Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] , про поділ спільного майна подружжя. В обґрунтування позову зазначив, що 7 листопада 2014 року був зареєстрований шлюб між [PERSON] , та [PERSON] . Позивач обгрунтовує позов тим, що під час шлюбу подружжям було придбано в тому числі, але не виключно, наступне майно 1) \~ \~ \~ \~квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 402975348101, що підтверджується договором купівлі-продажу, посвідченим приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Димовим О.С. 21 листопада 2014 року за реєстровим № 2299 . 2) \~ \~ \~ \~квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 249691541101, що підтверджується договором купівлі-продажу, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою Н.А. 14 грудня 2017 року за реєстровим № 6887 (надалі за текстом - «квартира в м. Одесі»). В провадженні Суворовського районного суду м. Одеси знаходилася справа № 523/8929/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя, за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя. Позивач зазначає, що саме [PERSON] в рамках справи № 523/8929/18 звернулася із зустрічним позовом про поділ майна до переліку якого ввійшли в тому числі спірні квартири. 11 липня 2018 року Суворовським районним судом м. Одеси було постановлено ухвалу по справі №523/8929/18, якою затверджено мирову угоду між [PERSON] та [PERSON] та визнано, що сторони домовилися здійснити між собою поділ майна наступним чином, зокрема, виділити [PERSON] вищевказані квартири. Позивач зазначає, що 06 серпня 2018 року [PERSON] зареєстрував право власності на квартиру в м. Одесі за собою.14 серпня 2018 року [PERSON] зареєстрував право власності на квартиру в м. Миколаєві за собою. 26 жовтня 2018 року рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва шлюб був розірваний. 31 жовтня 2018 року [PERSON] передав вищезазначені квартири в якості вкладу до статутного капіталу товариства з обмеженою відповідальністю «ВУЛФ-2018». На підставі протоколу загальних зборів засновників (учасників) ТОВ «ВУЛФ-2018» від 05.11.2018 року та акту передачі-приймання майна зі статутного капіталу ТОВ «ВУЛФ-2018» від 05.11.2018 року за [PERSON] 06.10.2018 року та 08.10.2018 року було зареєстровано право власності на квартиру в м. Одесі та квартиру в м. Миколаєві відповідно. 08 листопада 2018 року апеляційним судом Одеської області було винесено постанову про скасування ухвали Суворовського районного суду м. Одеси від 11.07.2018 року по справі № 523/8929/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя, за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя, якою затверджено мирову угоду між [PERSON] та [PERSON] . Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 04 лютого 2020 року по справі №489/7566/18 було задоволено позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , треті особи [PERSON] , ТОВ «ВУЛФ-2018» про витребування майна із незаконного чужого володіння та визнання права власності та визнано за [PERSON] право власності на квартиру в м. Миколаєві. Дане рішення набрало законної сили 03.09.2020 року. Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 22 березня 2021 року по справі № 522/21269/18 було задоволено позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , треті особи [PERSON] , ТОВ «ВУЛФ-2018» про витребування майна із незаконного чужого володіння та визнання права власності та визнано за [PERSON] право власності на квартиру в м. Одесі. Не зважаючи на вищевказані судові рішення, якими за [PERSON] визнано право власності на вказані квартири, остання не реєструє за собою такі права у зв`язку з обтяженнями застосованими до неї в рамках виконавчого провадження по виконанню судового рішення по справі № 523/7796/19 за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Таким чином, станом на теперішній час вказані квартири титульно, згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майна, належать на праві власності [PERSON] , а фактично знаходяться у власності [PERSON] . Позивач вказує, що постанова апеляційного суду Одеської області від 08.11.2018 року призвела до відновлення статусу майна, в даному випадку вказаних квартир, як спільного майна подружжя, а тому спір між [PERSON] та [PERSON] щодо поділу спільного майна подружжя до сих пір не вирішено. Виходячи з викладеного, позивач просить суд визнати за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) право власності на 1/2 частину квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 402975348101 та визнати за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) право власності на 1/2 частину квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 249691541101. Ухвалою суду від 01 червня 2021 року провадження по справі відкрито. 08.06.2021 року від представника позивача надійшла заява про забезпечення позову. Так позивач просить суд забезпечити позов шляхом накладання арешту на наступне майно: 1. частину квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 402975348101; частину квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 249691541101. Ухвалою суду від 10 червня 2021 року вирішено у задоволенні представника позивача [PERSON] адвоката Шепітко Григорія Івановича про забезпечення позову по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] , про поділ спільного майна подружжя відмовити. 04 серпня 2021 року від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву. Відповідно до наданого відзиву відповідач вважає за доцільне включити до поділу майна все майно придбане в шлюбі та здійснити його поділ внатурі. 04 серпня 2021 року від відповідача до суду надійшов зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про визнання майна об`єктом спільної сумісної власності подружжя, поділ спільного майна подружжя в натурі, стягнення компенсації. Свої позовні вимоги обґрунтовує наступним чином. Під час шлюбу сторонами було придбано рухоме та нерухоме майно, яке в силу положень ст. 60 СК України, належать сторонам на праві спільної сумісної власності, а саме: - 14 грудня 2017 року було придбано квартиру [ADDRESS] , титульний власник - [PERSON] ; - 21 листопада 2014 року було придбано квартиру [ADDRESS] , титульний власник - [PERSON] ; - 14 травня 2018 року було придбано нежитлове приміщений № 111 за адресою: [ADDRESS] , титульний власник - [PERSON] ; - 28 липня 2017 року було придбано квартиру [ADDRESS] , титульний власник - [PERSON] ; - 21 липня 2017 року було придбано машиномісце № 2; 2/1 за адресою: [ADDRESS] , титульний власник - [PERSON] ; - 21 липня 2017 року було придбано машиномісце № 1 за адресою: [ADDRESS] , титульний власник - [PERSON] ; - 07 жовтня 2015 року було придбано садовий будинок [ADDRESS] , титульний власник - [PERSON] ; - 07 жовтня 2015 року було придбано земельну ділянку 72 кадастровий номер 4810137200:11:024:0009 за адресою: м. Миколаїв, садівниче товариство «Будівельник», титульний власник - [PERSON] ; - 18 квітня 2017 року було придбано автомобіль ASTON MARTIN, RAPID, 2010 року випуску, об`єм двигуна 5935, титульний власник - [PERSON] ; - 10 березня 2015 року було придбано автомобіль AUDI, А5, 2008 року випуску, об`єм двигуна 3197, титульний власник - [PERSON] ; - 14 квітня 2017 року було придбано мотоцикл DUCATI MULTISTRADA 950, 2017 року випуску, об`єм двигуна 937 - [PERSON] ; - 13 вересня 2017 року було придбано автомобіль MERCEDES- BENZ GLE 43 AMG, 2017 року випуску, об`єм двигуна 2996 - [PERSON] ; - 16 травня 2018 року було придбано мотоцикл HARLEY- DAVIDSON, FLTRXSE-2, 2018 року випуску, об`єм двигуна 1917 - [PERSON] . Договір про поділ майна подружжя між сторонами не укладався, дійти згоди щодо порядку поділу спірного майна сторони не можуть. 11 червня 2018 року була проведена державна реєстрація юридичної особи - товариство з обмеженою відповідальністю «ФОКС-2018», ЄДРПОУ -1227133, засновник: [PERSON] , місцезнаходження юридичної особи: [ADDRESS] . 13 червня 2018 року [PERSON] передав спільне нерухоме майно: - \~ \~ \~ \~нежитлове приміщення № 111 за адресою: [ADDRESS] ; - \~ \~ \~ \~квартиру [ADDRESS] ; - \~ \~ \~ \~машиномісце № [NUMBER] ; 2/1 за адресою: [ADDRESS] ; - \~ \~ \~ \~машиномісце № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , за протоколом № 1, актами приймання-передачі, серія та номер: 1994, 1995, 1996, 1997, 1998, 1999, 2000, 2001, видані 13.06.2018 року, видавник: приватний нотаріус Бежан А.В. товариству з обмеженою відповідальністю «ФОКС-2018», кінцевим бенефіціарним власником якого є [PERSON] 15 червня 2018 року [PERSON] передав спільне нерухоме майно: - \~ \~ \~ \~садовий будинок [ADDRESS] кадастровий номер 4810137200:11:024:0009 за адресою: м. Миколаїв, садівниче товариство «Будівельник» за протоколом № 1, актами приймання-передачі товариству з обмеженою відповідальністю «ФОКС-2018», кінцевим бенефіціарним власником якого є [PERSON] (інформаційна довідка № 129591759 від 03.07.2018 року додається). Вищезазначене майно [PERSON] було відчужено без згоди [PERSON] . Також без згоди [PERSON] . Відповідач відчужив транспортні засоби: автомобіль ASTON MARTIN, RAPID, 2010 року випуску, об`єм двигуна 5935; автомобіль AUDI, А5, 2008 року випуску, об`єм двигуна 3197; мотоцикл HARLEY-DAVIDSON, FLTRXSE-2, 2018 року випуску, об`єм двигуна 1917. В подальшому вищевказане майно неодноразово змінювало власників. Згоду на відчуження спільного майна Позивач не давала, майно було відчужено проти волі Позивача, наразі знаходиться у інших осіб та, у зв`язку з цим, неможливо встановити його дійсну (ринкову вартість), отже, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями майна. На замовлення [PERSON] 20 та 21 липня 2021 року старшим судовим експертом Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз (Миколаївське відділення) Кульовим О.Ю. складено висновки експерта № 21-466, № 21-467, № 21-468, № 21-469, № 21-470 судової авто товарознавчої експертизи транспортних засобів, згідно яких ринкова вартість: подібного автомобіля MERSCEDES-BENZ GLE 43 AMG складає 1591464,13 грн.; подібного за своїми якостями автомобіля DUCATI MULTISTRADA 950 складає 365622,05 грн.; подібного автомобіля AUDI, А5 складає 323682,50 грн.; подібного за своїми якостями автомобіля ASTON MARTIN, RAPID складає 1521170,00 грн.; подібного мотоцикла HARLEY- DAVIDSON, FLTRXSE-2 складає 808177,34 грн. Враховуючи, що [PERSON] здійснив відчуження спільних автомобілів проти волі Позивача і не в інтересах сім`ї та не на її потреби, вартість автомобілів повинна бути врахована при поділі, Позивач має право стягнення з Відповідача грошової компенсації за 1/2 частину вартості відчуженого ним майна. На замовлення [PERSON] 23 та 26 липня 2021 року товариством з обмеженою відповідальністю «ТОСКОР» (сертифікат суб`єкта оціночної діяльності № 325/21 від 28.042021 року) складено звіти про оцінку майна, згідно яких оціночна (ринкова) вартість об`єкта оцінки: квартира [ADDRESS] , складає 4812311,00 грн.; машиномісце № [NUMBER] ; 2/1 за адресою: [ADDRESS] , складає 400120.0 грн.; машиномісце № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , складає 206365,00 грн.; нежитлове приміщення № 111 за адресою: [ADDRESS] , складає 348000,00 грн.; садовий будинок [ADDRESS] складає 242158,0 грн.; земельна ділянка [NUMBER] кадастровий номер 4810137200:11:024:0009 за адресою: м. Миколаїв, садівниче товариство «Будівельник» складає 121000,00 грн. Враховуючи, що [PERSON] здійснив відчуження спільних об`єктів нерухомого майна проти волі Позивача і не в інтересах сім`ї та не на її потреби, вартість об`єктів нерухомого майна повинна бути врахована при поділі, Позивач має право стягнення з Відповідача грошової компенсації за 1/2 частини вартості відчуженого ним майна. З огляду на наведене, Позивач вважає за можливе залишити в її власності, виділивши їй в натурі частку спільного майна: -квартиру [ADDRESS] -4750037,00 грн.; -квартиру [ADDRESS] - 340460,00 грн.; -автомобіль MERCEDES-BENZ GLE 43 AMG, 2017 року випуску, об`єм двигуна 2996 - 1591464,13 грн.; -мотоцикл DUCATI MULTISTRADA 950, 2017 року випуску, об`єм двигуна 937 - 365622,05 грн.; Загальна вартість майна становить 7047583,18 грн. Вартість відчуженого [PERSON] спільного майна складає: ?автомобіля AUDI, А5 - 323682,50 грн.; ?автомобіля ASTON MARTIN, RAPID - 1521170,00 грн.; ?мотоцикла HARLEY-DAVIDSON, FLTRXSE-2 - 808177,34 грн. ?квартира [ADDRESS] ,- 4812311,0 грн.; ?машиномісце № [NUMBER] ; 2/1 за адресою: [ADDRESS] , - 400120,0 грн.; ?машиномісце № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , - 206365,0 грн.; ?нежитлове приміщення № 111 за адресою: [ADDRESS] , - 348000,00 грн.; ?садовий будинок [ADDRESS] » - 242158,00 грн.; ?земельна ділянка [NUMBER] кадастровий номер 4810137200:11:024:0009 за адресою: м. Миколаїв, садівниче товариство «Будівельник» - 121000,00 грн. Загальна вартість майна складає - 8782983,84 грн. Враховуючи, що [PERSON] здійснив відчуження спільних об`єктів нерухомого майна та автомобілів проти волі Позивача і не в інтересах сім`ї та не на її потреби, вартість об`єктів нерухомого майна та автомобілів повинна бути врахована при поділі, Позивач має право стягнення з Відповідача грошової компенсації за 1/2 частини вартості відчуженого ним майна. Розмір 1/2 частини вартості майна, що підлягає компенсації становить: 8782983,84 грн. (вартість відчуженого [PERSON] майна) - 7047583,18 грн. (вартість майна, виділеного в натурі [PERSON] ) : 2 = 1735400,66 : 2 = 867700,33 грн. Позивач вважає, що запропонований порядок поділу майна відповідає належним Позивачу з Відповідачем часткам, а поділ майна у запропонований спосіб не порушить прав Відповідача як співвласника майна, оскільки своєю часткою він розпорядився на власний розсуд та з порушенням прав Позивача, що встановлено судовими рішеннями. Враховуючи вищевикладене позивач за зустрічним позовом просить суд: 1. \~ \~ \~ \~Визнати об`єктами права спільної сумісної власності подружжя наступне майно: - \~ \~ \~ \~квартиру [ADDRESS] ; - \~ \~ \~ \~квартиру [ADDRESS] ; - \~ \~ \~ \~нежитлове приміщення № 111 за адресою: [ADDRESS] ; - \~ \~ \~ \~квартиру [ADDRESS] ; - \~ \~ \~ \~машиномісце № [NUMBER] ; 2/1 за адресою: [ADDRESS] ; - \~ \~ \~ \~машиномісце № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] ; - \~ \~ \~ \~садовий будинок [ADDRESS] ; - \~ \~ \~ \~земельну ділянку 72 кадастровий номер 4810137200:11:024:0009 за адресою: м. Миколаїв, садівниче товариство «Будівельник»; - \~ \~ \~ \~автомобіль ASTON MARTIN, RAPID, 2010 року випуску, об`єм двигуна 5935; - \~ \~ \~ \~автомобіль AUDI, А5, 2008 року випуску, об`єм двигуна 3197; - \~ \~ \~ \~мотоцикл DUCATI MULTISTRADA 950, 2017 року випуску, об`єм двигуна 937; - \~ \~ \~ \~автомобіль MERCEDES-BENZ GLE 43 AMG, 2017 року випуску, об`єм двигуна 2996; - \~ \~ \~ \~мотоцикл HARLEY-DAVIDSON, FLTRXSE-2, 2018 року випуску, об`єм двигуна 1917. 2. \~ \~ \~ \~Визнати право власності за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на квартиру за адресою: [ADDRESS] . 3. \~ \~ \~ \~Визнати право власності за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на квартиру за адресою: [ADDRESS] . 4. \~ \~ \~ \~Визнати право власності за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на мотоцикл DUCATI MULTISTRADA 950, 2017 року випуску, об`єм двигуна 937. 5. \~ \~ \~ \~Визнати право \~ \~ \~ \~власності за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на автомобіль MERCEDES- BENZ GLE 43 AMG, 2017 року випуску, об`єм двигуна 2996. 6. \~ \~ \~ \~Стягнути з [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) компенсацію за 1/2 частку відчуженого майна в розмірі 867700,33 грн. Під час судового засідання призначеного на 12 жовтня 2021 року зустрічну позовну заяву прийнято до спільного розгляду. Ухвалою суду від 23 листопада 2021 року вирішено витребувати від: Територіального сервісного центру 5152 Регіонального сервісного центру МВС в Одеській області, адреса: м. Одеса, Київське шосе, 27А, 65031 наступну інформацію: 1.Які транспортні засоби були зареєстровані за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) в період з 07 листопада 2014 року по 26.10.2018 року. 2.Коли та на підставі яких документів транспортні засоби зазначені у п .1 були перереєстровані на інших осіб. 25\~листопада 2021\~року від\~первісного позивача\~до суду\~надійшов відзив\~на зустрічний\~позов.\~Відповідно до\~наданого відзиву\~відповідач зазначив,\~що квартири [ADDRESS] та [ADDRESS] за адресою: [ADDRESS] належать на праві власності [PERSON] на підставі рішень по справах № 489/7566/18 від 04.02.2020 року та 522/21269/18 від 22.03.2021 року відповідно, а тому по вказаним вимогам відсутній предмет спору. Що стосується автомобіля MERCEDES-BENZ GLE 43 AMG, 2017 року випуску та мотоциклу DUCATI MULTISTRADA 950, 2017 року випуску первісний позивач зазначає, що рішеннями у справах №522/22683/18 та 523/18284/18 право власності на вищезазначений автомобіль та мотоцикл було визнано за [PERSON] , а тому вказані вимоги є зловживанням процесуальними правами відповідача, адже вказані питання щодо права власності на дане майно вже вирішено в інших цивільних справах. Щодо стягнення з первісного позивача компенсації за частку відчуженого майна в розмірі 867700,33 грн., позивач зазначає, що майно було відчужене у 2018 році, а позивач за зустрічним позовом звернулась до суду з вказаними вимогами 04.08.2021 року, а отже строк позовної давності позивачем по зустрічному позову порушено. 06 грудня 2021 року від позивача за зустрічним позовом до суду надійшла відповідь на відзив за зустрічним позовом відповідно до якого вказує наступне. [PERSON] вказує, що строк позовної давності нею не порушено, адже його початок обчислюється від дня, коли між ними було розірвано шлюб, тобто 26.10.2018 року, а до суду з зустрічним позовом [PERSON] звернулась 04.08.2021 року. Стосовно квартир [ADDRESS] та [ADDRESS] за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] зазначає, що зустрічною позовною заявою просить суд поділити вказане майно в інший, ще не визначений спосіб, а тому рішення судів про які зазначає відповідач за зустрічним позовом не є тотожними. Стосовно автомобіля MERCEDES-BENZ GLE 43 AMG, 2017 року випуску та мотоциклу DUCATI MULTISTRADA 950, 2017 року випуску [PERSON] вказує, що предметом справ №522/22683/18 та 523/18284/18 було витребування майна з чужого незаконного володіння, в той час як предметом зустрічного позову є поділ майна подружжя. Ухвалою суду від 09 червня 2022 року підготовче провадження по справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. 11 квітня 2023 року від [PERSON] до суду надійшла уточнена зустрічна позовна заява, відповідно до якої просила суд: Визнати об`єктами права спільної сумісної власності подружжя наступне майно: - квартиру [ADDRESS] ; - квартиру [ADDRESS] ; - нежитлове приміщення № 111 за адресою: [ADDRESS] ; - квартиру [ADDRESS] ; - машиномісце № [NUMBER] ; 2/1 за адресою: [ADDRESS] ; - машиномісце № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] ; - садовий будинок [ADDRESS] ; - земельну ділянку [NUMBER] кадастровий номер 4810137200:11:024:0009 за адресою: м. Миколаїв, садівниче товариство «Будівельник»; - автомобіль ASTON MARTIN, RAPID, 2010 року випуску, об`єм двигуна 5935; - автомобіль AUDI, А5, 2008 року випуску, об`єм двигуна 3197; - мотоцикл HARLEY-DAVIDSON, FLTRXSE-2, 2018 року випуску, об`єм двигуна 1917. Визнати право власності за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на квартиру за адресою: [ADDRESS] . 3. Визнати право власності за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на квартиру за адресою: [ADDRESS] . 4. Стягнути з [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) компенсацію за 1/2 частку відчуженого майна в розмірі 1846243,42 грн. Суму до стягнення з первісного позивача розраховано наступним чином: 8782983,84 грн. (вартість відчуженого [PERSON] майна) 5090497,00 грн. (вартість майна, виділеного в натурі [PERSON] ) : 2 = 3692486,84 : 2 = 1846243,42 грн. Таким чином, уточненою зустрічною позовною заявою з розгляду виключено автомобіль MERCEDES-BENZ GLE 43 AMG, 2017 року випуску та мотоцикл DUCATI MULTISTRADA 950, 2017 року. Під час судового засідання від 19 квітня 2023 року суд прийняв заяву про зміну зустрічного позову до розгляду. У судове засідання призначене на 04 липня 2023 року з`явився представник позивача [PERSON] та представник відповідача [PERSON] . Під час судового засідання представник позивача зазначив, що в апеляції на даний момент переглядається рішення стосовно квартири на Французькому бульварі за апеляційною скаргою Афанасьєвської. Представник відповідача зазначив, що суд апеляційної інстанції не зупиняв виконання рішення першої інстанції. Дослідивши матеріали справи та заслухавши думки сторін, суд прийшов до наступних висновків. Стосовно перегляду рішення стосовно квартири на Французькому бульварі за апеляційною скаргою [PERSON] .. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 22 березня 2021 року вирішено позов [PERSON] до [PERSON] , треті особи [PERSON] , Товариство з обмеженою відповідальністю «Вулф-2018» про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності, задовольнити та визнати за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) право власності на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] витребувати у [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Станом на час розгляду справи вказане рішення суду набрало законної сили, виконання рішення суду не зупинено. Підстави для обов`язкового зупинення провадження по справі у суду відсутні. Виходячи з вищевикладеного, суд вбачає за можливе розглядати справи за наявними матеріалами справи. Судом встановлено, що 7 листопада 2014 року Центральним відділом державної реєстрації' актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції був зареєстрований шлюб між [PERSON] , громадянином Російської Федерації, [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , та [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] та видано свідоцтво про реєстрацію шлюбу серія [NUMBER] від 07.11.2014 року. Відповідно до договору купівлі-продажу від 14.12.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу 14.12.2017 року, зареєстрованого в реєстрі за №6887 квартира за\~адресою: [ADDRESS] , належала [PERSON] на праві власності, що підтверджується також витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 14.12.2017 року, та інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, сформованої 06.08.2018 року. Квартира [ADDRESS] належала [PERSON] на підставі договору купівлі продажу від 21.11.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Димовим О.С., що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 21.11.2014 року, та інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, сформованої 06.08.2018 року. 11 липня 2018 року Суворовським районним судом м. Одеси було постановлено ухвалу про затвердження мирової угоди по справі № 523/8929/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя, за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя, якою затверджено мирову угоду між [PERSON] та [PERSON] та визнано, що сторони домовилися здійснити між собою поділ майна, зокрема, виділити [PERSON] квартиру за адресою: [ADDRESS] та квартиру загальною площею 108,6 кв. м. (жила площа 79,7 кв. м.), яка розташована за адресою: [ADDRESS] , яка була придбана за договором купівлі продажу, посвідченим приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Димовим О.С. 21.11.2014 року за реєстровим № 2299, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 402975348101. 16 серпня 2018 року позивачем до Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області подано заяву про вчинене [PERSON] та [PERSON] кримінальне правопорушення, передбачене ст. 190 КК України. 17 серпня 2018 року відповідні відомості були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12018150020003238. 21 серпня 2018 року у вказаному кримінальному провадженні позивач була визнана потерпілою, що підтверджується пам`яткою про процесуальні права та обов`язки потерпілого від 21.08.2018 року. 08 листопада 2018 року апеляційним судом Одеської області було винесено постанову про скасування ухвали Суворовського районного суду м. Одеси від 11.07.2018 року по справі № 523/8929/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя, за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя, якою затверджено мирову угоду між [PERSON] та [PERSON] . Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 04 лютого 2020 року по справі №489/7566/18 було задоволено позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , треті особи [PERSON] , ТОВ «ВУЛФ-2018» про витребування майна із незаконного чужого володіння та визнання права власності та визнано за [PERSON] право власності на квартиру в м. Миколаєві. Дане рішення набрало законної сили 03.09.2020 року. Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 22 березня 2021 року по справі № 522/21269/18 було задоволено позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , треті особи [PERSON] , ТОВ «ВУЛФ-2018» про витребування майна із незаконного чужого володіння та визнання права власності та визнано за [PERSON] право власності на квартиру в м. Одесі. Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 26.10.2018 року по цивільній справі № 487/4765/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, розірвано шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] 07.07.2014 року. Таким чином, суд приходить до висновку, що вказані квартири придбані під час шлюбу, а отже є спільною частковою власністю подружжя. Під час шлюбу сторонами було придбано інше рухоме та нерухоме майно, яке в силу положень ст. 60 СК України, належать сторонам на праві спільної сумісної власності, а саме: 14 травня 2018 року було придбано нежитлове приміщений № 111 за адресою: [ADDRESS] , титульний власник - [PERSON] ; - \~ \~ \~ \~28 липня 2017 року було придбано квартиру [ADDRESS] , титульний власник - [PERSON] ; - \~ \~ \~ \~21 липня 2017 року було придбано машиномісце № 2; 2/1 за адресою: [ADDRESS] , титульний власник - [PERSON] ; - \~ \~ \~ \~21 липня 2017 року було придбано машиномісце № 1 за адресою: [ADDRESS] , титульний власник - [PERSON] ; - \~ \~ \~ \~07 жовтня 2015 року було придбано садовий будинок [ADDRESS] , титульний власник - [PERSON] ; - \~ \~ \~ \~07 жовтня 2015 року було придбано земельну ділянку 72 кадастровий номер 4810137200:11:024:0009 за адресою: м. Миколаїв, садівниче товариство «Будівельник», титульний власник - [PERSON] ; - \~ \~ \~ \~18 квітня 2017 року було придбано автомобіль ASTON MARTIN, RAPID, 2010 року випуску, об`єм двигуна 5935, титульний власник - [PERSON] ; - \~ \~ \~ \~10 березня 2015 року було придбано автомобіль AUDI, А5, 2008 року випуску, об`єм двигуна 3197, титульний власник - [PERSON] ; - \~ \~ \~ \~ 16 травня 2018 року було придбано мотоцикл HARLEY- DAVIDSON, FLTRXSE-2, 2018 року випуску, об`єм двигуна 1917 - [PERSON] . Відповідно до інформації про юридичну особу, засновником ТОВ «Вулф-2018» являється [PERSON] , відомості про юридичну особу внесено 26.10.2018 року за № 15561020000067925. З матеріалів справи вбачається, а також не спростовується сторонами, що 13 червня 2018 року [PERSON] передав товариству з обмеженою відповідальністю «ФОКС-2018», кінцевим бенефіціарним власником якого є [PERSON] спільне нерухоме майно: - \~ \~ \~ \~нежитлове приміщення № 111 за адресою: [ADDRESS] ; - \~ \~ \~ \~квартиру [ADDRESS] ; - \~ \~ \~ \~машиномісце № [NUMBER] ; 2/1 за адресою: [ADDRESS] ; - \~ \~ \~ \~машиномісце № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується протоколом № 1, актами приймання-передачі, серія та номер: 1994, 1995, 1996, 1997, 1998, 1999, 2000, 2001, видані 13.06.2018 року, видавник: приватний нотаріус Бежан А.В. 15 червня 2018 року [PERSON] передав товариству з обмеженою відповідальністю «ФОКС-2018», кінцевим бенефіціарним власником якого є [PERSON] спільне нерухоме майно: - \~ \~ \~ \~садовий будинок [ADDRESS] кадастровий номер 4810137200:11:024:0009 за адресою: м. Миколаїв, садівниче товариство «Будівельник» за протоколом № 1, актами приймання-передачі. На замовлення [PERSON] 20 та 21 липня 2021 року старшим судовим експертом Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз (Миколаївське відділення) Кульовим О.Ю. складено висновки експерта № 21-466, № 21-467, № 21- 468, № 21-469, № 21-470 судової авто товарознавчої експертизи транспортних засобів, згідно яких ринкова вартість: подібного автомобіля AUDI, А5 складає 323682,50 грн.; подібного за своїми якостями автомобіля ASTON MARTIN, RAPID складає 1521170,00 грн.; подібного мотоцикла HARLEY-DAVIDSON, FLTRXSE-2 складає 808177,34 грн. (висновки експерта наявні в матеріалах справи). На замовлення [PERSON] 23 та 26 липня 2021 року товариством з обмеженою відповідальністю «ТОСКОР» (сертифікат суб`єкта оціночної діяльності № 325/21 від 28.042021 року) складено звіти про оцінку майна, згідно яких оціночна (ринкова) вартість об`єкта оцінки: квартира [ADDRESS] , складає 4812311,00 грн.; машиномісце № [NUMBER] ; 2/1 за адресою: [ADDRESS] , складає 400120,00 грн.; машиномісце № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , складає 206365,00 грн.; нежитлове приміщення № 111 за адресою: [ADDRESS] , складає 348000,00 грн.; садовий будинок [ADDRESS] складає 242158,00 грн.; земельна ділянка [NUMBER] кадастровий номер 4810137200:11:024:0009 за адресою: м. Миколаїв, садівниче товариство «Будівельник» складає 121000,00 грн. (звіти про оцінку майна наявні в матеріалах справи). Таким чином, вартість відчуженого [PERSON] спільного майна складає: ?автомобіля AUDI, А5 323682,50 грн.; ?автомобіля ASTON MARTIN, RAPID 1521170,00 грн.; ?мотоцикла HARLEY-DAVIDSON, FLTRXSE-2 808177,34 грн. ?квартира [ADDRESS] , - 4812311,00 грн.; ?машиномісце № [NUMBER] ; 2/1 за адресою: [ADDRESS] , - 400120,00 грн.; ?машиномісце № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , - 206365,00 грн.; ?нежитлове приміщення № 111 за адресою: [ADDRESS] , - 348000,00 грн.; ?садовий будинок [ADDRESS] - 242158,00 грн.; ?земельна ділянка [NUMBER] кадастровий номер 4810137200:11:024:0009 за адресою: м. Миколаїв, садівниче товариство «Будівельник» - 121000,00 грн. Загальна вартість майна складає 8782983,84 грн. Стосовно застосування строків позовної давності, про що зазначено позивачем по справі стосовно стягнення грошових коштів за майно переданого без згоди іншого подружжя до товариства з обмеженою відповідальністю «ФОКС-2018» суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 72 СК України позовна давність не застосовується до вимог про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, якщо шлюб між ними не розірвано. Враховуючи, що шлюб між сторонами розірвано рішенням суду 26.10.2018 року, а зустрічна позовна заява подана до суду 04.08.2021 року, позивачем за зустрічним позовом не порушено вимог щодо строків позовної давності. Щодо вимог первісного позову. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (ст. 61 СК України). Таке ж положення містить і норма статті 368 ЦК України. Тобто, статтею 60 СК України встановлено презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Відповідно до ч. 1 ,2 ст. 61 СК України, об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентується ст. 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпорядження спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя. Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у ст. 69 СК України. Ч. 1 ст. 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (ч. 1, друга ст. 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (ч. 2 ст. 364 ЦК України). Ч. ч. 1, 2 ст. 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Ст. 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Частиною 1, 2 ст. 372 ЦК України передбачено, що майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Враховуючи первинні позовні вимоги, суд вважає за можливе визнати за [PERSON] право власності на частину квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 402975348101 та на частину квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 249691541101. Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд повинен керуватися «обставинами, що мають істотне значення», якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 р. N 11). Зі змісту п.п. 23, 24 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Аналогічний висновок ВС зроблено у постанові від 01 квітня 2020 року у справі № 462/518/18 (провадження № 61-13422св19). Відповідно до п.30 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч. 1 ст. 63, ч. 1 ст. 65 СК України. Конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними у період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі у судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Аналогічний висновок щодо застосування норми права у подібних правовідносинах висловлений у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17, постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17 (провадження № 14-325цс18). [PERSON] у зутрічній позовній заяві вказує, що сторони по справі є співвласниками кількох різних самостійних об`єктів (квартир, будинків, нежитлових приміщень, автомобілів) і не досягли згоди щодо їх поділу в натурі, отже, Позивач вважає, що вирішити питання про поділ в натурі та компенсацію одній із сторін вартості майна вирішить спір по суті та виключить подальше звернення осіб до суду за захистом порушених прав. За нормами ст. 71 СК України неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено угодою між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України. Суд вбачає, що наявність первісного позову свідчить про небажання [PERSON] отримаувати грошову компенсацію за квартири яка розташована за адресою: [ADDRESS] , та [ADDRESS] . Таким чином, суд відмовляє в задоволенні зустрічного позову в частині права власності в повному обсязі за цими квартирами, а вбачає за необхідне визнати за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) право власності на 1/2 квартири за адресою: [ADDRESS] . 3. та визнати за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) право власності на 1/2 квартири за адресою: [ADDRESS] . Стосовно відчуженого майна [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФОКС-2018». Вищезазначене майно [PERSON] було відчужено без згоди [PERSON] . Якщо один з подружжя є учасником господарського товариства і вносить до його статутного капіталу майно, придбане за рахунок спільних коштів подружжя, то таке майно переходить у власність цього підприємства, а в іншого з подружжя право власності на майно (тобто речове право) трансформується в право вимоги (зобов`язальне право), сутність якого полягає у праві вимоги виплати половини вартості внесеного майна в разі поділу майна подружжя або право вимоги половини отриманого доходу від діяльності підприємства. Аналогічної позиції Верховний Суд України дотримався і у справі № 6-79цс13 (постанова від 02 жовтня 2013 року) та у справі № 6-61цс13 (постанова від 03 липня 2013 року). Також без згоди [PERSON] відповідач відчужив транспортні засоби: автомобіль ASTON MARTIN, RAPID, 2010 року випуску, об`єм двигуна 5935; автомобіль AUDI, А5, 2008 року випуску, об`єм двигуна 3197; мотоцикл HARLEYDAVIDSON, FLTRXSE-2, 2018 року випуску, об`єм двигуна 1917. Даний факт визнаний представником позивача за первісним позовом, доказів на спростування до справи не надавались. Враховуючи, що [PERSON] здійснив відчуження спільних об`єктів нерухомого майна та автомобілів проти волі Позивача і не в інтересах сім`ї та не на її потреби, вартість об`єктів нерухомого майна та автомобілів повинна бути врахована при поділі, Позивач має право стягнення з Відповідача грошової компенсації за 1/2 частини вартості відчуженого ним майна, а також бажання позивача за зустрічним позовом отримати компенсацію за 1/2 частку відчуженого майна в розмірі 4391491,92 грн. Позивачем за первинним позовом не заявлено доводів щодо спростування встановленої суми оцінки та загальної вартості спірного майна по зустрічному позову згідно зазначеного вище переліку. Також по справі не надано жодних доказів на спростування заявленої вартості майна. В зв`язку з чим надані позивачем по зустрічному позову висновки судового експерта по встановленню вартості спірного майна по зустрічному позову суд приймає як належний та допустимий доказ по справі. Згідно з позиціями ВС викладеними у постановах від 7 квітня 2020 року у справі №199/3645/17, від 27 червня 2018 року у справі № 757/45050/15 та від 12 червня 2019 року у справі № 595/324/17: у справах за позовами про поділ майна подружжя на яке, на думку одного з них, поширюється правовий режим спільної сумісної власності, позивачеві задля доведення цього достатньо підтвердити, що спірний об`єкт був набутий під час шлюбу. Пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, але його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 29). Національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі«Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v.Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі«Гірвісаарі проти Фінляндії»(Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року). Відповідно до ч. 1, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд вважає, що кожна із сторін по даній справі була належним чином проінформована про право надати суду будь-які докази для встановлення наявності або відсутності обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЦК України особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд. Згідно із ч. 2 ст. 13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 і ч. 3 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами.

Outcome: partial