Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-03 00:00:00

26.04.2021 до Печерського районного суду міста Києва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, Товарної Біржи «Продажі» про визнання недійсним електронного аукціонну та договору купівлі-продажу. В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що Головним слідчим управлінням НП України здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №42018000000002080 від 23.08.2018, в якому позивач немає статусу підозрюваного. У даному кримінальному провадженні було встановлено порядок визнання речових доказів, серед яких є автомобіль [PERSON] «AUDI Q5», vin [NUMBER] д. н. з. [NUMBER] . У зв`язку з цим, ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 10.06.2019 у справі 757/28312/19-к було накладено арешт на автомобіль шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування. В подальшому ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 08.05.2020 у справі № 757/10483/20-к автомобіль «AUDI Q5», vin [NUMBER] д. н. з. [NUMBER] був переданий на зберігання до Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів. Однак, не зважаючи на те, що в АРМА не було підстав для продажу даного авто, 13 квітня 2021 [PERSON] стало відомо про проведення 08.04.2021 Товарною Біржею «Продажі» електронного аукціону з продажу транспортного засобу «AUDI Q5», vin [NUMBER] д. н. з. [NUMBER] , переможцем якого став [PERSON] . Стартова (початкова) вартість автомобіля складала - 938 864,00 грн., а ціна продажу склала 356 768,32 грн. Тобто, стартова ціна продажу більше ніж на 60% зменшена протягом аукціону, який був проведений за один день. Відтак, позивач звернувся до суду через порушення його права власності на автомобіль «AUDI Q5», vin [NUMBER] д. н. з. [NUMBER] , у зв`язку з незаконним його відчуженням. Так, позивач вказує, що як вбачається з відомостей про проведення електронного аукціону розміщеного на веб-сайті ТБ «Продажі», строк підготовки до аукціону всього 1 день - 07.04.2021, за день проведення самого аукціону - 08.04.2021. Однак, на думку позивача, це порушує п. 17 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку реалізації арештованих активів на електронних торгах» № 719 від 27.09.2017 (далі - Постанова), яка зазначає, що строк підготовки до проведення електронних торгів визначається правилами електронних торгів та встановлюється у заявці, але не може бути меншим десяти календарних днів та у разі проведення повторних (других, третіх) електронних торгів - п`яти календарних днів. Також, як вже було зазначено стартова ціна продажу більше ніж на 60% зменшена протягом аукціону, який був проведений за один день. Згідно п. 4 постанови КМУ від 27 вересня 2017 р. № 719 «Про затвердження Порядку реалізації арештованих активів на електронних торгах» Реалізація активів здійснюється на електронних торгах за принципом аукціону засобами електронної торгової системи через веб-сайт організатора. Електронні торги, нові електронні торги можуть бути першими або повторними. Перші електронні торги проводяться без можливості зниження початкової вартості лота, повторні (другі, треті) електронні торги - з можливістю зниження початкової вартості лота. Проте, в порушення зазначених вимог аукціон проведений Товарною Біржою «Продажі», з можливістю зниження початкової ціни без визначення граничного рівня ціни, до якого вартість може бути знижена протягом аукціону. Постановою КМУ від 13 вересня 2017 р. № 685 «Про Примірний перелік майна», що підлягає реалізації може підлягати майно, яке не визначене у Примірному переліку, якщо його реалізація забезпечуватиме збереження та/або збільшення вартості такого майна більш ефективно порівняно з його переданням в управління за договором управління майном у порядку та на умовах, визначених законом. Згідно вимог вказаної постанові КМУ автотранспорт не включено до переліку майна, що підлягає реалізації без згоди власника такого майна. Як вказано у відомостях про проведення електронного аукціону розміщеного на веб-сайті ТБ «Продажі» «визначена законом підстава передачі активу для реалізації: Ухвала слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 08.05.2020 у справі № 757/10483/20-к». При цьому вказана ухвала Печерського районного суду м. Києва від 08.05.2020 не передбачає та не надає право АРМА здійснювати реалізацію арештованого майна. Таким чином, передача майна на реалізацію, згідно вимог Закону та Постанови КМУ № 768 можливе виключно в двох випадках: при наданні згоди власника майна на реалізацію, або за наявності рішення суду про передачу такого майна на реалізацію. Окрім цього, на думку позивача, продаж «AUDI Q5», vin [NUMBER] д. н. з. [NUMBER] був здійснений всупереч вимогам Закону, за відсутності у відповідачів підстав та повноважень на такі дії та поза волею позивача, який є власником майна, укладений Національним агентством України за результатами електронних торгів договір купівлі-продажу транспортних засобів, також має бути визнаний недійсним. Так як, про проведення аукціону позивач дізнався лише 13.03.2021, даний договір купівлі-продажу суперечить чинному законодавству та позбавляє [PERSON] права володіння, користування, розпорядження своїм майном. З врахуванням зазначеного, позивач просить суд: - визнати недійсним результати електронного аукціону транспортного засобу «AUDI Q5», vin [NUMBER] д. н. з. [NUMBER] , який проведено Товарною Біржею «Продажі» (код 25545373, адреса: 01033, м. Київ, вул. Шота Руставелі, 25) від 08.04.2021, оформлений протоколом №31 від 08.04.2021 на замовлення Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів. - визнати недійсним договір купівлі-продажу, укладений Національним агентством України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів щодо автомобіля з [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] , адреса: [ADDRESS] ) щодо транспортного засобу AUDI Q5», vin [NUMBER] д. н. з. [NUMBER] . 23.06.2021 ухвалою суду було відкрито провадження та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. 20.09.2021 представником відповідача [PERSON] - адвокатом Ліпінським Є.В. було подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позивач стверджує про те, що строк подання заявок для участі у торгах становив лише один день - 07.04.2021. Наступного дня вже відбувся сам аукціон. Втім, в оголошенні зазначено кінцеву дату прийому заявок та строк в один день було встановлено між кінцевою датою та самим торгами. Відповідач посилається на те, що п.17 Порядку реалізації арештованих активів на електронних торгах строк підготовки до проведення електронних торгів визначається правилами електронних торгів та встановлюється у заявці, але для рухомого майна не може бути меншим: у разі проведення перших електронних торгів - десяти календарних днів повторних (других, третіх) електронних торгів - п`яти календарних днів. Нереалізовані на перших електронних торгах, повторних електронних торгах активи протягом двох робочих днів з дня, що настає за днем відповідних торгів, виставляються організатором на повторні електронні торги. Так, транспортний засіб є рухомим майном. Перші торги було проведено 26.03.2021, які не відбулися. Це доводиться он-лайн публікацією на сайті ТБ «Продажі». Другі торги (перші повторні) пройшли 02.04.2021. Тобто після проходження 5-ти календарних днів. Треті торги пройшли 08.04.2021. Ці торги було завершено. На конкурентних засадах було обрано переможця. Відтак, на думку відповідача, твердження про порушення строку проведення торгів спростовуються вищенаведеним. Окрім цього, реалізацію майна було здійснено на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва від 08.05.2020 у справі №757/10483/20-к, а тому, на думку відповідача, АРМА мала на це повноваження. Таким чином, відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог. 06.12.2021 представником Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів було подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що перші електронні торги, згідно Протоколу № 17, організатор проводив 26.03.2021. Дата та час початку торгів - 26.03.2021 09-00, дата та час завершення торгів - 26.03.2021 18-00. Стартова ціна - 1173580,00 грн. Торги не відбулися на підставі відсутності зареєстрованих учасників. Повторні (другі) електронні торги, згідно Протоколу № 25, організатор проводив 02.04.2021. Дата та час початку торгів - 02.04.2021 09-00, дата та час завершення торгів - 02.04.2021 18-00. Стартова ціна - 1056222,00 грн. Торги не відбулися на підставі відсутності зареєстрованих учасників. Повторні (треті) електронні торги, згідно Протоколу №31, організатор проводив 08.04.2021. Дата та час початку торгів - 08.04.2021 09-00, дата та час завершення торгів - 08.04.2021 18-00. Стартова ціна - 938864,00 грн, ціна продажу - 356768,32 грн. Торги відбулися, переможець - [PERSON] . Отже, продаж автомобіля «AUDI Q5» відбувся на повторних (третіх) торгах, із дотриманням процедури встановленої Порядком. Згідно абзацу п`ятого пункту 22 Порядку право власності на актив переходить до переможця електронних торгів з моменту підписання акта про реалізацію активів на електронних торгах, укладення договору купівлі-продажу щодо активів, визначених абзацом третім пункту 2 цього Порядку, за винятком активів, виникнення (перехід) прав власності на які підлягають державній реєстрації. 28 квітня 2021 року щодо Активу підписано Акт про реалізацію активів на електронних торгах № 3791/3-40-21/6. Також зазначено, що ухвалою встановлено порядок зберігання речових доказів у кримінальному провадженні, Активу, який на праві власності належить [PERSON] , шляхом передачі АРМА, в управління у порядку та на умовах, визначених Законом. Отже, здійснюючи заходи з управління активами, у порядку та на умовах, визначених слідчим суддею в ухвалі, АРМА було наділене певними дискреційними повноваженнями щодо визначення способу управління (передача в управління на підставі договору або реалізація). Представник відповідача послався на те, що згідно з Бюджетним кодексом України розмір мінімальної заробітної плати визначено в законі про Державний бюджет на відповідний рік. З 1 січня 2021 року мінімальна заробітна плата в Україні становить 6000,00 грн. Відповідно Міжвідомча комісія з питань реалізації активів погоджує рішення про передачу для реалізації активів вартістю понад 60 млн. грн (6000*10000=60000000). Згідно висновку № 828/1 від 09.03.2021 про оцінку колісного транспортного засобу, ринкова вартість Активу станом на 09.03.2021 становить 1 173 580,00 грн. Таким чином, зазначено, що рішення про передачу для реалізації автомобіля «AUDI Q5» не потребувало погодження Міжвідомчої комісії з питань реалізації активів, а твердження позивача є безпідставними. Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10.06.2021. залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного суду від 15.07.2021 у справі № 757/28312/19-к, накладено арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та/або користування майном, зокрема Активом, який належить [PERSON] . З моменту арешту активів право власності власника цих активів є тимчасово обмеженим: власник тимчасово позбавляється прав володіння, розпорядження та користування майном, не може самостійно визначати долю активів, самостійно ними користуватися, зокрема передавати їх в тимчасове володіння чи користування третім особам. Ухвала слідчого судді (суду) про передачу активів в управління Національному агентству є визначеним слідчим суддею (судом) спеціальним порядком зберігання речових доказів, яким забезпечується виконання ухвали про арешт цих активів. Отже з моменту постановлення слідчим суддею (судом) ухвали про арешт активів та ухвали про їх передачу в управління Національному агентству, виключно останнє є особою, уповноваженою здійснювати права володіння, користування та розпорядження цим майном. Таким чином, представником Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, вважає, що позов [PERSON] є необгрунтованим, безпідставним, бездоказовим, а тому таким, що не може бути задоволений. Окрім цього, вказує, що набуття права власності позивачем є спірним. 08.06.2021 представником позивача були подані відповідь на відзиви відповідачів, в яких остання вказала, що з твердженнями відповідачів не погоджується, вважає їх безпідставними та такими, що намагаються ввести суд в оману щодо дійсної ситуації, яка виникла між сторонами. Як вбачається з відомостей про проведення електронного аукціону розміщеного на веб-сайті ТБ «Продажі», строк підготовки до аукціоні всього 1 день - 07.04.2021, за день проведення самого аукціону - 08.04.2021. Однак, це порушує п. 17 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку реалізації арештованих активів на електронних торгах» № 719 від 27.09.2017, яка зазначає, що строк підготовки до проведення електронних торгів визначається правилами електронних торгів та встановлюється у заявці, але не може бути меншим десяти календарних днів та у разі проведення повторних (других, третіх) електронних торгів - п`яти календарних днів. Тобто, як вже було зазначено стартова ціна продажу більше ніж на 60% зменшена протягом аукціону, який був проведений за один день. Так, АРМА у своєму відзиві на позовну заяву зазначає про те, що продаж активу автомобілю «AUDI Q5» відбувся на повторних (третіх) торгах із дотримання процедури встановленої Порядком, а саме з дотримання відсоткової ставки. Позивач з цим твердженням не погоджується, оскільки Відповідно до п. 16 Порядку реалізації арештованих активів на електронних торгах, що затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 27.09.2017 № 719 (далі - Порядок реалізації арештованих активів), стартова ціна лота на перших торгах дорівнює ринкової вартості активу, який становить відповідний лот, за звітом про оцінку. У абз. 2 п. 16 Порядку реалізації арештованих активів у разі повторної не реалізації арештованих активів вони виставляються організатором на повторні (треті) електроні торги із стартовою ціною, що становить 80% вартості таких активів, визначених на перших електронних торгах, з можливістю автоматичного покрокового зниження такої ціни лота до 40% його початкової вартості для нерухомого майна та 30% - для рухомого. Отже, з аналізу даної норми слідує, що зниження вартості лота можливе лише до 30% його початкової вартості у поточному аукціоні. Початкова ціна повторного (третього) аукціону становила 938 864 грн., інформація про що була зазначена у протоколі № 31 актив був проданий всього за 356 768 грн. 32 коп. Вказана вище сума є значно нижчою ніж 30% початкової вартості майна, що є предметом повторного (третього) аукціону. Так, актив, що був предметом аукціону транспортний засіб «AUDI Q5» був відчужений з порушенням відсоткового співвідношення, що був зазначений у п. 16 Порядку реалізації арештованих активів. Відповідно до п.п 15 п. 4 Положення про Національне агентство, АРМА відповідно до покладених на неї завдань визначає шляхи управління (шляхом реалізації відповідного активу, передачі його в управління за договором або в інший спосіб визначений законом) з метою здійснення управління на умовах ефективності, а також збереження та збільшення економічної вартості активу. Отже, з аналізу даного пункту слідує, що одним з основних завдань АРМА є забезпечення ефективного управління активом, тобто збереження або збільшення його вартості. Позивач вже у своїй позовній заяві звертав увагу суду на те, що відповідач продав транспортний засіб «AUDI Q5» за 356 768 грн. 20 коп., що підтверджується протоколом повторного аукціону № 31 від 08.04.2021. Так, ринкова вартість схожого транспорту засобу є значно більшою ніж та, за явою воно було реалізовано АРМА. Вартість автомобіля «AUDI Q5» відповідно до оголошень про продаж складає вдвічі більше, що підтверджується наступними оголошеннями, роздруківки яких додаються до даної відповіді на відзив. Тобто, АРМА здійснила реалізацію активу за значно нижчою ціною ніж дійсна, не вдалося зберегти та/або збільшити економічну вартість активу, здійснила порушенням одного з головних завдань, що на неї покладаються відповідно до Положення про ліцензування. Відповідно ч. 5 ст. 21 Закону активи, визначені частиною четвертою цієї статті, передаються для реалізації без згоди власника на підставі ухвали слідчого судді або суду, копія якої надсилається Національному агентству негайно після її винесення з відповідним зверненням прокурора. Передача для реалізації активів може також здійснюватися за згодою їх власника, копія якої надається Національному агентству з відповідним зверненням прокурора. Реалізація здійснюється визначеними на конкурсних засадах юридичними особами. Порядок відбору таких юридичних осіб, порядок реалізації активів на прилюдних торгах (аукціонах) та/або електронних торгах визначаються Кабінетом Міністрів України. Рішення про передачу для реалізації активів вартістю понад 10 тисяч розмірів мінімальних заробітних плат погоджується спеціально створеною при Національному агентстві міжвідомчою комісією з питань реалізації активів. Положення про міжвідомчу комісію з питань реалізації активів та її склад затверджуються Кабінетом Міністрів України. Таким чином, передача майна на реалізацію згідно вимог Закону та Постанови КМУ № 768 можливе виключно в двох випадках: при наданні згоди власника майна на реалізацію, або за наявності рішення суду про передачу такого майна на реалізацію. Більше того, згідно з ч. 4 ст. 21 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», рухоме майно може бути передано для реалізації без згоди власника за рішенням слідчого судді, суду за наявності хоча б однієї з таких підстав майно піддається швидкому псуванню;майно швидко втрачає свою вартість;витрати на зберігання рухомого майна протягом одного календарного року становлять більше 50 відсотків його вартості. Таким чином, передача майна на реалізацію згідно вимог Закону та Постанови КМУ № 768 можливе виключно в двох випадках: при наданні згоди власника майна на реалізацію, або за наявності рішення суду про передачу такого майна на реалізацію. Без наявності хоча б однієї з перелічених вище підстав - майно вважається безпідставно та незаконно відчуженим. Транспортний засіб «AUDI Q5», vin [NUMBER] д. н. з. [NUMBER] , який був відчужений АРМА на праві приватної власності належить позивачу. Частиною першою ст. 321 ЦК України гарантовано, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Однак, 08.04.2021 дане право було порушено відповідачами, реалізувавши дане авто на електронному аукціонні без згоди на це власника чи законних підстав на його реалізацію. У зв`язку з тим, що АРМА не мала права продавати транспортний засіб «AUDI Q5», vin [NUMBER] д. н. з. [NUMBER] , але всупереч законодавству реалізувала дане майно, що в свою чергу порушило право власника арештованого майна. Окремо представник позивача звернув увагу, що відзив представника [PERSON] , стосується транспортного засобу Audi 6А, 2018 року випуску, реєстраційний номер - [NUMBER] , натомість коли предметом спору є порушення відповідачами прав позивача, в частинні незаконного продажу автомобіля («AUDI Q5», vin [NUMBER] д. н. з. [NUMBER] ), який належить йому на праві приватної власності. Відтак, представник позивача просить суд не брати даний відзив до уваги, у зв`язку з тим, що вказаний автомобіль - Audi 6А, 2018 року випуску, реєстраційний номер - [NUMBER] не стосується справи № 757/22690/21-ц. 16.08.2022 ухвалою суду було закрито підготовче судове провадження та перейдено до розгляду справи по суті. В судовому засіданні представник позивача підтримала вимоги та просила їх задовольнити. Представник Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів в судовому засіданні заперечував щодо задоволення позовних вимог, оскільки вони є необґрунтованими. Представник Товарної Біржи «Продажі» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені наявними у матеріалах справи доказами, які були досліджені судом, з урахуванням відзивів відповідачів, на засадах верховенства права та у відповідності до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до висновку про можливість прийняття по справі рішення та задоволення позовних вимог у повному обсязі з огляду на таке. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до статті 16 ЦК Україна кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права способам, що встановлено чинним законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права. Так, встановлено, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 08.05.2021 у справі № 757/10483/20-к встановлено порядок зберігання речових доказів у кримінальному провадженні №42018000000002080, зокрема автомобіля марки «AUDI Q5», vin [NUMBER] д. н. з. [NUMBER] , який на праві власності належить [PERSON] , шляхом передачі АРМА в управління у порядку та на умовах, визначених Законом України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» (в редакції від 17.06.2020). Зверненням Офісу Генерального прокурора від 13.05.2020 № 31/1/2-35261-18 ухвала надійшла до АРМА для організації виконання. Відповідно до умов Договору № 23/12/2020-р від 23.12.2020 та Додатку до Договору № 23/12/2020-р від 23.12.2020, який укладений між АРМА та ТБ «ПРОДАЖІ», Національне агентство звернулося з листом від 02.03.2021 № 1974/1-33-21/6 та Заявкою № 15 про передачу активів для реалізації на електронних торгах від 02.03.2021 № 1972/6.1-33-21/6 до ТБ «ПРОДАЖІ» для організації проведення електронних торгів арештованого майна (Активу). 05 березня 2021 року між АРМА та ТБ «ПРОДАЖІ» підписано Акт приймання-передачі транспортного засобу, за яким АРМА передано, а з ТБ «ПРОДАЖІ» прийнято для організації проведення електронних торгів автомобіль «AUDI Q5». 08 квітня 2021 року до АРМА надійшов лист ТБ «ПРОДАЖІ» (вх. № 1075/33-21), до якого долучався Протокол № 17 проведення електронних торгів. Згідно Протоколу № 17, 26.03.2021 торги не відбулися у зв`язку із відсутністю зареєстрованих учасників (стартова ціна - 1173580,00 грн). 09 квітня 2021 року до АРМА надійшов лист ТБ «ПРОДАЖІ» (вх. № 1067/33-21), до якого долучався Протокол № 25 проведення електронних торгів. Згідно Протоколу № 25, 02.04.2021 торги не відбулися, у зв`язку із відсутністю зареєстрованих учасників (стартова ціна - 1056222,00 грн). 12 квітня 2021 року до АРМА надійшов лист ТБ «ПРОДАЖІ» (вх. № 1135/33-21), до якого долучався Протокол № 31 проведення електронних торгів. Згідно Протоколу № 31, 08.04.2021 відбулися торги переможцем яких став [PERSON] (стартова ціна - 938 864,00 грн, ціна продажу - 356768,32 грн.). 28 квітня 2021 року підписано Акт про реалізацію активів на електронних торгах № 3791/3-40-21/6. Відповідно до Акта про реалізацію активів на електронних торгах від 28.04.2021 № 3791/3-40-21/6 кошти за придбання активу в сумі 356 768,32 грн., без ПДВ - 12.04.2021 зараховано на рахунок АРМА в повному обсязі. Так, відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. За приписами абзацу 2 частини 3 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України встановлено, що арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу. Згідно зі статтею 175 Кримінального процесуального кодексу України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором. Положеннями частини 1 статті 19 Закону України "Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів" визначено, що Національне агентство здійснює управління активами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні. Зазначені активи приймаються в управління на підставі ухвали слідчого судді, суду чи згоди власника активів, копії яких надсилаються Національному агентству не пізніше наступного робочого дня після їх винесення (надання) з відповідним зверненням прокурора. Таким чином, наведеними положеннями закону встановлено принцип пріоритету кримінального арешту. Частинами 1, 2 абзацу 1 частини 3, частини 4 статті 21 вказаного закону передбачено, що управління рухомим та нерухомим майном, цінними паперами, майновими та іншими правами здійснюється Національним агентством шляхом реалізації відповідних активів або передачі їх в управління. Майно, в тому числі у вигляді предметів чи великих партій товарів, зберігання якого через громіздкість або з інших причин неможливе без зайвих труднощів, або витрати із забезпечення спеціальних умов зберігання якого чи управління яким співмірні з його вартістю, або яке швидко втрачає свою вартість, а також майно у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню, підлягає реалізації за цінами щонайменш не нижче ринкових. Примірний перелік такого майна визначається Кабінетом Міністрів України. При цьому, відповідно до частини 5 статті 21 цього Закону активи, визначені частиною четвертою цієї статті, передаються для реалізації без згоди власника на підставі ухвали слідчого судді або суду, копія якої надсилається Національному агентству негайно після її винесення з відповідним зверненням прокурора. Передача для реалізації активів може також здійснюватися за згодою їх власника, копія якої надається Національному агентству з відповідним зверненням прокурора. Отже, на виконання зазначеної ухвали суду про арешт майна, винесеної в межах кримінального провадження, вимог кримінально-процесуального закону та відповідно положень статей 1, 9, 19 - 24 Закону України "Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів", прийняв рішення про управління активом шляхом його реалізації, у зв`язку з чим, на його замовлення провело електронні торги з продажу лоту транспортного засобу. Надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, слід зважати і на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод. Так, у рішенні від 15.11.1996 у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівств" Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, Європейський суд указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом. Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, слід виходити із його ефективності, і це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування. Оцінюючи наявність порушеного права чи інтересу позивача на момент звернення до суду із позовом у цій справі, суд виходить також висновків, зроблених Верховним Судом України у постанові від 06 квітня 2016 року у справі № 3-242гс16. Зокрема, суд вказав, що при вирішенні спору про визнання електронних торгів недійсними судам необхідно встановити, чи мало місце порушення вимог Порядку та інших норм законодавства при проведенні електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати електронних торгів. Згідно висновків Верховного Суду України у постанові від 29 листопада 2017 року у справі № 6-231цс17, головною умовою, яку повинні встановити суди, є наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, а тому, окрім наявності порушення норм закону при проведенні прилюдних торгів, повинні бути й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними. Таким чином, при вирішенні питання про визнання недійсними результатів торів, суди повинні встановити, чи наявні порушення, які могли вплинути на результати торгів, а тому, окрім наявності порушення норм закону при проведенні прилюдних торгів, повинні бути й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними. Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду України: від 25 листопада 2015 року у справі № 6-1749цс15, від 13 квітня 2016 року у справі № 6-2988цс15, від 29 листопада 2017 року у справі № 6-231цс17. Позивач обґрунтовує порушення своїх прав та підставу звернення до суду з позовом тим, що на електронних торгах було здійснено продаж майна, яке на момент проведення торгів належало йому на праві власності. При цьому, арешт активів, які є речовими доказами та об`єктами ймовірної конфіскації, а також їх передача в управління Агентства на підставі ухвали слідчого судді (суду) є діями, які здійснюються з метою досягнення завдань кримінального провадження. Саме ухвала про арешт активів є тим рішенням органу судової влади, яке тимчасово позбавляє власника відповідних прав. З моменту арешту активів їх власник позбавлений права визначати їхню долю, самостійно ними користуватися, в тому числі передавати їх в тимчасове володіння чи користування третім особам. Ухвала про передачу активів в управління Національного агентства є визначеним слідчим суддею спеціальним порядком зберігання речових доказів, яким забезпечується виконання ухвали про арешт цих активів. Таким чином, з постановленням слідчим суддею ухвали про арешт активів та ухвали про їх передачу в управління Національного агентства, виключно останнє уповноважується здійснювати права володіння, розпорядження та користування щодо цього майна. Так само, при здійсненні реалізації відповідного майна в порядку ст. 21 Закону, колишній власник позбавлений права брати участь у відповідних торгах, оскільки воно набуте внаслідок вчинення корупційних та інших злочинів. Встановлений законодавством порядок реалізації арештованих активів на електронних торгах покликаний забезпечити механізм проведення електронних торгів на засадах відкритості, прозорості, добросовісності, конкурентності, недискримінації учасників, економії, ефективності. Зазначений порядок забезпечує можливість тій чи іншій особі взяти участь у прилюдних торгах з метою отримання активу у випадку перемоги на торгах. Істотні порушення зазначений принципів або порядку проведення торгів, які вплинули на результати аукціону та порушили права учасників та потенційних учасників, можуть бути підставою для визнання результатів такого аукціону недійсними. В такому випадку, в подальшому відбувається призначення та проведення нового аукціону, який відбудеться з дотриманням положень законодавства та прав всіх учасників та/або потенційних учасників. Позивач при зверненні до суду з позовом вказує на порушення до проведення або при проведенні електронного аукціону, що стосується порядку визначення ціни об`єкту аукціону, строків проведення підготовки до прилюдних торів тощо. Так, з матеріалів наданих відповідачем вбачається, що ТБ «Продажі», було проведено оцінку колісного транспортного засобу від 09.03.2021, у відповідності до надано висновку №828/1 ринкова вартість станом на 09.03.2021 становить 1 173 580 (один мільйон сто сімдесят три тисячі п`ятсот вісімдесят) грн. 00 коп. 26.03.2021 та 02.04.2021 були призначені електронні торги, які не відбулись оскільки не було зареєстрованих учасників. 08.04.2021 було проведено електронні торги, за їх результатами було складено протокол №31. З даного протоколу вбачається, що участь в торгах брали дві особи, а саме: [PERSON] , [PERSON] . Стартова ціна рухомого майна була 938 864,00 грн., тобто дана ціна відрізнялась від ціни, яка зазначалась у висновку №828/1 (ринкова вартість у відповідності до висновку 1 173 580,00 грн.). Транспортний засіб, який належить позивачу, був проданий [PERSON] по вартості 356 768,32 грн. Відтак, суд погоджується з доводами позивача щодо того, що аукціон загалом стартував вже з заниженою вартістю, та ціна була зменшена протягом аукціону, який був проведений за один день. Згідно п. 4 постанови КМУ від 27 вересня 2017 р. № 719 «Про затвердження Порядку реалізації арештованих активів на електронних торгах» Реалізація активів здійснюється на електронних торгах за принципом аукціону засобами електронної торгової системи через веб-сайт організатора. Електронні торги, нові електронні торги можуть бути першими або повторними. Перші електронні торги проводяться без можливості зниження початкової вартості лота, повторні (другі, треті) електронні торги - з можливістю зниження початкової вартості лота. Проте, в порушення зазначених вимог аукціон проведений з можливістю зниження початкової ціни без визначення граничного рівня ціни, до якого вартість може бути знижена протягом аукціону. Окрім цього, повторні торги проводилось, у зв`язку з тим, що не було зареєстровано учасників, тобто, на думку суду, це не є поважна причина зменшення вартості та, окрім цього, з пояснень відповідачів немає документів, які б свідчили про прийняття рішення про таке заниження та з чим воно зумовлено. З врахуванням зазначеного, суд вважає доводи позивача обґрунтованими щодо порушення процедури проведення електронних торгів, оскільки, на думку суду, вони проведенні з порушеннями. Також, варто вказати, що результати проведення даних торгів, на думку суду, є неефективними, так як транспортний засіб з ринковою вартістю більше мільйона гривень, проданий за суму, яка на думку суду не свідчить про те, що Національним агентством України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, досягнуто цілей, які законодавцем ставиться перед даним органом. Відповідно до статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). За приписами статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Якщо у зв`язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною. Згідно з ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару (ч. 1 ст. 658 ЦК України). Відповідно до ч. 4 ст. 656 ЦК України до договору купівлі-продажу на біржах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті. Аналіз ч. 1 ст. 650, ч. 1 ст. 655 та ч. 4 ст. 656 ЦК України дає підстави для висновку, що процедура набуття майна на електронних торгах є різновидом договору купівлі-продажу. Вирішуючи спір про визнання електронних торгів недійсними, необхідно встановити чи мало місце порушення вимог порядку та інших норм законодавства під час проведення електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивача, який оспорює результати електронних торгів. Відтак, з врахуванням того, що позивачем доведено обставини, на які він посилається, а саме те,що електронні торги проведенні з порушеннями. Таким чином, внаслідок визнання таких торгів недійсними тягне за собою визнання недійсним укладеного з переможцем договору купівлі-продажу. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, передбачених цим кодексом. Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.Відповідно до статті 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до статті 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Отже, даючи юридичну оцінку наданим по справі доказам, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку про доведеність та обґрунтованість позовних вимог позивача та вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Відтак, оскільки суд прийшов до висновку, що саме Національним агентством України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів належним чином не проконтрольовано дотримання всіх завдань посталених перед ним, то судовий збір на користь позивача підлягає стягненню саме з агентства, у відповідності до норм законодавства. На підставі встановлених судом обставин, що мають юридичне значення у справі,

Outcome: approved