Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Маловисківського районного суду Кіровоградської області з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому просила розірвати шлюб, укладений між ним (позивачем) та відповідачем, зареєстрований 02.09.2021 року Нововолинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Володимир - Волинському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), актовий запис №246. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Спільних дітей не мають. Причиною розірвання шлюбу є те, що у них несумісні характери та різні погляди на сім`ю. Шлюбні відносини фактично припинені з 19.12.2022 року. Кожен живе своїм життям, своїми інтересами. Відповідач через органи ДРАЦС спільну заяву не бажає подавати. Тому змушена звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою судді Маловисківського районного суду кіровоградської області від 18.05.2023 року зазначену позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та постановлено здійснювати розгляд даної справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, подала заяву зареєстровану судом 20.06.2023 року за вх. №5583, про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Просила прийняти до уваги, що у позові помилково зазначене прізвище іншої особи, але підпис у позові ставила саме вона. Представник позивача [PERSON] адвокат Улибіна - Вельгус в судове засідання не з`явилася, повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, подала клопотання зареєстроване судом 23.06.2023 року за вх. №5714, про розгляд справи у її відсутність та відсутність позивача. Проти винесення заочного рішення не заперечують. Окрім того, просила суд вважати допущеною адвокатом технічною помилкою під час підготовки позовної заяви, щодо вказаного прізвища, ім`я по батькові позивача, як [PERSON] , помилковим, а вірним [PERSON] . Підпис позовної заяви було здійснено в її присутності саме позивачем [PERSON] , що підтверджується і підписом в паспорті позивача, які є однаковими. Відповідач [PERSON] у судові засідання 12.06.2023 та 04.07.2023 року не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином в розумінні положень п. 2 ч. 7, та п. 4 ч. 8, 11 ст. 128 ЦПК України, про що свідчить повернути й конверт на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Крім того, повідомлявся шляхом поміщення оголошення на веб-сайті судової влади України про виклик відповідача в судове засідання, при чому з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. Причини неявки суду не відомі. Із будь - якими заявами до суду не звертався. Ненадання відповідачем відзиву та доказів в обґрунтування своїх можливих заперечень проти позову з причини ухилення від участі в судовому засіданні, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що відповідає положенням ч.1 ст.280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін по справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши докази по справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, які не суперечать законодавству, яке регулює сімейні правовідносини, та їх задоволення з огляду на таке. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 02.09.2021 року Нововолинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Володимир - Волинському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №246, та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 02.09.2021 року. Твердження позивача про те, що подружжям шлюбно-сімейні стосунки не підтримуються та останні намірів їх відновлювати не мають, наявними у справі доказами не спростовуються. За вказаних вище обставин та підстав позову, зазначених позивачем причин для розірвання шлюбу з відповідачем, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя та збереження шлюбу сторін суперечить інтересам подружжя, зокрема, позивача, яким пред`явлено позов до суду про розірвання шлюбу з відповідачем. Відповідно до частини 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. При цьому, судом відзначається, що добровільність шлюбу, - одна з основних його засад. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач в свою чергу, відзив на позов не подала, заяв із зазначенням своєї позиції у даній справі до суду не надходило. З клопотанням про надання часу для примирення не зверталася. Згідно з частини 3 статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Положеннями частини 1 статті 110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. При цьому, під час розгляду справи за наявними в ній доказами обставини, наведені у частині 2 статті 110 СК України, за яких позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений, - судом не встановлені. Як зазначено у частині 2 статті 104 СК України - шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до частини 2 статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З клопотанням про надання строку для примирення сторони до суду не звертались. За вказаних вище обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, волевиявлення позивача припинити шлюбні відносини, та той факт що сімейні стосунки припинилися, суд вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу є обгрунованими та достатніми, а тому позов підлягає задоволенню. Питання розподілу судових витрат слід вирішити відповідно до положеньстатті 141 ЦПК України, якими, крім іншого, передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, зокрема, враховує чи є розмір таких витрат пропорційним до предмета спору з урахування, зокрема, значення справи для сторін, на підставі чого, враховуючи в даному випадку співвідношення розміру сплаченого позивачем судового збору до значення справи для позивача, яка, крім іншого, просила витрати по розірванню шлюбу залишити по фактично понесеними, - суд дійшов висновку, що понесені позивачем судові витрати, що складаються з судового збору в розмірі 1073,60 грн. слід вважати по фактично понесеними позивачем.

Outcome: approved