Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до\~суду з\~позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 12.09.2020 між сторонами було зареєстровано шлюб, від шлюбу подружжя дітей не має. Позивач зазначає, що шлюб з відповідачем склався невдало, між подружжям немає взаєморозуміння, втрачена любов та повага один до одного, склалися різні погляди на життя, спільне господарство не ведеться. Ухвалою суду від 08.05.2023 відкрито провадження у справі, сторони повідомлено, що розгляд даної цивільної справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, та роз`яснено їм права, передбачені ст.\~178-180,\~191,\~193, ч. 5 ст.\~279 ЦПК України. Ухвалою суду від 29.06.2023 вирішено про заочний розгляд справи. У відповідності до\~ст. 178 ЦПК України\~відповідач своїм правом подання до суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не скористався. Від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивач не з`явився, про дату час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення у разі неявки відповідача не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, правом на подання відзиву на позовну заяву у встановлені законом строки не скористався. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного. Встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований 12 вересня 2020 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по харківському району та місту Люботину Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис № 282. Від шлюбу подружжя дітей не має. Відповідно до ст. ст.\~21,\~24 Сімейного кодексу України\~шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.ст.110-112 Сімейного кодексу України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до\~\~ч.3\~ст. 109\~\~Сімейного кодексу України\~шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Сімейно-шлюбні відносини між сторонами припинились, спільне господарство не ведуть, шлюб існує формально, збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Згідно зі ч. 3, 4\~ст. 56 Сімейного кодексу України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.2\~ст.114\~\~Сімейного кодексу України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Зважаючи на викладене, а також враховуючи положення ст. 24 СК України, згідно яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд приходить до висновку, що примирення між сторонами і збереження їх сім`ї виключається, тому шлюб між ними має бути розірваний. Вимоги позивача щодо покладення судових витрат у справі на позивача задоволенню не підлягають, оскільки такий розподіл судових витрат не передбачений нормами ЦПК України. Питання про судові витрати суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Outcome: approved