Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-26 00:00:00

В лютому 2023 року Кредитна спілка «Союз-Дніпро» звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування\~пред`явлених позовних\~вимог позивачем\~вказано,\~що10.01.2022 року між КС «Союз-Дніпро» та [PERSON] було укладено Договір споживчого кредиту №10/22. Згідно умов договору, позивач надав [PERSON] кошти у сумі 3500,00 грн. на профілактичне лікування серця, строком на 12 місяців, зі сплатою процентів за користування кредитом. Кредит був отриманий відповідачем 10.01.2022 року, що підтверджується видатковим касовим ордером №60 від 10.01.2022 року на суму 3500,00 грн. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється за графіком погашення кредиту та процентів. Однак, [PERSON] не виконувала своїх обов`язків за кредитним договором, через що, станом на 10.01.2023 року має заборгованість перед позивачем в сумі 4568,08 грн., яка складається з наступного: 3496,00 грн. залишок по кредиту; 1072,08 грн. проценти, нараховані за користування кредитом, що підтверджено розрахунком. Оскільки відповідач зобов`язання за кредитним договором не виконав, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 4568,08 грн. Представник позивача позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити. В подальшому надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Відповідачка позовні вимоги визнала частково, не заперечувала той факт, що отримувала кредитні кошти в розмірі 3000,00 грн., а не 3500,00 грн., як заявлено в позові. Копію кредитного договору вона не отримувала. Окрім того зазначає, що в рахунок погашення кредиту нею було сплачено позивачу гроші в сумі 415,00 грн. Також зазначає, що вказаний кредитний договір вона взагалі не підписувала. Просила суд також врахувати той факт, що вона є одиноким пенсіонером, отримує мінімальну пенсію та потребує постійного медикаментозного лікування. В подальшому надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 10.01.2022 року між КС «Союз-Дніпро» та [PERSON] було укладено Договір споживчого кредиту №10/22. Згідно умов договору, позивач надав [PERSON] кошти у сумі 3500,00 грн. на профілактичне лікування серця, строком на 12 місяців, зі сплатою процентів за користування кредитом (а.с.5-7). Кредит був отриманий відповідачем 10.01.2022 року, що підтверджується видатковим касовим ордером №60 від 10.01.2022 року на суму 3500,00 грн.(а.с.8). Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється за графіком погашення кредиту та процентів. Однак, [PERSON] не виконувала своїх обов`язків за кредитним договором, через що, станом на 10.01.2023 року має заборгованість перед позивачем в сумі 4568,08 грн., яка складається з наступного: 3496,00 грн. залишок по кредиту; 1072,08 грн. проценти, нараховані за користування кредитом, що підтверджено розрахунком (а.с.4). Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що в разі якщо договором встановлено обов`язок Позичальника повернути позику (кредит) частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини Позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до умов договору. Відповідно до\~ч.1\~ст.\~530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки тощо. Частина 1 ст. 625 ЦК України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Суд критично відноситься до доводів відповідачки про те, що вона не підписувала кредитний договір, оскільки цей факт спростовується письмовими доказами, а також доказами, наданими самою відповідачкою про часткову сплату заборгованості по кредитному договору. Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним стягнути з відповідачки [PERSON] на користь позивача заборгованість за договором кредиту № 10/22 від 10.01.2022 року в розмірі 4568,08 грн. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2684,00 грн., які сплачено позивачем за подання позову до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved