грн., такий автомобіль мав аналогічні пошкодження ще до ввезення його на територію України, а позивачем не доведено відновлення внутрішніх елементів автомобіля після ДТП у США. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали вимоги позову зазначили, що перед ДТП автомобіль позивача був без механічних ушкоджень та повністю у справному стані. Відповідач [PERSON] вказав, що він залишив свій автомобіль в дома та з дружиною поїхав до друзів. В будинку перебували його доньки. Ключі від автомобіля, гаражу та воріт перебували в дома. У доньок був доступ до автомобіля. [PERSON] заволодів його автомобілем неправомірно, проте обіцяв відшкодувати шкоду, тому він не заявляв до поліції щодо неправомірного заволодіння автомобілем. Представник відповідача [PERSON] просила відмовити у задоволенні позову з підстав наведених у відзиві. [PERSON] пояснив, що сів за кермо вимушено, оскільки був в найбільш адекватному стані. Йому не відомо хто вивіз авто на дорогу, ініціативи кататися на авто він не проявляв. Він випив бокал вина, перебував у тверезому стані. Готовий відшкодувати 1/3 частину реальної шкоди. Під час огляду автомобіля позивач був присутнім, проте тоді не знав, що авто було попередньо відновлене. Представник відповідача [PERSON] просив відмовити у задоволенні позову з підстав наведених у відзиві. Обставини, встановлені судом. Автомобіль «Mazda 3», 2018 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] належав [PERSON] із 11.09.2020, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрації транспортного засобу [NUMBER] . Постановою судді Бабушкінського районного суду м .Дніпропетровська від 12.03.2021 [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. Вказаною постановою встановлено, що 10.01.2021 об 06:30 год. водій [PERSON] , керуючи автомобілем «Ніссан» д/н [NUMBER] , знаходячись на вул. Аеропортівській, 42 у м. Дніпро, під час руху не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечну швидкість, не впорався з керуванням, внаслідок чого скоїв наїзд на припаркований автомобіль «Мазда» д/н [NUMBER] водієм якого є [PERSON] . Внаслідок ДТП транспортні засоби пошкоджені». Окрім притягнення [PERSON] до відповідльності за ст.124 КУпАП щодо нього складено протокол за ст. 130 КУпАП та постанову за ч.2 ст.126 КУпАП. В строк з 11.10.2020 по 10.10.2021 Цивільно-правова відповідальність щодо володіння та користування автомобілем «Nissan Rouge», реєстраційний номер [NUMBER] була застрахована [PERSON] у ТДВ СК «Кредо», франшиза 2,6 тис.грн., страхова сума за шкоду, заподіяну майну 130 тис.грн. 12.01.2021 [PERSON] повідомив ТДВ СК «Кредо» про ДТП та подав заяву про виплату страхового відшкодування. Позивачем долучено висновок експерта №1402/21/21 від 09.09.2021, складений судовим експертом Дроздовим Ю.В. на замовлення позивача. У такому висновку вказано, що його підготовлено для подання до суду, а експерт попереджений про кримінальну відповідальність за ст.384 КК України. Згідно вказаного висновку вартість відновлювального ремонту автомобіля «Mazda 3», реєстраційний номер [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП складає 399\~332,92 грн., з урахуванням зносу 306\~852,93 грн. Судовий експерт допитувався в судовому засіданні. Додатком до висновку є протокол огляду автомобіля експертом, який підписано зокрема й відповідачем [PERSON] . Вартість послуг експерта становить 4 тис.грн. 19.04.2021 ТДВ СК «Кредо» сплатило [PERSON] страхове відшкодування в сумі 127\~400 грн. Позивач надсилав обом відповідачам досудову вимогу. Із оглянутого судом веб сайту https://bidfax.info/ за VIN номером [NUMBER] (автомобіль позивача) вбачається, що такий 07.04.2020 продавався на аукціоні в США за вартістю 1\~450 доларів США та мав пошкодження передньої частини (із видимих відсутні бампер, фари, пошкоджено капот, явних пошкоджень моторного відсіку не вбачається). Згідно відповіді РСЦ ГСЦ МВС в Дніпропетровській області вартість автомобіля «Mazda 3» згідно договору купівлі-продажу на [PERSON] становила 9\~870 грн. Із оглянутих фотознімків «Доказової бази по адміністративному правопорушенню» встановлено, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за недоплату паркування на платаному майданчику, яке мало місце 05.01.2021, автомобіль «Mazda 3», реєстраційний номер [NUMBER] . На фотознімках автомобіль позивач перебуває у комплектному стані (наявні бампер, капот, фари та інші елементи, без видимих пошкоджень). Згідно копії розписки [PERSON] отримав від [PERSON] 67\~865 грн. в рахунок відшкодування шкоди пошкодженням автомобіля. Допитані у якості свідків [PERSON] та [PERSON] повідомили, що є доньками відповідача [PERSON] , та на момент ДТП були неповнолітніми. Перед ДТП вони перебували у себе в дома разом із [PERSON] , випивали, веселились. Їм було відомо як відкриваються ворота та гараж та де зберігаються ключів від автомобіля батька. [PERSON] запропонував покататися на авто батька та керував цим авто на момент ДТП. В судовому засідання експерт пояснив, що оглядав автомобіль позивач, встановлював обсяг пошкоджень та визначав вартість відновлювального ремонту. Ним враховано, що автомобіль було попередньо відновлено. При проведенні експертизи він керувався актуальними законодавчими актами та ліцензованими комп`ютерними програмами. Оптика автомобіля була оригінальною, зауважень щодо якості попереднього відновлення автомобіля чи використаних для цього запасних частин у нього не було. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила що є дружиною позивача. Вони купили автомобіль «Mazda 3» який був якісно та повністю відновлений, без жодних технічних несправностей чи механічних пошкоджень. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в сумі 1\~920,53 грн. Позивачем заявлено до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу в сумі 43\~920,53 грн. на підтвердження кого надано договір, додаткові угоди із погодженням розміру гонорару, акт приймання-передачі виконаних робіт із детальним описом виконаних робіт та їхньої вартості. Законодавство та висновки Верховного Суду, що застосовані судом. У відповідності\~до приписів\~статей 12,\~81\~ЦПК України,\~цивільне судочинство\~здійснюється на\~засадах змагальності\~сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.6 ст.82 УПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ст.76\~ЦПК України,\~доказами є\~будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи\~(ч.1). Ці дані встановлюються такими засобами: 1)\~письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (ч.2). У відповідності до ст.102 ЦПК України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством (ч.1). Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права (ч.2). Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи (ч.3). У висновку експерта повинно бути зазначено: коли, де, ким (ім`я, освіта, спеціальність, а також, за наявності, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта), на якій підставі була проведена експертиза, хто був присутній при проведенні експертизи, питання, що були поставлені експертові, які матеріали експерт використав. Інші вимоги до висновку експерта можуть бути встановлені законодавством (ч.6). У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом - також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків (ч.7). У відповідності до ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За приписами ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає : 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. У відповідності до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ст.1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч.2). Особа, яка неправомірно заволоділа транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, завдала шкоди діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, зобов`язана відшкодувати її на загальних підставах (ч.3). Якщо неправомірному заволодінню іншою особою транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом сприяла недбалість її власника (володільця), шкода, завдана діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, відшкодовується ними спільно, у частці, яка визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення (ч.4). Суд звертає увагу, що однією з основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Тобто цивільний оборот ґрунтується на презумпції добросовісності та чесності учасників цивільних відносин, які вправі розраховувати саме на таку поведінку інших учасників, яка відповідатиме зазначеним критеріям і уявленням про честь та совість. Аналогічні висновки наведені у постанові Верховного Суду від 09.02.2022 у справі №\~\~922/1474/21. У постанові Верхвоного\~Суду від\~10.04.2019\~у справі\~№\~390/34/17 об`єднана палата пояснила, що принцип добросовісності, який лежить в основі доктрини venire contra factum proprium, є стандартом чесної та відкритої поведінки. Це означає повагу до інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Сама доктрина venire contra factum proprium базується на римській максимі non concedit venire contra factum proprium «не можна діяти всупереч своїй попередній поведінці». Таким чином, добросовісності та чесній діловій практиці суперечать дії, що не відповідають попереднім заявам або поведінці, якщо інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України» рішення ЄСПЛ від 10.02.2010), постанови КЦС ВС від 07.10.2020 у справі №465/3586/17, від 08.10.2020 у справі №712/22134/12, від 05.10.2020 у справі №347/637/18, від 27.10.2020 у справі №243/11349/18. Висновки суду. Автомобіль позивача було пошкоджено в результаті ДТП з вини відповідача [PERSON] , що підтверджується постановою суду яка набрала законної сили. При цьому [PERSON] керував автомобілем, який належить [PERSON] . Підчас розгляду справи встановлено відсутність волевиявлення [PERSON] на передачу автомобіля [PERSON] , відтак вбачається протиправність заволодіння автомобілем [PERSON] . При цьому участь у заволодінні автомобілем дочок [PERSON] не має жодного значення, адже останні не мали права розпоряджатися автомобілем. Норми ст.1187 ЦК України передбачають, що володілець зобов`язаний відшкодувати шкоду як у випадку володіння таким джерелом на правовій підставі так і у випадку неправомірності заволодіння. Відтак, заперечення відповідача [PERSON] про відсутність правової підстави для володіння ним автомобілем, не виключають покладення на нього обов`язку із відшкодування шкоди. На переконання суду, не звільняє [PERSON] від відповідальності й відсутність у нього посвідчення водія. [PERSON] , будучи повнолітнім, маючи повну правоздатність та дієздатність, мав передбачити можливі наслідки сідаючи за кермо автомобіля. В свою чергу [PERSON] зобов`язаний був забезпечити належні умови зберігання свого автомобіля. Проте останній залишив ключі від автомобіля, воріт та гаражу у доступному та відомому для його неповнолітніх доньок місці. Тобто залишив вільним доступ до автомобіля. На переконання суду відповідач мав передбачити можливість заволодіння автомобілем як його доньками так і сторонніми особами. При цьому, приховання ключів від автомобіля [PERSON] виключило б можливість настання ДТП. За вказаних обставин відповідальність за завдану позивачу шкоду слід покласти на обох відповідачів. При цьому, така відповідальність не є солідарною а визначається судом у частці. Враховуючи описані обставини, суд вважає, що основну відповідальність має нести заподіював шкоди та розподіляє відповідальність відповідачів частини на [PERSON] , частина на [PERSON] . Щодо розміру відшкодування шкоди. На підтвердження розміру шкоди позивачем надано висновок експерта. В судовому засіданні було допитано судового експерта, який підтвердив правильність свого висновку. Відповідачі не навели доводів, які б давали підстави для сумнівів у достовірності результатів такого висновку. Відповідачі не назвали власних сум та не надали доказів на їх підтвердження, не просили провести судові експертизи. Заявлена до стягнення сума враховує вже одержане позивачем страхове відшкодування. Проте позивач враховує франшизу два рази, тому суд визначає розмір відшкодування завданої матеріальної шкоди в сумі 134\~589,70 грн. (306\~852,93 127\~400). Доводи відповідача [PERSON] про те, що автомобіль позивача був пошкоджений в США суд відхиляє. Так у відповідачів не було жодних зауважень щодо механічних пошкоджень автомобіля позивача. При цьому [PERSON] був учасником ДТП, а [PERSON] приїхав на місце зіткнення. [PERSON] був присутній при огляді автомобіля позивача та не вказував жодних заперечень щодо виявник пошкоджень чи наявних у авто запчастин. Відтак згадані заперечення з боку [PERSON] можна визначити як дії всупереч своїй попередній поведінці. Окрім цього, експертом враховано факт попереднього відновлення автомобіля після іншої ДТП. Із фотознімків із сайту аукціону США вбачається, що пошкодження автомобіля стосувалося його зовнішніх елементів, очевидні ушкодження моторного відсіку відсутні, лонжерони візуально без змін. Із фотознімків «Доказової бази по адміністративному правопорушенню», об`єктивність яких не викликає сумнівів, вбачається, що автомобіль позивача перед ДТП не мав видимих механічних ушкоджень. Відтак, враховуючи відсутність доказів протилежного, доктрину заборони суперечливої поведінки та презумпцію добросовісності та чесності учасників цивільних відносин, суд приймає до уваги розмір шкоди визначений експертом. Щодо моральної шкоди, то позивачем не надано жодного доказу на понесення ним фізичного болю чи страждань, душевних страждань, приниження честі чи гідності. Тому в цій частині позов не може бути задоволеним. Інші доводи сторін спору не впливають на вирішення спору, тому їх аналіз суд не здійснює. Враховуючи, що суд частково задовольняє позов, понесені позивачем судові витрати розподіляються між відповідачами пропоційно задоволеним вимогам та частки у стягуваній шкоді, яка припадає на кожного із них. При цьому суд звертає увагу, що відповідачами не заявлено заперечень щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу.

Outcome: dismissed