Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 161719,67 грн. заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 21.09.2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень», правонаступником якого є АТ «Таскомбанк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 2604953995, за умовами якого їй було надано кредит в сумі 118321,56 грн. строком на 48 місяців, на умовах передбачених у паспорті кредиту № 2604953995 та сплати відсотків за користування ним. 20.09.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та АТ «ТАСКОМБАНК» було укладено договір факторингу №200921, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» відступило право вимоги АТ «Таскомбанк» за укладеним з відповідачем кредитним договором. Посилаючись на те, що відповідач належним чином не виконала зобов`язання за кредитним договором, позивач прохає стягнути з неї заборгованість, яка відповідно до наданого розрахунку станом на 20.04.2023 року становить 161719,67 грн. та витрати по сплаті судового збору. В судове засідання представник позивача Грищенко І.В. не з`явилася, подавши клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 58). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, повідомлена про час, місце та дату розгляду справи належним чином (а.с. 61). Відзив на позовну заяву відповідач до суду не подала. За таких обставин неявка відповідача не перешкоджає розгляду справи і винесенню судового рішення. Оскільки представник позивача не заперечує щодо заочного розгляду справи, про що зазначила у поданому клопотанні, на підставі статті 280 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних доказів. Ухвалою судді Конотопського міськрайонного суду Галяна С.В. від 22.05.2023 року цивільну справу прийнято до свого провадження та призначено судове засідання (а.с. 55). В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 21.09.2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та відповідачем було укладено кредитний договір № 2604953995, відповідно до умов якого банк зобов`язався надати відповідачеві кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а відповідач зобов`язалася повернути кредит, а також сплатити проценти за користування ним в порядку, на умовах та в строки, передбачені паспортом кредиту № 2604953995. Відповідно до умов вказаного кредитного договору відповідачу було надано кредитні кошти у розмірі 118321,56 грн. зі сплатою щомісячних процентів у розмірі 2,49% та 0,01% річних процентів, строком на 48 місяців. Відповідно до п.8 Паспорту кредиту № 2604953995 позичальник підтвердила ознайомлення та своє погодження з умовами кредитного договору, зокрема з умовами про сукупну вартість кредиту, а також зобов`язалася виконувати його умови, про що свідчить її підпис ( а.с. 11-14). 20 вересня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та АТ «Таскомбанк» було укладено договір факторингу №200921, відповідно до якого відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором укладеним з відповідачем. В зв`язку із вказаним право грошової вимоги за вказаним кредитним договором перейшло до АТ «Таскомбанк» (а.с. 22-26). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати кредит позичальнику в розмірі й на умовах передбачених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити відсотки. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. На підставі п. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Тобто належним виконанням зобов`язання з боку відповідача є повернення кредиту в строки, у розмірі та у валюті, визначеними кредитним договором. Відповідно до змісту ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідач не виконувала зобов`язання за кредитним договором, станом на 20.04.2023 року її заборгованість перед позивачем становить 161719,67 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту (в т.ч. простроченої) в сумі - 105724,91 грн., заборгованості по річним процентам (в т.ч. простроченої ) - 16,77 грн, заборгованості по щомісячних процентах (в т.ч. простроченої) - 55977,99 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості наданим позивачем, який відповідачем не заперечувався, та у встановленому законом порядку спростованим не був (а.с. 29). За змістом ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Оскільки відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконала, не сплачувала щомісячні платежі на погашення суми кредиту та процентів за користування ним, заборгованість за кредитом підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати у вигляді сплати судового збору в розмірі 2684 грн. На підставі викладеного та відповідно до ст.ст. 509, 526, 527, 530, 611, 626, 628, 638,1048, 1049, 1054 ЦК України,

Outcome: approved