Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-11 00:00:00

АТ КБ «ПриватБанк», в особі свого представника звернувся в травні 2023 року до Приморського районного суду м. Одеси, з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якій просить суд стягнути з відповідача на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 22.04.2015 року у розмірі 50\~274,43 грн., а також стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 22.04.2015 року відповідач отримав кредит. Позивач зазначає, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на банківському сайті складає між ним\~та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Позивач вказує, що свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, а саме своєчасно не повернув банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, у зв`язку з чим утворилася заборгованість, яка станом на 18.02.2023 року становить 50\~274,43 грн. У зв`язку з вищевикладеним позивач і був змушений звернутися до суду з даною позовною заявою. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 02.05.2023 року прийнято до провадження справу за вищезазначеним позовом та справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. 30.05.2023 року від відповідача надійшов відзив у якому останній зазначив, що позовну заяву позивача вважає необґрунтованою, позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, оскільки 22.04.2015 року відповідачем було отримано кредит, згодом кредитний ліміт було збільшено до 50\~000 грн, а 09.02.2022 року остаточно встановлено новий ліміт у розмірі 39\~500 грн. Згідно підписаної анкети-заяви від 22.04.2015 року не вбачається, на яку карту відповідач отримав кредит. Матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці витяги з тарифів і витяг з умов та правил розумів відповідач і що він ознайомився та погодився з ними. З наданих позивачем доказів не можливо встановити факт отримання відповідачем у справі кредитних коштів та їх суми. Представником позивача не надано доказів на підтвердження видачі відповідачеві кредитної картки та розміру наданого відповідачеві кредиту. 26.06.2023 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив у якому зазначено, що відповідачем було підписано заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, у даній заяві зазначено, що підписавши цю заяву, відповідач ознайомився та згодний з умовами та правилами надання банківських послуг, в тому числі з умовами та правилами обслуговування по платіжним карткам, розташованим на сайті банку, тарифами банку, які разом з цією заявою складають договір банківського обслуговування. Окрім цього, зазначено, що відповідачу було надано для ознайомлення умови та правила в письмовому вигляді, ознайомлення з чим засвідчується власним підписом в заяві про приєднання. Сторонами при укладенні договору були обумовлені всі істотні умови. Договір відповідачем не оспорювався, також останнім не надходило будь-яких заперечень щодо оформлення договору та вимоги щодо підписання договору на українській мові. Банк надав суду виписку по картрахунку, яка є підтвердженням, що відповідачу було видано платіжну картку та відкрито картрахунок на який встановлено кредитний ліміт. Відповідач частково сплачував заборгованість. Представник позивача, в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином у встановленому законом порядку. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло. Відповідно до ч.2 ст.247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1ст.13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів , поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1\~ст.81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем укладений договір № б/н від 22.04.2015 року про надання банківських послуг шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, згідно з умовами якого відповідач отримав кредит, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, отримавши платіжну картку та персональний ідентифікаційний номер для авторизації. У заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування та кредитування становить між ним та банком Договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг до його укладення. Відомості щодо оскарження даного договору та зауваження щодо мови, якою викладено анкета-заява в матеріалах справи відсутні та відповідачем до матеріалів відзиву не долучено. Згідно виписки клієнта АТ КБ «ПриватБанк» [PERSON] та довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на відповідача, 22.04.2015 року встановлювався кредитний ліміт в розмірі 300 грн., який неодноразово змінювався та збільшився до 50\~000 грн, 09.02.2022 року зменшився до 39\~500 грн. З розрахунку заборгованості за договором №б/н від 22.04.2015 року станом на 18.02.2023 року вбачається, що 01.06.2022 року за рахунок кредиту погашені відсотки за несплаченою заборгованістю, в результаті чого тіло кредиту становить станом на 18.02.2023 року 40\~836,62 грн. Згідно довідки\~АТ КБ\~«ПриватБанк» [PERSON] 22.04.2015 року видано кредитну картку «Універсальна» з терміном дії 08/18 та неодноразово її було перевипущено, останню 11.05.2021 року терміном дії до 03/25 тип карти «Універсальна GOLD». Як встановлено з виписки клієнта АТ КБ «ПриватБанк», відповідач протягом 2015-2022 років неодноразово вчиняв транзакції за кредитною карткою, в тому числі погашення обов`язкового платежу з картки. Згідно з наданим банком розрахунком, який було перевірено судом, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 18.02.2023 року становить 50\~274,43 грн., з яких: 40\~836,62 грн заборгованість за тілом кредиту; 9\~437,81 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, контррозрахунок не наданий. Відповідно до\~ст.633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Положенням ч.1\~ст.634 ЦК України\~встановлено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У відповідності з ч.2\~ст.639 ЦК України\~- якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Згідно\~ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Частиною 2\~ст.638 ЦК України\~передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною, тому акцептуючи пропозицію Банку Відповідач підписом у Заяві про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) підтвердив, що між ним та Банком досягнуто згоди щодо всіх істотних умов Договору, які передбачені чинним законодавством України для такого роду договорів, в тому числі договору банківського рахунку та кредитного договору. Отже, між сторонами виникли зобов`язальні правовідносини, в тому числі і ті, що витікають з кредитного договору. Відповідно до\~статті 1054 Цивільного кодексу України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором (ч. 1\~ст. 1048 ЦК України). Відповідно до змісту договору, який складається з заяви №б/н від 22.04.2015 року та Довідки про умови кредитування з використанням кредитки, відповідач був ознайомлений і погодився з його умовами, а також з відповідальністю, яка наступає в разі невиконання узгоджених умов кредитного договору. До того ж, з виписки за договором вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами, сплачував обов`язкові платежі. Разом з тим, відповідач не заперечував щодо факту укладання договору від 22.04.2015 року та отримання коштів, зазначивши про це у відзиві (а.с.187). Згідно\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (ч. \~ст.527 ЦК України). Ст. 530 ЦК України\~визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1\~ст.612 Цивільного кодексу України). Відповідно до положень\~ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно до\~статті 611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Відповідно до\~ст. 625 ЦК України\~визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов`язань. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, факт укладання договору та отримання коштів відповідачем не заперечувалось, що підтверджується відзивом, наданим до суду, доказів, які б підтверджували факт повного чи часткового погашення заборгованості відповідачем до суду не надано, контррозрахунку, у разі непогодження із сумою заборгованості також не надано, отже вимоги частини другої\~статті 530 ЦК України\~за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення в примусовому порядку з боржника суми заборгованості\~за кредитним договором в\~загальному\~розмірі 50\~274,43 грн. тобто позовні\~вимоги\~ підлягають задоволенню. Частиною першою\~ст.133 ЦПК України\~передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно частини першої\~статті 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, які в даному випадку враховуючи задоволення позовних вимог в повному обсязі складають 2684,00 грн. На підставі ст. ст.\~207,\~526,\~530,\~626,\~628,\~633,\~638,\~1048,\~1054,\~1055 ЦК України,

Outcome: approved