Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовною заявою до [PERSON] та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки, [PERSON] , яка продовжує навчання у розмірі частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, та до досягнення донькою 23 річного віку, за умови, що вона буде продовжувати навчання. В обґрунтування свого позову позивач зазначила, що з відповідачем [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі, який 15.04.2009 року було розірвано. Від шлюбу вони мають доньку [PERSON] , [INFO] . На даний час донька вже повнолітня та навчається на 2 курсі денної форми навчання Відокремленого структурного підрозділу «Ананьївський аграрно- економічний фаховий коледж Уманського національного університету садівництва». Позивач зазначила, що у зв`язку з навчанням донька не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Вона на даний час не працює і не може забезпечити доньці належний рівень життя під час навчання. Доньці, як студентці необхідні кошти на придбання одягу, приладь, продуктів харчування. Відповідач не є інвалідом, працездатний, проходить службу у військовій частині [NUMBER] , має можливість сплачувати аліменти на утримання доньки, яка продовжує навчання. Тому вона змушена звернутись до суду із вказаним позовом. Ухвалою суду від 13.01.2023 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. 20.02.2023 року на адресу суду від відповідача по справі надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просив позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з нього на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] аліменти на період навчання у розмірі 1/8 частини його заробітку. Відзив обґрунтував тим, що він аліменти на утримання дочки [PERSON] до досягнення нею повноліття виплачував постійно, заборгованості по сплаті аліментів немає. За професією він водій та працює у в/ч [NUMBER] м.Подільськ, проживає у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , від даного шлюбу вони мають сина [PERSON] , [INFO] , який перебуває на його утриманні. Також на його утриманні перебуває дружина [PERSON] , яка не працює, у зв`язку з відпусткою по догляду за сином [PERSON] . Проживає він за рахунок заробітної плати та присадибної ділянки, інших джерел доходу немає. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилась, але надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, але надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, у зв`язку з воєнним станом, при прийнятті рішення просив врахувати доводи, викладені у відзиві на позовну заяву. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, взявши до уваги позиції позивача та відповідача, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 15.04.2009 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис №24 від 15.04.2009 року. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 14.01.2005 р. відділом реєстрації актів цивільного сатану по м.Котовську Котовського міськрайонного управління юстиції Одеської області відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . Відповідно до довідки №495 від 19.12.2022 року, виданої відокремленим структурним підрозділом «Ананьївський аграрно- економічний фаховий коледж Уманського національного університету садівництва» [PERSON] навчається на 2 курсі зі спеціальності 071 «Облік і оподаткування», денна форма навчання на контрактній основі Відокремленого структурного підрозділу «Ананьївський аграрно- економічний фаховий коледж Уманського національного університету садівництва» з 05 вересня 2022 року, орієнтовний термін закінчення навчання 30 червня 2024 року. Згідно з Відомостями з Державного реєстру фізичних осіб- платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 03.01.2023 року у [PERSON] за період з 2 кварталу 2022 року по 3 квартал 2022 року інформація про доходи відсутня. Також судом встановлено, що відповідач [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 23.11.2018 р., що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Подільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №292. Від вказаного шлюбу відповідач має сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02.05.2019 року. Згідно Витягу з наказу начальника 2 складу пального (командира військової частини [NUMBER] ) Державної прикордонної служби №25-ос від 15.04.2022 року надано відпустку без збереження заробітної плати для догляду за дитиною до досягнення нею чотирирічного віку [PERSON] , провідному юрисконсульту, у зв`язку з потребою дитини у домашньому догляді з 19.04.2022 року по 18.04.2023 року. Згідно ч.1 ст.199 СК України батьки зобов`язані утримувати повнолітню дитину, якщо вона продовжує навчання, але не більше ніж досягнення нею 23-х річного віку за умови, що вони можуть надавати таку допомогу. У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Щодо розміру аліментів, то суд враховує, що згідно\~ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу; при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десяти кратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 4\~ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Так, Верховним Судом винесено постанову від 20.05.2020 року у справі № 635/1139/17 (провадження № 61- 350св17), в якій викладено наступну правову позицію: встановивши, що повнолітні діти відповідача перебувають на повному речовому, продовольчому та фінансовому забезпеченні за рахунок державного бюджету Міністерства оборони України, ні суд першої інстанції, ні апеляційний суд не врахували, що позивачі не довели існування всіх юридичних фактів, які у своїй сукупності надають право стягувати аліменти на підставі\~статті 199 СК України, що є їх процесуальним обов`язком, не надали будь-яких доказів на підтвердження обставин, які б свідчили про наявність у них потреби в матеріальній допомозі саме у зв`язку з навчанням (понесення витрат на харчування, проїзд, проживання, придбання підручників тощо). Отже, не надання будь-яких доказів на підтвердження обставин, які б свідчили про наявність у повнолітньої дитини потреби в матеріальній допомозі саме у зв`язку з навчанням (понесення витрат на харчування, проїзд, проживання, придбання підручників тощо) може стати підставою для відмови у задоволенні позовної заяви про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання після досягнення повноліття. Аліменти на утримання повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, стягуються до закінчення навчання або до досягнення особою двадцяти трьох років залежно від того, яка з цих обставин настане першою. Згідно з статтями\~12,\~81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~статті 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Так, відповідно до частини 1\~статті 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Докази повинні бути належні, допустимі та достовірні. Згідно із частиною 1\~статті 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина 1\~статті 77 ЦПК України). Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина 2\~статті 78 ЦПК України). Відповідно до ч. 1\~ст. 79 ЦПК України\~достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Подаючи до суду позовну заяву, позивач не довела наявність фактів, які надають право стягувати аліменти на її користь на навчання, зокрема доказів на підтвердження існування потреби у зв`язку з цим у матеріальній допомозі: понесення витрат на харчування, проїзд, проживання, придбання підручників тощо. Однак, беручи до уваги часткове визнання відповідачем вимог щодо стягнення з нього аліментів на навчання, взаємний обов`язок батьків по утриманню повнолітньої доньки, а також те, що відповідач має на утриманні іншу малолітню дитину, зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні дитини, витрати пов`язані з навчанням (вартість навчання, проїзд до навчального закладу, харчування, забезпечення базовими організаційними речами та приладдям), обставини, що встановленні судом та мають значення в їх сукупності, зокрема й щодо можливості кожного із батьків надавати допомогу, суд вважає справедливим визначити розмір аліментів на час навчання у розмірі 1/6 частини від всіх видів заробітку та доходу щомісячно до закінчення донькою навчання. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України. Оскільки позивач відповідно до\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір»\~звільнена від сплати судового збору, то з відповідача на користь держави підлягає стягненню 1073.60 грн. судового збору.

Outcome: partial