Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду і просить розірвати шлюб з відповідачем, мотивуючи тим, що подружнє життя з відповідачем не склалося через постійні сварки, нарікання та систематичне приниження її людської гідності, що унеможливлюють їхнє спільне життя як подружжя. Шлюбні відносини між ними припинилися з січня 2023 року, спільне господарство не ведеться. Почуття, які були між ними, давно минули, їх відновлення є нереальним та таким, що не принесе ні їй, ні відповідачу бажання зберегти сім`ю. Вона категорично заперечує проти збереження шлюбу та вважає, що примирення між ними неможливе. Строк для примирення просить не надавати. Дитину [PERSON] , [INFO] , вона просить залишити на проживання з нею. Ухвалою Овруцького районного суду Житомирської області від 24.05.2023 було залишено без розгляду позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу в частині залишення дитини на проживання з нею. В судове засідання сторони не з`явилися. Позивач надала заяву, в якій просить справу слухати у її відсутність. Позовні вимоги підтримує. Відповідач про причини неявки не повідомив, хоча своєчасно та належним чином, відповідно до положень ст. ст. 128-130 ЦПК України, був повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням.\~\~\~\~ Дослідивши в судовому засіданні письмові докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було укладено шлюб 26.08.2015 (актовий запис №2515). Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Стаття 112 СК України передбачає, що суд\~ з`ясовує фактичні взаємини подружжя , дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя\~ подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В ст.51 Конституції України та ст.24 Сімейного Кодексу України законодавець закріпив, що шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. ч.3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. При цьому, законодавець не визначив будь-які виключення з положень вказаних правових норм.\~ В судовому засіданні встановлено, що відносини між сторонами не склалися. Вони з січня 2023 року припинили спільне проживання та проживають окремо. Позивач категорично заперечує щодо надання строку на примирення, що вбачається з її позовної заяви. Тобто, фактично шлюб не існує, збереження сім`ї стало неможливим. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 1073 грн. 60 коп. в дохід держави, який відповідно до ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на її користь.\~

Outcome: approved