Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-16 00:00:00

Волинський національний університет імені Лесі Українки звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання освітніх послуг. Позов мотивований тим, що 01.09.2019 року між Східноєвропейським національним університетом імені Лесі Українки, правонаступником якого є Волинський національний університет імені Лесі Українки, та [PERSON] був укладений договір про надання освітніх послуг № 112 (І) 2019с, за умовами якого позивач зобов`язувався за рахунок коштів відповідача надати третій особі [PERSON] освітню послугу за спеціальністю «Музеєзнавство, пам`яткознавство» та спеціалізацією «Музейний менеджмент, культурний туризм». Відповідно до пунктів 4.2, 4.3 договору вартість освітньої послуги за 2019/2020 навчальний рік становить 19650 гривень та сплачується відповідачем у безготівковій формі на розрахунковий рахунок позивача посеместрово: за перший семестр не пізніше 10 днів з дати видачі наказу про зарахування у розмірі 9825 гривень, за другий семестр до 01 лютого наступного року в такому ж розмірі. За наступні семестри до 25 серпня та 01 лютого відповідного року. Наказом позивача від 07.08.2019 року [PERSON] з 01.09.2019 року було зараховано до складу студентів 1 курсу факультету історії, політології та національної безпеки освітнього ступеня бакалавр денної форми навчання за спеціальністю 0.27 музеєзнавство, пам`яткознавства за кошти фізичних та юридичних осіб. Наказом позивача від 15.03.2021 року [PERSON] відраховано зі складу студентів за академічну неуспішність. Вказує, що відповідач не виконала належним чином взяті на себе зобов`язання за договором про надання освітніх послуг та не в повному обсязі оплатила вартість освітньої послуги, у зв`язку з чим виникла заборгованість в розмірі 10226,83 грн, позивач просив стягнути з відповідача на його користь вказану суму заборгованості, а також пеню за несвоєчасну оплату освітніх послуг в розмірі 7716,68 грн, на підставі статті 625 ЦК України 3% річних в розмірі 633,48 грн., інфляційні витрати в розмірі 1884,91 грн. та судові витрати. Представник позивача згідно заяви підтримав заявлені позовні вимоги повністю, просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце судового засідання була належним чином повідомлена у відповідності до ст. ст. 128-130 ЦПК України, про причини неявки від відповідача повідомлення не надійшло. Третя особа у судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце судового засідання була належним чином повідомлена у відповідності до ст. ст. 128-130 ЦПК України. Суд вважає, що наявних в матеріалах справи доказів достатньо для ухвалення заочного рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України у відсутності відповідача, яка не з`явилася в судове засідання. Дослідивши представлені письмові докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно з ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч.1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно з ч.1ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що 01.09.2019 року між Східноєвропейським національним університетом імені Лесі Українки, правонаступником якого є Волинський національний університет імені Лесі Українки, та [PERSON] було укладено договір про надання освітніх послуг № 112 (І) 2019 с. Згідно з пунктами 1.1, 3.1 договору позивач зобов`язувався за рахунок коштів відповідача надати третій особі [PERSON] освітню послугу за спеціальністю музеєзнавство, пам`яткознавства та спеціалізацією «Музейний менеджмент, культурний туризм», а відповідач своєчасно вносити плату за освітню послугу в розмірах та в порядку, встановлених цим договором. Відповідно до пунктів 4.2, 4.3 договору вартість освітньої послуги за 2019/2020 навчальний рік становить 19650 гривень та сплачується відповідачем у безготівковій формі на розрахунковий рахунок позивача посеместрово: за перший семестр не пізніше 10 днів з дати видачі наказу про зарахування у розмірі 9825 гривень, за другий семестр до 01 лютого наступного року в такому ж розмірі. За наступні семестри до 25 серпня та 01 лютого відповідного року. Наведені обставини свідчать про те, що між сторонами у цій справі виникли договірні зобов`язання, які випливають із договору про надання послуг. Відповідно до ст.ст. 526,530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства та у встановлений в зобов`язанні строк (термін) його виконання. Статтею 629ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. З матеріалів справи встановлено, що наказом позивача від 07.08.2019 року №8-С (з) [PERSON] з 01.09.2019 року було зараховано до складу студентів 1 курсу факультету історії, політології та національної безпеки освітнього ступеня бакалавр денної форми навчання за спеціальністю 0.27 музеєзнавство, пам`яткознавства за кошти фізичних та юридичних осіб. Наказом позивача від 15.03.2021 року №51-с [PERSON] відраховано зі складу студентів за академічну неуспішність з 15.03.2021. Відповідно до виписок Державної казначейської служби України відповідач сплатила на рахунок позивача вартість освітньої послуги за 2019/2020 навчальний рік на загальну суму 19650 грн. Таким чином відповідач [PERSON] взяті на себе за договором зобов`язання відповідно до вимог ст.ст. 526,629ЦК України належним чином не виконала, що виразилося у неповній сплаті вартості освітньої послуги в обумовлений договором строк, у зв`язку з чим виникла заборгованість в розмірі 10226,83 грн. За таких обставин справи, які підтверджуються належними і допустимими доказами, та відповідно до зазначених норм матеріального права суд дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 10226,83 грн. заборгованості, оскільки відповідач порушила умови укладеного із позивачем договору та не виконала належним чином взяті на себе зобов`язання щодо своєчасної плати за освітню послугу. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема , сплата неустойки (п. 3 ч.1 ст. 611 ЦК України). Згідно з ч. 1ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з пунктами 5.1, 5.2 договору за невиконання або неналежне виконання зобов`язань цього договору сторони несуть відповідальність згідно із законодавством та цим договором. За несвоєчасну оплату освітніх послуг замовник сплачує виконавцю пеню в розмірі 0,1% несплаченої суми за кожний день прострочення. Відповідно до розрахунку позивача нарахована ним пеня за несвоєчасну оплату освітніх послуг за період з 02.02.2020 року по 24 лютого 2022 року становить 7716,68 грн., 3% річних за той же період 633,48 грн, збитки від інфляції становлять 1884,91 грн. Розрахунок є детальним та проведений відповідно умов пунктів 5.1, 5.2 договору, положень статті 625 ЦК України, у зв`язку з чим зазначені у ньому суми підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до вимог статті 141ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 2 684 гривень судового збору. На підставі викладеного, ст..ст. 526, 530, 625, 629,901,903 ЦК України та

Outcome: approved