Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-28 00:00:00

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог, позиція позивача 22.05.2023 року адвокат Борисова Л.В. звернулась до суду в інтересах [PERSON] з позовом до [PERSON] про зміну (збільшення) розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини та способу їх стягнення. В обґрунтування позову посилається на те, що позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який розірвано судом 18.01.2016 року. Сторони є батьками неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з позивачем. Судовим наказом Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 27.10.2017 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02.10.2017 року і до досягнення ним повноліття. Постановою державного виконавця від 09.11.2017 року відкрито виконавче провадження №55111365 з примусового виконання даного судового наказу. Від часу призначення аліментів матеріальний стан відповідача значно покращився, починаючи з квітня 2022 року він перебуває на військовій службі у військовій частині [NUMBER] , має постійний та стабільний дохід. Враховуючи матеріальне становище дитини, її вік, відсутність даних про незадовільний стан здоров`я відповідача, матеріальне становище останнього, який має постійний дохід, просить суд змінити (збільшити) розмір аліментів, який стягується з [PERSON] на підставі судового наказу Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 27.10.2017 року у справі №688/2869/17 на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , з 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на 1/4 частину усіх видів заробітку відповідача, починаючи з дати подання позовної заяви до суду 22.05.2023 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, на підставі ч. 3 ст. 211 ЦПК України подала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник позивача\~ [PERSON] \~ адвокат\~Борисова Л.В.\~у судовому\~засіданні позов\~підтримала з\~підстав,\~викладених у\~ньому в повному обсязі, просила його задовольнити. Позиція відповідача Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав частково, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітнього сина в розмірі 20% його заробітку, посилаючись на те, що в даний час проходить військову службу, у військовій частині, яка переведена на воєнний стан, значну частину грошового забезпечення витрачає на потреби ЗСУ, за власні кошти ремонтує військову техніку. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі \~ \~ \~ \~Ухвалою Шепетівського\~міськрайонного суду\~Хмельницької області\~від 29.05.2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено її розгляд о 09 год. 00 хв. 29.06.2023 року. Виклад встановлених судом обставин, зміст спірних правовідносин та докази на їх підтвердження Судом встановлено, що з 08.08.2009 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 18.01.2016 року. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про його народження серії [NUMBER] виданого 18.05.2011 року Грицівською селищною радою Шепетівського районку Хмельницької області. З довідки №375 від 12.05.2023 року виданої виконкомом Грицівської селищної ради Шепетівського району Хмельницької області, вбачається, що [PERSON] зареєстрована по [ADDRESS] та проживає за цією адресою разом із сином [PERSON] , [INFO] . Судовим наказом Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 27.10.2017 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02.10.2017 року і до досягнення ним повноліття. Вказаний судовий наказ перебуває на виконанні в Шепетівському відділі ДВС, на його підставі відкрито виконавче провадження №55111365, що підтверджується постановою старшого державного виконавця Єгоровою О.О. від 09.11.2017 року про відкриття виконавчого провадження. Відповідач перебуває на військовій службі у військовій частині [NUMBER] ,\~щомісячно отримує\~грошове забезпечення,\~що підтверджується\~відповідю на\~адвокатський запит\~№350/487/1396/т\~від 10.05.2023\~рокута відомостямиза період з 01.04.2022 року по 01.04.2023 року. Вказані вище обставини також визнані сторонами, а тому у відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягають. Застосовані норми права Відповідно до ч. 1 ст. 18, ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до\~ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»\~на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання та розвиток дитини, а отже і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими. У відповідності до ч. 2\~ст. 51 Конституції України\~та\~статті 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.\~141\~Сімейного кодексу\~України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 5 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~(зі змінами, внесеними Протоколом № 11) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебуванні в шлюбі та у випадку його розірвання. Статтею 150 Сімейного кодексу України\~визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частиною третьою статті 181 Сімейного кодексу України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України) . Стаття 192 Сімейного кодексу України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ст. 183 Сімейного кодексу України). Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтей 182-184 Сімейного кодексу України не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження за положеннями ст. 192 Сімейного кодексу України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі, та навпаки). Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс14. Вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце і внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів. При цьому правомірність такого способу захисту встановлюється судом з урахуванням фактичних обставин справи та залежить від наявності відповідних підстав, передбачених положеннями статей 182-184,\~192 СК України. Зазначену позицію висловив Верховний Суд у постанові від 13 лютого 2019 року по справі № 152/100/18. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду. Згідно ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Мотиви та висновки суду Заслухавши представника позивача, відповідача, з`ясувавши думки позивача, викладену у письмовій заяві, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку позов задовольнити частково з огляду на наступне. Сторони мають рівні права та обов`язки по утриманню та матеріальному забезпеченню дитини, а отже не тільки позивач, але й відповідач зобов`язаний утримувати свого неповнолітнього сина. Аналізуючи вищевказані правові норми законодавства суд дійшов висновку, що стягувачу аліментів надано виняткове право вибору та ініціювання подальшої зміни в судовому порядку способу стягнення аліментів (в частці від доходу платника або в твердій грошовій сумі). Закон не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися такою можливістю, а тому платник аліментів позбавлений можливості впливати на обрання способу стягнення аліментів, однак може звернутися до суду з позовом про зменшення їх розміру. \~ \~ \~ \~Згідно п. 23\~постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15\~травня 2006\~року №\~3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справ щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» відповідно до\~ст.\~192\~СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Таким чином, підставою для звернення до суду із позовом про збільшення розміру аліментів відповідно до положень\~ст. 192 СК України\~є зміна матеріального або сімейного стану платника або одержувача аліментів, погіршення, або поліпшення стану здоров`я когось із них, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Щодо визначення частки заробітку (доходу) платника аліментів, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, суд зазначає наступне. З аналізу ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України вбачається, що розмір частки від заробітку (доходу), що приходиться на утримання дитини, законом не встановлюється, а визначається судом у кожному конкретному випадку стягнення аліментів з урахуванням обставин, які передбачені у\~ст. 182 СК України. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. \~ \~ \~ \~Разом з тим, судом встановлено, що підставою для збільшення розміру стягуваних аліментів є покращення матеріального становища відповідача, який має постійний та стабільних дохід. Визначаючи частку заробітку (доходу) відповідача [PERSON] , яка буде стягуватися як аліменти на утримання неповнолітнього сина, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, її вік; відсутність даних про незадовільний стан здоров`я платника аліментів, матеріальне становище відповідача, який є військовослужбовцем військової частини [NUMBER] та отримує постійний дохід, відсутність доказів перебування на утриманні відповідача інших осіб, а тому дійшов висновку,\~що розмір\~аліментів підлягає\~зміні (збільшенню)\~та з\~відповідача на\~користь позивача\~слід стягувати\~аліменти на\~утримання дитини\~у розмірі\~ частини\~з усіх\~видів заробітку\~(доходу),\~але не\~менше ніж\~50%\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку,\~щомісячно,\~ починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Таким чином позов підлягає до задоволення частково. Судові витрати Відповідно до\~положень ч.\~1,\~п.п.\~1,\~2\~ч.\~3\~ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до\~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Враховуючи те, що витрати [PERSON] на правничу допомогу в сумі 3000 грн підтверджені належними та допустимими доказами, а саме: договором про надання правової (правничої) допомоги №14/04/2023-2 від 14.04.2023 року, додатком №1 до договору про надання правової (правничої) допомоги №14/04/2023-2 від 14.04.2023 року з описом робіт та розрахунком їх вартості, квитанцією від 16.05.2023 року про оплату послуг правничої допомоги за договором №14/04/2023-2 в сумі 3000 грн, суд дійшов висновку про їх стягнення з відповідача на користь позивача. Позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому згідно вимог ч.1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави у розмірі 1073,60 грн. На підставі ст.ст.141,\~150,\~180-183, 192 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial