Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-04 00:00:00

11 травня 2023 року [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини - дочки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 3600 гривень, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Після виконання вимог п.2 ч.1 ст.187 ЦПК України, ухвалою від 17 травня 2023 року було відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 19 червня 2023 року було закрито підготовче провадження у справі та справа призначена до судового розгляду. В обґрунтування позову вказує, що вона з відповідачем 21 листопада 2015 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Богородчанського районного управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 115. В шлюбі у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Спільне сімейне життя з відповідачем не склалося, тому рішенням суду від 06 грудня 2021 року шлюб між сторонами розірвано. Відповідач байдужий до своїх батьківських обов`язків. Зазначила, що не отримує від відповідача жодної грошової допомоги в матеріальному утриманні доньки. Вказала, що несе витрати на забезпечення харчування, придбання одягу, оплату усіх поточних витрат на лікування, забезпечення інших щоденних потреб, однак самостійно утримувати дитину важко. Достеменних даних про дохід відповідача не має, тому просила постановити рішення про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 3600 гривень. В судове засідання позивач не з`явилася, у поданій заяві просить проводити розгляд справи у її відсутності, вимоги позову підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи у випадку неявки відповідача. Відповідач у судове засідання призначене на 05 липня 2023 року не з`явився, про причини неявки суд не повідомив про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. З огляду на встановлення одночасного існування умов передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України, зважаючи на відсутність всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач є батьком народженої у шлюбі з позивачкою дитини - дочки - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Богородчанського районного суду Івано-Франківської області, шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 21 листопада 2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Богородчанського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис №115, розірвано (а.с.8). Неповнолітня [PERSON] проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні. В добровільному порядку питання щодо утримання дочки [PERSON] позивач та відповідач не вирішили. Положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України регламентують, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. На обох батьках лежить однакова відповідальність за виховання і розвиток дитини. Згідно ст. 18 Конвенції про права дитини найкращі інтереси дитини є предметом основного піклування батьків. З пояснень позивачки встановлено, що відповідач фактично самоусунувся від виконання свого батьківського обов`язку по утриманню дитини, що стало підставою звернення позивачки до суду. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Судом встановлено, що відповідач живе окремо від дитини, отримує доходи, рівень яких при виконанні судового рішення з`ясувати буде складно, його дохід може бути мінливим, а тому, у відповідності до ст.184 СК України доцільно визначити йому аліменти в твердій грошовій сумі, як про це просить позивач. Враховуючи встановлені обставини, а також вимоги ст. 182, 183 Сімейного Кодексу України, виходячи з наведених доводів, величини прожиткового мінімуму, встановленого законодавчо, матеріального становища сторін, враховуючи вік, стан здоров`я та матеріальне становище обох батьків, дитини, відсутність у платника аліментів інших утриманців, а також враховуючи потреби дитини, витрати, які позивачка несе на комунальні платежі, придбання одягу та харчування, забезпечення життєвих потреб дитини та інші обставини, що мають істотне значення, суд вважає, що аліменти, які підлягають стягненню з відповідача на утримання дочки слід визначити у розмірі 3600 грн. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України). Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, позивачі у справах про стягнення аліментів, а тому, згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України та ст. 4 Закону України "Про судовий збір", з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 1073,60 грн. На підставі наведеного, ст. 84, 180, 181, 182, 184, 191 СК України,

Outcome: approved