Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» (далі - ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія») та [PERSON] про стягнення суми. Зазначав, що 02.04.2021 [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Ford», номерний знак [NUMBER] , на автодорозі М-03 Київ-Харків 91 км+240, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, чим порушив п. п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Kia», номерний знак [NUMBER] , під його керуванням, що спричинило механічне пошкодження транспортних засобів, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. Відповідно до постанови судді Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 27.04.2021 [PERSON] визнаний винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди та притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. 24.07.2020 між ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» та [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правововї відповідальності власників наземного транспорту. Він звернувся до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» з заявою про виплату страхового відшкодування. 01.07.2021 ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» здійснило йому виплату страхового відшкодування в розмірі 84 972 грн. 59 коп. Відповідно до висновку експерта №2394/2 від 31.05.2021 вартість матеріальних збитків внаслідок пошкодження складає 110 364 грн. 72 коп. Таким чином, невідшкодована ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» частина суми страхового відшкодування складає 25 392 грн. 13 коп., з урахуванням франшизи у розмірі 2 600 грн. сума складатиме 22 792 грн. 13 коп. Крім того, ним були понесені витрати на евакуацію транспортного засобу у розмірі 3 450 грн. Посилаючись на те, що ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» не виплатило страхове відшкодування в повному розмірі, позивач просив стягнути невідшкодовану частину суми страхового відшкодування з ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на його користь в розмірі 22 792 грн. 13 коп., 3 450 грн. компенсація витрат на евакуацію автомобіля. Посилаючись на те, що [PERSON] повинен відшкодувати різницю між фактичним розміром шкоди і вартістю відновлювального ремонту, позивач просив стягнути з [PERSON] на його користь вартість відновлювального ремонту у розмірі 57 390 грн. 92 коп., 2 600 грн. франшизи. Крім того, просив стягнути з ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» та [PERSON] судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 992 грн. 40 коп., витрати на проведення судової експертизи у розмірі 5 085 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 грн. У відзиві на позов представник ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» проти задоволення позову заперечив повністю. Вказав, що виплату страхового відшкодування здійснено в порядку та на умовах, визначених Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а тому просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. У відзиві на позов [PERSON] проти задоволення позову заперечив повністю. Вказав, що позивачем на надано доказів того, що відновлювальні роботи проводились, а відповідно були понесені витрати в заявленому розмірі, а тому просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Позивач і його представник у судовому засіданні підтримали позов з викладених у ньому підстав та просили його задовольнити. Представник ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» у судовому засіданні проти позову заперечив, вказавши на те, що позивач звернувся до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» з вимогою про виплату страхового відшкодування на підставі висновку експерта №2394 від 13.05.2021, згідно якого матеріальний збиток, завданий автомобілю KIA, номерний знак [NUMBER] , складає 98 789 грн. 72 коп., на підставі вказаного висновку та заяви позивача від 08.06.2021 страховою компанією було здійснено виплату страхового відшкодування в межах ліміту, встановленого договором, а саме у розмірі 84 972 грн. 59 коп., без урахування франшизи та ПДВ, так як виплата страхового відшкодування проводилась безпосередньо [PERSON] , а тому в частині вимог до страхової компанія просив відмовити в повному обсязі. [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце засідання був повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд ухвалив розглядати справу за відсутності [PERSON] , належним чином повідомленого про дату, час і місце засідання, оскільки його неявка не перешкоджає розгляду справи по суті. Суд, вислухавши пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази в справі в їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом установлено, що 02.04.2021 [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Ford», номерний знак [NUMBER] , на автодорозі М-03 Київ-Харків 91 км+240, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, чим порушив п. п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Kia», номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , що спричинило механічне пошкодження транспортних засобів, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. Відповідно до постанови судді Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 27.04.2021 [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк дев`ять місяці (а.с. 31-32). Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР/8232824 (а.с. 33). Відповідно до зазначеного договору, забезпеченим транспортним засобом є - автомобіль марки «Ford», номерний знак [NUMBER] , станом на 02.04.2021 поліс був діючим, ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну складає 130 000 грн., франшиза - 2 600 грн. 06.04.2020 [PERSON] звернувся із повідомленням про дорожньо-траспортну пригоду до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» (а.с. 112-113). Як установлено судом, 08.06.2021 [PERSON] звернувся до страхової компанії з вимогою виплатити йому суму страхового відшкодування в розмірі 98 789 грн. 72 коп. згідно висновку експерта №2394 від 13.05.2021 (а.с. 137). Згідно із висновком експерта № 2394 від 13.05.2021 вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля KIA, номерний знак [NUMBER] , з урахуванням податку на додану вартість складає 98 789 грн. 72 коп. (а.с. 138-166). ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 84 972 грн. 59 коп., що підтверджується платіжним дорученням №15992 від 01.07.2021 (а.с. 116). Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон). Відповідно до ст. 6 Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно з абз. 1 ст. 22.1. Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки (ст. 29 Закону). Відповідно до ст. 33.1.4 Закону у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. Страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків (ст. ст. 34.1., 34.2. Закону). Відповідно до ст. 35.1 Закону для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. Обґрунтовуючи позов про стягнення з ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» суми у розмірі 22 792 грн. 13 коп., позивач посилався на те, що відповідно до висновку експерта №2394/2 від 31.05.2021 розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля KIA, номерний знак [NUMBER] , складає 110 364 грн. 72 коп., Заперечуючи проти позову в цій частині, представник ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» вказав на те, що з заявою про виплату страхового відшкодування на підставі вказаного в позовній заяві висновку експерта №2394/2 від 31.05.2021 позивач до страхової компанії не звертався, а тому виплата проводилася на підставі наданого позивачем висновку експерта №2394 від 13.05.2021 та була здійснена 01.07.2021, виплату страхового відшкодування було здійснено безпосередньо [PERSON] , у зв`язку з чим, розрахунок страхового відшкодування був здійснений за вирахуванням податку на додану вартість. Відповідно до абз. 1 ч. 36.2 ст. 36 Закону страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. У судовому засіданні, позивач повідомив, що автомобіль було відремонтовано, при цьому, не зазначив вартість проведення ремонтних робіт, а також вказав на те, що до страхової компанії щодо відшкодування податку на додану вартість він не звертався. Ураховуючи те, що на підставі проведеної оцінки розміру шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, №2394 від 13.05.2021, позивачем 08.06.2021 до страхової компанії було подано заяву з вимогою про виплату страхового відшкодування у розмірі 98 789 грн. 72 коп., страховиком було здійснено розрахунок страхового відшкодування на підставі вказаної заяви та наданого позивачем висновку №2394 від 13.05.2021, доказів того, що позивач звертався з вимогою до страховика про виплату страхового відшкодування на підставі висновку експерта №2394/2 від 31.05.2021 та йому було відмовлено у її виплаті страховиком, суду не надано, а тому суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову в частині стягнення суми у розмірі 22 792 грн. 13 коп. з ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на користь позивача. Одночасно, не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині стягнення з ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на евакуацію транспортного засобу у розмірі 3 450 грн., у зв`язку з тим, що в силу норм ст. 29 Закону відшкодовуються витрати на евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Доказів того, що евакуація автомобіля була здійснена до місця проживання [PERSON] чи до місця здійснення ремонту автомобіля позивачем суду не надано, а тому відсутні правові підстави для стягнення з ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на користь позивача витрат на евакуацію транспортного засобу у розмірі 3 450 грн. Позивач також просив стягнути на його користь витрати на проведення експертизи у розмірі 5 085 грн. Відповідно до ч. ч. 34.2, 34.3 ст. 34 Закону протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Як установлено судом, [PERSON] з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду звернувся 06.04.2021, з доданих документів вбачається, що огляд транспортного засобу було здійснено 07.04.2021, таким чином, у строки, передбачені ст. 34 Закону, страховик з`явився для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків, про що свідчить акт огляду колісного транспортного засобу від 07.04.2021 (а.с.114-115), а тому правових підстав для стягнення з ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» витрат на проведення експертизи у розмірі 5 085 грн. немає. Відповідно до ч. 12.1 ст. 12 Закону розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Згідно з ч. 36.6 ст. 36 Закону страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Ураховуючи те, що страховик здійснює виплату страхового відшкодування згідно зазначеного закону без урахування франшизи, розмір франшизи відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР/8232824 становить 2 600 грн., а тому відповідно до норм чинного законодавства з [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача франшиза у розмірі 2 600 грн. Обґрунтовуючи позов про стягнення з [PERSON] суми у розмірі 57 390 грн. 92 коп. позивач посилався на те, що страхового відшкодування, виплаченого ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія», недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої [PERSON] , а тому останній зобов`язаний сплатити різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). У судовому засіданні позивач вказав, що відновлювальний ремонт було здійснено, однак доказів на підтвердження суми реально понесених витрат на ремонт автомобіля позивачем суду не надано, як не надано і доказів того, що проведений ремонт автомобіля перевищує суму виплаченого страхового відшкодування у розмірі 84 972 грн. 59 коп. Оскільки позивачем не надано доказів того, що фактичний розмір шкоди, завданої йому пошкодженням автомобіля, перевищує суму виплаченого страхового відшкодування, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову в частині стягнення з [PERSON] на користь позивача суми в розмірі 57 390 грн. 92 коп. Крім того, позивач просив стягнути з відповідачів на його користь 5 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу. На підтвердження зазначених витрат позивачем надано копію договору № 06-05/2021 від 06.05.2021, укладеного між [PERSON] та адвокатом Савчаком Я.О. (а.с.73-80). Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частинами 3, 4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У порушення зазначених вимог ЦПК України позивачем не надано детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Виходячи з вищевикладеного, правових підстав для стягнення 5 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу немає. Ураховуючи, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати понесені позивачем у вигляді судового збору у розмірі 992 грн. 40 коп. підлягають стягненню з [PERSON] на користь позивача.

Outcome: partial