Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-12 00:00:00

07.06.2023 представник позивача [PERSON] адвокат Косінська О.В. звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з моменту подання позовної заяви і до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення [PERSON] 23 років. В обґрунтування позову представник позивача [PERSON] адвокат Косінська О.В. зазначає, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 03.02.2021 року по справі №642/6632/20 стягнуто з відповідача на користь [PERSON] (мати позивача) аліменти у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу) на утримання двох неповнолітніх дітей, в тому числі позивача, щомісячно, починаючи з 10.12.2020 року до досягнення дітьми повноліття. [INFO] позивачу [PERSON] виповнилось 18 років, тому остання є повнолітньою особою. [PERSON] продовжує навчання у вищому навчальному закладі Національний технічний університет «Харківський політехнічний інститут», денна форма навчання, термін навчання 01.09.2022 - 30.06.2026 рік. Враховуючи, що позивач продовжує навчання на денній формі, остання позбавлена можливості працювати та потребує матеріальної допомоги. Стипендію у вузі не отримує. На даний час позивач фактично проживає разом з матір`ю, яка допомагає матеріально, однак повністю забезпечити потреби позивача мати самостійно не взмозі, що і є причиною звернення до суду із вказаною позовною заявою. Ухвалою суду від 08.06.2023 року відкрито провадження у справі, та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] народилася [INFO] , її батьками є: [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Відповідно до копії довідки про реєстрацію місця проживання, позивач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до договору про навчання в Національному технічному університеті «Харківський політехнічний інститут» від 02.09.2022 та довідки №160/128 від 31.05.2023 року, виданої Національним технічним університетом «Харківський політехнічний інститут», [PERSON] є студенткою першого курсу денної форми навчання. Форма сплати за навчання: держбюджетна. Термін навчання 01.09.2022 - 30.06.2026. Як вбачається з довідки про доходи, виданої Національним технічним університетом «Харківський політехнічний інститут», [PERSON] за період з вересня 2022 по травень 2023 року не отримувала доходи. Разом з тим, як вбачається з позову, з відповідача рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 03.02.2021 року по справі №642/6632/20 стягнуто з відповідача на користь [PERSON] (мати позивача) аліменти у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу) на утримання двох неповнолітніх дітей, в тому числі позивача, щомісячно, починаючи з 10.12.2020 року до досягнення дітьми повноліття. Таким чином, відповідач має на утриманні ще одну дитину. Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України. Згідно ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до положень ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Таким чином, враховуючи положення ст. 200 СК України, суду надається право визначити розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 182 СК України передбачені обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. В той же час, законом не встановлено межі визначення судом розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Суд визначає розмір аліментів в кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи. Як роз`яснено у п. 17, 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року № 3, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Умовою стягнення аліментів на повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, є недостатність забезпечення коштами як для навчання, так і для інших необхідних потреб (маються на увазі побутові потреби харчування, одяг, користування транспортом, придбання навчальної літератури, посібників). Таким чином, батьки мають обов`язок утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років, за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Як вбачається із матеріалів справи, позивач [PERSON] , [INFO] є студенткою денної форми навчання Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут», форма сплати навчання: держбюджетна. Відповідач працездатний, має на утриманні ще дитину, яка є неповнолітньою. У зв`язку з навчанням за денною формою позивач об`єктивно позбавлена можливості працевлаштування. Крім того, загальновідомими є обставинами, які не потребують доказування, що остання повинна харчуватися, існує щоденна потреба у засобах гігієни, одязі, взутті. І, оскільки вона на даний час не спроможна себе забезпечити, то саме на батьків покладається такий обов`язок. За таких обставин, суд враховуючи матеріальний стан відповідача та позивача, яка продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги, а також наявність у відповідача на утриманні ще дитини, яка є неповнолітньою, у зв`язку з чим дійшов висновку про те, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання своєї повнолітньої доньки, що продовжує навчання в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 07.06.2023 року і до закінчення навчання, але не більш ніж до досягнення [PERSON] 23-річного віку. Щодо вимоги позивача про застосування мінімальної межі аліментів, то ст. 182 СК України, положеннями якої в силу ст. 200 СК України повинен керуватися суд, визначаючи розмір аліментів для повнолітніх доньки, сина, і встановлює мінімальну межу аліментів у вигляді 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а не прожиткового мінімуму на одну особу, то суд приходить до висновку про відсутність підстав для застосування цього розміру, оскільки позивач досягла віку повної цивільної дієздатності. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073,60грн.

Outcome: partial