Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-02 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~Свої вимоги позивач мотивує тим, що з відповідачем з 26.09.1992 року перебуває у шлюбі, зареєстрованому Южноукраїнським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), за актовим записом № 235. Від спільного подружнього життя неповнолітніх дітей не мають. З серпня 2022 року шлюбні стосунки між ними припинено, спільне господарство не ведуть. Вважає, що подальше спільне проживання та примирення є неможливим, збереження сім`ї суперечить їх інтересам. Просить суд розірвати шлюб між ним та [PERSON] .. В судове засідання позивач не з`явився, однак надав заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, на примирення не згоден та просить розглянути справу без його участі, так як перебуває на службі в ЗСУ. Відповідач також не з`явилась в судове засідання. Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи без участі відповідача та її представника, позовні вимоги підтримують. Під час розгляду справи по суті встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 26.09.1992 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому Южноукраїнським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), за актовим записом № 235 (а.с. 7). Від шлюбних відносин неповнолітніх дітей не мають. Шлюбне життя подружжя не склалося, протягом тривалого часу сторони живуть окремо, спільне господарство не ведуть. Позивач вважає, що примирення та подальше спільне життя з відповідачем є неможливим, збереження сім`ї суперечить їх інтересам. На примирення сторони не згодні. Позивач просить суд розірвати шлюб, відповідач позовні вимоги визнала. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. На підставі ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання\~ шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи позиції сторін, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню, так як подальше спільне життя та збереження сім`ї є недоцільним. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Частиною 2 ст. 114 Сімейного кодексу України передбачено, що у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачем не ставиться питання про відшкодування судового збору, то судовий збір сплачений ним при зверненні до суду в сумі 1073,60 грн., (а.с. 8), відшкодуванню на його користь не підлягає.

Outcome: approved