Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-03 00:00:00

У січні 2023 року позивач акціонерне товариство «Райффайзен Банк» звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на наступні обставини. 04 червня 2021 року між акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого за всіма правами та обов`язками є акціонерне товариство «Райффайзен Банк» та громадянином України [PERSON] було укладено заяву-договір про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» № 014-RO-82-91719882 від 04.06.2021 року, за яким кредитор надав позичальнику кредит в розмірі 106763,79 гривень до 04.06.2026 року (60 місяців) під фіксовану процентну ставку 49,90% річних, а позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії, згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначенні договором. На підставі п. 1.1 заяви-договору, банк відкриває поточний рахунок «Для виплат» в гривнях на ім`я клієнта та здійснює його розрахунково-касове обслуговування у відповідності до Правил та Тарифів банку на ведення та обслуговування поточних рахунків фізичних осіб. Відповідно до умов п. 1.2 кредитор зобов`язався надати позичальнику кредит в сумі 106763,79 грн., а позичальник зобов`язався повернути банку кредит та сплатити проценти за його користування. Банк виконав свої зобов`язання, надавши відповідачу кредитні кошти на поточний рахунок № [NUMBER] у сумі 106763,79 гривень 04.06.2021 року. Згідно умов п. 2.1 кредитного договору, сторони встановили, що проценти за користування кредитом сплачуються позичальником у складі щомісячного ануїтетного платежу, вказаного у графіку і розраховується, виходячи з процентної ставки, передбаченої підпунктом 1.2.3 пункту 1.2 заяви-договору за ставкою 49,90 % річних. Проценти нараховуються щомісяця на фактичний залишок заборгованості за весь строк користування кредитом, починаючи з дня надання кредиту (включно) або з наступного за днем надання кредиту операційного дня (у разі надання кредиту після закінчення операційного часу) виходячи з фактичної кількості днів в місяці та році (метод факт/факт). Відповідно до умов п. 2.2 кредитного договору, позичальник зобов`язався здійснювати погашення кредиту та сплату процентів щомісячно ануїтетними платежами. Ануїтентний платіж включає в себе погашення частини основної суми кредиту та процентів, та розраховується за\~ формулою, визначеною підпунктом 3.5.1 пункту 3.5 статті 3 розділу 6 правил. Позичальник зобов`язався здійснювати погашення кредиту та процентів ануїтетними платежами у валюті кредиту кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем надання кредиту в дату, визначену підпунктом 1.2.4 пункту 1.2 заяви-договору. Якщо дата сплати ануїтетного платежу не є робочим днем, ануїтетний платіж має бути сплачений клієнтом не пізніше останнього робочого дня, що передує даті сплати ануїтетного платежу (п. 2.3 кредитного договору). Відповідно до п. 8 заяви-договору, клієнт підтвердив, що ознайомлений з чинною редакцією правил. Клієнт визнає та підтверджує, що на взаємовідносини сторін за цією заявою-договором поширюється положення договору, правил, в тому числі розділів 2,6 правил. Клієнт зобов`язався дотримуватись умов договору, правил, зокрема, тих положень, що регламентують умови відкриття та обслуговування поточних рахунків, а також надання банком кредитів. Відповідно до п. 1.2 розділу 1 правил, правила застосовуються до відносин сторін з дати прийняття (акцепту) клієнтом публічної пропозиції шляхом підписання клієнтом заяви про акцепт публічної пропозиції/угоди. В подальшому, у зв`язку із несплатою відповідачем у процесі кредитування відсотків, такі прострочені відсотки шляхом реструктуризації заборгованості були капіталізовані до суми кредиту. Таке збільшення суми кредиту не супроводжувалося видачею кредитних коштів позичальнику. Зазначена реструктуризація проведена дистанційно без підписання паперових угод, без звернення до відділення банку, через офіційний сайт позивача, направлена на зменшення фінансового навантаження на відповідача шляхом обміну СМС повідомленнями із відповідачем, відповідно до п. 1.5 ст. 1 Розділу 6 правил банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «Райффайзен Банк Аваль», затверджених правлінням АТ «Райффайзен Банк Аваль» 16.09.2013 року, які розміщені у відкритому доступі на офіційному сайті позивача. Отже, з укладенням заяви-договору із додатком № 1 у Позичальника виник обов`язок повернути банку кредит та відсотки за кредитним договором у строки та в розмірах, встановлених умовами договору. Згідно п. 1.5 правил, банк має право проводити реструктуризацію зобов`язань Клієнта за кредитом (зміна умов кредиту). Реструктуризація проводиться банком відповідно до внутрішніх документів банку з рахуванням рівня платоспроможності і кредитоспроможності клієнта, стану виконання клієнтом визначених заявою зобов`язань за кредитом, а також інших обставин, які впливають на виконання клієнтом зобов`язань за кредитом. Сторони дійшли згоди, що реструктуризація (лонгація (продовження) строку кредиту, капіталізація, кредитні канікули та інші види реструктуризації) може бути здійснена Банком без підписання між банком та клієнтом додаткових договорів/угод до заяви. За зверненням клієнта, реструктурізація здійснюється на підставі поданої клієнтом на сайті банку заяви, яка є акцептом оферти банку на зміну умов кредиту. Підтвердженням зміни умов кредиту є направлення банком клієнту СМС-повідомлення із зміненими умовами Кредиту. Клієнт зобов`язаний виконувати свої зобов`язання за кредитом в порядку та на умовах, визначених заявою та з урахуванням зазначених в СМС-повідомленні змін. Також клієнт в будь-який робочий день після отримання СМС-повідомлення із зміненими умовами кредиту, може звернутися до відділення банку і підписати новий графік погашення кредиту. Сторони домовились, що розрахований банком самостійно новий графік погашення кредиту вважається складеним належним чином, є невід`ємною частиною заяви та підставою для визначення розміру зобов`язань клієнта за кредитом. Проте, всупереч вимогам п. 2.2 та п. 2.3 заяви-договору, позичальник не виконав взяті на себе договірні зобов`язання, не здійснював щомісячно погашення кредитної заборгованості, згідно умов договору погашення кредиту та відсотків за кредитом. Так, в силу зазначених вище правових норм, та у зв`язку з невиконанням позичальником умов договору на адресу позичальника було направлено вимогу про виконання боргових зобов`язань за кредитним договором за вих. № 114/5-К-264335 від 01.11.2022 року, надавши можливість останньому добровільно врегулювати заборгованість протягом 30 днів. Дана вимога була направлена позичальнику засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта», однак у визначені кредитором строки не виконана, заборгованість повернуто так і не було. Станом на 28.10.2022 року заборгованість відповідача перед банком за заявою-договором складає 137052 грн. 56 коп., яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 117067 грн. 63 коп.; заборгованість за відсотками у розмірі 19984 грн. 93 коп.\~ А тому просили суд стягнути з відповідача [PERSON] суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 137052,56\~ грн. та понесені судові витрати в розмірі 2684,00 грн. (а.с. 1-5). Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.01.2023 року, головуючим суддею визначено Орєхова О.І. (а.с. 37) та матеріали передані для розгляду. Відповідно до ч. 6 ст. 187 ЦПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи. 27 січня\~ 2023 року\~ судом\~ було\~\~ здійснено запит стосовно відомостей про реєстрацію місця проживання відповідача\~ (а.с. 41). 27 лютого 2023 року за вх. № 8305 судом отримано з відділу обліку та моніторингу інформацію про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в Києві та Київській області щодо\~ зареєстрованого місця проживання (перебування) відповідача (а.с. 42). Згідно отриманої інформації, [PERSON] , [INFO] ,\~ зареєстрований за адресою: [ADDRESS] \~ з 14.03.1984 року. З матеріалів справи вбачається, що позивачем пред`явлено позов до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у відповідності до вимог ч. 1 ст. 27 ЦПК України, що узгоджується з правовою позицією, викладеною Верховним Судом у постанові від 29.10.2020 року у справі № 263/14171/19. Відповідно до ч. 1 ст. 187 ЦПК України за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 185 цього Кодексу. Якщо відповідачем вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суд відкриває провадження не пізніше наступного дня з дня отримання судом у порядку, передбаченому частиною восьмою цієї статті, інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи відповідача. Ухвалою судді від 28 лютого 2023 року прийнято позовну заяву до провадження та відкрито провадження у справі за позовною заявою акціонерного товариства «Райффайзен Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Постановлено провести розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Призначено судове засідання у справі на 28 березня 2023 року (а.с. 43-44). Відповідач\~ [PERSON] \~\~\~ про день, час та\~ місце\~ розгляду\~\~ справи\~\~ повідомлявся\~\~ шляхом\~ направлення ухвали судді від\~ 28 лютого 2023 року\~\~ про відкриття провадження\~ та\~ копії\~ позовної заяви\~ з додатками\~\~ поштовим відправленням з рекомендованим повідомленням про вручення,\~ на\~\~ адресу\~ місця\~ реєстрації, зазначеної\~ у\~\~ відповіді\~ відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в Києві та Київській\~\~ області\~\~ (а.с. 45). 28 березня 2023 року\~\~ судове засідання по справі було відкладено до 25 квітня 2023 року о 11 год. 30 хв.,\~ у\~ зв`язку\~ з неявкою\~ відповідача та\~ відсутністю\~ відомостей\~ про його належне сповіщення (а.с. 49). Відповідач [PERSON] про день, час та\~ місце\~ розгляду\~\~ справи\~\~ повторно повідомлявся\~\~ шляхом\~ направлення\~ судової повістки поштовим відправленням з рекомендованим повідомленням\~ про вручення\~ на\~\~ адресу\~ місця його\~ реєстрації (а.с 50), однак в судове засідання не з`явився, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. 25 квітня 2023 року судове засідання по справі, у\~ зв`язку з неявкою відповідача, було відкладено до\~ 26 травня 2023 року о 10 год. 00 хв. (а.с. 55). Відповідач [PERSON] про день, час та\~ місце\~ розгляду\~\~ справи\~\~ втретє повідомлявся\~\~ шляхом\~ направлення\~ судової повістки поштовим відправленням з рекомендованим повідомленням\~ про вручення\~ на\~\~ адресу\~ місця його\~ реєстрації (а.с. 56) однак в судове засідання не з`явився, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. 26 травня 2023 року судове засідання було знято зі складу у зв`язку із перебуванням судді в нарадчій кімнаті та відкладено до\~ 09 червня 2023 року о 11 год. 30 хв. (а.с. 63). Відповідач [PERSON] про день, час та\~ місце\~ розгляду\~\~ справи\~\~ вчетверте повідомлявся\~\~ шляхом\~ направлення\~ судової повістки поштовим відправленням з рекомендованим повідомленням\~ про вручення\~ на\~\~ адресу\~ місця його\~ реєстрації (а.с. 64), однак в судове засідання не з`явився, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. 09 червня 2023 року судове засідання по справі, у\~ зв`язку з неявкою відповідача, було відкладено до\~ 04 липня 2023 року о 12 год. 00 хв. (а.с. 69). Відповідач [PERSON] про день, час та\~ місце\~ розгляду\~\~ справи\~\~ вп`яте повідомлявся\~\~ шляхом\~ направлення\~ судової повістки поштовим відправленням з рекомендованим повідомленням\~ про вручення\~ на\~\~ адресу\~ місця його\~ реєстрації (а.с 70). В судове засідання представник позивача АТ «Райффайзен Банк» Лозіна Ольга Юріївна, яка діє на підставі довіреності (а.с. 73) не з`явилась, поштовим відправленням надіслала заяву, отримана та зареєстрована канцелярією суду 27.06.2023 року за вх.. № 28412, про розгляд справи у відсутність представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с. 72). Відповідач\~\~ [PERSON] в судове засідання не з`явився, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.\~ На\~\~ адресу\~\~ суду\~\~ повернулися поштові відправлення,\~ направлені\~ за місцем його реєстрації,\~ в яких працівниками пошти зазначена причина повернення за закінченням терміну зберігання (а.с. 54, 61-62, 71, 75). Відповідно до ч. 5 ст. 128 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно. Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасникам справи (ч. 6 ст. 128 ЦПК України). Згідно ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 130 ЦПК України якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-якому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У разі відсутності адресата (будь кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення. Судом направлялися судові документи на відому адресу проживання та реєстрації, а саме: [ADDRESS] , відповідачу [PERSON] , однак поштові конверти повернулися на адресу суду без вручення. Отже, суд вважає, що були застосовані всі заходи для сповіщення відповідача про розгляд цивільної справи та приходить до висновку, що відповідач [PERSON] про слухання справи, був повідомлений завчасно, у відповідності до вимог Цивільно-Процесуального кодексу України. Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності (ч. 3 ст. 211 ЦПК України). За вказаних обставин, суд приходить до висновку про можливість проведення судового засідання за відсутністю учасників судового розгляду, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та прийняття законного і обґрунтованого рішення. Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду при розгляді справи № 361/8331/18 від 1 жовтня 2020 року. Крім того, Верховний Суд неодноразово зазначав, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої палати Верховного Суду від 25.04.2018 року у справі № 800/547/17, постановах Касаційного господарського суду у складі\~ Верховного Суду від 27.11.2019 року у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 року у справі № 24/260-23/52-б ). Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Статтею 43 ЦПК України встановлений обов`язок добросовісно користування учасниками судового процесу процесуальними правами. Сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України»). Заяв та клопотань з боку відповідача на адресу суду не надходило, як і не надходило відзиву на позовну заяву позивача. Стаття 280 ЦПК України визначає, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки, належним чином повідомлений відповідач [PERSON] \~ не з`явився в судове засідання, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, не повідомивши суду про поважність причини неявки та не надав відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи, а саме заочного, суд\~ вважає за необхідним по даній справі провести заочний розгляд. 04\~ квітня 2023 року судом було ухвалено проводити розгляд справи в заочному порядку. Згідно ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки учасники судового розгляду в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Судом встановлені наступні обставини та спірні їм правовідносини. Встановлено, 04 червня 2021 року між акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого за всіма правами та обов`язками є акціонерне товариство «Райффайзен Банк» та громадянином України [PERSON] було укладено заяву-договір про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» № 014-RO-82-91719882 від 04.06.2021 року, за яким кредитор надав позичальнику кредит в розмірі 106763,79 гривень до 04.06.2026 року (60 місяців) під фіксовану процентну ставку 49,90% річних, а позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії, згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначенні договором (а.с. 9-10). На підставі п. 1.1 заяви-договору, банк відкриває поточний рахунок «Для виплат» в гривнях на ім`я клієнта та здійснює його розрахунково-касове обслуговування у відповідності до Правил та Тарифів банку на ведення та обслуговування поточних рахунків фізичних осіб. Відповідно до умов п. 1.2 кредитор зобов`язався надати позичальнику кредит в сумі 106763,79 грн., а позичальник зобов`язався повернути банку кредит та сплатити проценти за його користування. В залежності від операційної моделі банку, надання кредиту може здійснюватися в один з\~ наступних способів: кредит надається шляхом зарахування коштів кредиту на поточний рахунок клієнта, зазначений у п. 1.1 заяви-договору. Клієнт доручає банку здійснити в дату надання кредиту, договірне списання коштів з поточного рахунку у визначеній підпунктом 1.2.1.1 підпункту 1.2.1 пункту 1.2 заяви-договору сумі на картковий рахунок за реквізитами емітованого до нього платіжної картки; кредит надається шляхом зарахування коштів кредиту на КР з наступним відображенням операції надання кредиту на КР через поточний рахунок в дату надання кредиту (у разі його надання в операційний час) або на наступний операційний день (у разі надання кредиту після закінчення операційного часу). Банк виконав свої зобов`язання, надавши відповідачу кредитні кошти на поточний рахунок № [NUMBER] у сумі 106763,79 гривень 04.06.2021 року (а.с. 15). Згідно умов п. 2.1 кредитного договору, сторони встановили, що проценти за користування кредитом сплачуються позичальником у складі щомісячного ануїтетного платежу, вказаного у графіку і розраховується, виходячи з процентної ставки, передбаченої підпунктом 1.2.3 пункту 1.2 заяви-договору за ставкою 49,90 % річних. Проценти нараховуються щомісяця на фактичний залишок заборгованості за весь строк користування кредитом, починаючи з дня надання кредиту (включно) або з наступного за днем надання кредиту операційного дня (у разі надання кредиту після закінчення операційного часу) виходячи з фактичної кількості днів в місяці та році (метод факт/факт). Відповідно до умов п. 2.2 кредитного договору, позичальник зобов`язався здійснювати погашення кредиту та сплату процентів щомісячно ануїтетними платежами. Ануїтентний платіж включає в себе погашення частини основної суми кредиту та процентів, та розраховується за\~ формулою, визначеною підпунктом 3.5.1 пункту 3.5 статті 3 розділу 6 правил. Позичальник зобов`язався здійснювати погашення кредиту та процентів ануїтетними платежами у валюті кредиту кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем надання кредиту в дату, визначену підпунктом 1.2.4 пункту 1.2 заяви-договору. Якщо дата сплати ануїтетного платежу не є робочим днем, ануїтетний платіж має бути сплачений клієнтом не пізніше останнього робочого дня, що передує даті сплати ануїтетного платежу (п. 2.3 кредитного договору). Згідно п. 2.4 заяви-договору, у визначений п. 2.3 заяви-договору строк, клієнт має забезпечити наявність коштів на поточному рахунку для подальшого здійснення банком договірного списання коштів згідно з умовами, передбаченими пунктом 9 заяви про акцепт публічної пропозиції/угоди. Погашення заборгованості за кредитом, процентів, пені здійснюється шляхом здійснення банком договірного списання у визначеному пунктом 9 заяви про акцепт публічної пропозиції/угоди порядку. У випадку об`єктивної неможливості забезпечення Клієнтом достатньої суми на рахунках (арешт коштів, закриття рахунків, тощо), з яких банк здійснює договірне списання коштів з метою погашення клієнтом заборгованості за кредитом, погашення клієнтом заборгованості може бути здійснене будь-яким іншим шляхом, погодженим Банком. Відповідно до п. 8 заяви-договору, клієнт підтвердив, що ознайомлений з чинною редакцією правил. Клієнт визнає та підтверджує, що на взаємовідносини сторін за цією заявою-договором поширюється положення договору, правил, в тому числі розділів 2,6 правил. Клієнт зобов`язався дотримуватись умов договору, правил, зокрема, тих положень, що регламентують умови відкриття та обслуговування поточних рахунків, а також надання банком кредитів. Відповідно до п. 1.2 розділу 1 правил, правила застосовуються до відносин сторін з дати прийняття (акцепту) клієнтом публічної пропозиції шляхом підписання клієнтом заяви про акцепт публічної пропозиції/угоди. В подальшому, у зв`язку із несплатою відповідачем у процесі кредитування відсотків, такі прострочені відсотки шляхом реструктуризації заборгованості були капіталізовані до суми кредиту. Таке збільшення суми кредиту не супроводжувалося видачею кредитних коштів позичальнику. Зазначена реструктуризація проведена дистанційно без підписання паперових угод, без звернення до відділення банку, через офіційний сайт позивача, направлена на зменшення фінансового навантаження на відповідача шляхом обміну СМС повідомленнями із відповідачем, відповідно до п. 1.5 ст. 1 розділу 6 правил банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «Райффайзен Банк Аваль», затверджених правлінням АТ «Райффайзен Банк Аваль» 16.09.2013 року, які розміщені у відкритому доступі на офіційному сайті позивача. Отже, з укладенням заяви-договору із додатком № 1 у позичальника виник обов`язок повернути банку кредит та відсотки за кредитним договором у строки та в розмірах, встановлених умовами договору. Згідно п. 1.5 правил, банк має право проводити реструктуризацію зобов`язань Клієнта за кредитом (зміна умов кредиту). Реструктуризація проводиться банком відповідно до внутрішніх документів банку з рахуванням рівня платоспроможності і кредитоспроможності клієнта, стану виконання клієнтом визначених заявою зобов`язань за кредитом, а також інших обставин, які впливають на виконання клієнтом зобов`язань за кредитом. Сторони дійшли згоди, що реструктуризація (лонгація (продовження) строку кредиту, капіталізація, кредитні канікули та інші види реструктуризації) може бути здійснена Банком без підписання між банком та клієнтом додаткових договорів/угод до заяви. За зверненням клієнта, реструктурізація здійснюється на підставі поданої клієнтом на сайті банку заяви, яка є акцептом оферти банку на зміну умов кредиту. Підтвердженням зміни умов кредиту є направлення банком клієнту СМС-повідомлення із зміненими умовами Кредиту. Клієнт зобов`язаний виконувати свої зобов`язання за кредитом в порядку та на умовах, визначених заявою та з урахуванням зазначених в СМС-повідомленні змін. Також клієнт в будь-який робочий день після отримання СМС-повідомлення із зміненими умовами кредиту, може звернутися до відділення банку і підписати новий графік погашення кредиту. Сторони домовились, що розрахований банком самостійно новий графік погашення кредиту вважається складеним належним чином, є невід`ємною частиною заяви та підставою для визначення розміру зобов`язань клієнта за кредитом. Проте, всупереч вимогам п. 2.2 та п. 2.3 заяви-договору, позичальник не виконав взяті на себе договірні зобов`язання, не здійснював щомісячно погашення кредитної заборгованості, згідно умов договору погашення кредиту та відсотків за кредитом. Так, в силу зазначених вище правових норм, та у зв`язку з невиконанням позичальником умов договору на адресу позичальника було направлено вимогу про виконання боргових зобов`язань за кредитним договором за вих. № 114/5-К-264335 від 01.11.2022 року, надавши можливість останньому добровільно врегулювати заборгованість протягом 30 днів. Дана вимога була направлена позичальнику засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта», однак у визначені кредитором строки не виконана, заборгованість повернуто так і не було. Таким чином, станом на 28.10.2022 року заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором складає 137052 грн. 56 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором (а.с. 7). Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до приписів ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться. Пунктом 1 ст. 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Ч. 1 ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ч. 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. При цьому, згідно ст. 627 ЦК України та відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визнані умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Вищевказаний договір був укладений в електронній формі, що підтверджується матеріалами справи. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочин втілюється в електронному документі. В статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Також, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Відповідно до ст. 8 вказаного Закону, юридична сила електронного документу не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. З врахуванням вищевикладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відносини, пов`язані з використанням удосконалених та кваліфікованих електронних підписів, регулюються Законом України «Про електронні довірчі послуги». Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом прирівняним до власноручного підпису, відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». Нормою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. За змістом ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний в порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документу з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документу. Також, приписами ст. 12 цього Закону, передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису, відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). На підставі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. За змістом статті 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Умови договорів приєднання розробляються товариством, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим товариство має підтвердити, що на час укладання відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України, можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг товариства) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Договір в силу приписів ст. 638 ЦК України, є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Всупереч умовам договору позики, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання та не здійснював платежів для погашення існуючої заборгованості. Стаття 1048 частина 1 ЦК України передбачає право позикодавця на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір та порядок одержання яких встановлюється договором. Позичальник зобов`язаний, відповідно до ст. 1049 ЦК України, повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 статті 1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За кредитним договором, відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором, визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Встановлено, що відповідач [PERSON] порушив умови договору та має непогашену заборгованість перед АТ «Райффайзен Банк» в розмірі 137052,56 грн., з яких: 117067,63 грн. заборгованість за кредитом, 19984,93 грн. заборгованість за відсотками.\~ Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, одним із способів захисту судом цивільних прав та інтересів є примусове виконання зобов`язання в натурі. Примусове виконання зобов`язання в натурі, - це спосіб захисту, який випливає із загального принципу повного і належного виконання зобов`язання та полягає в зобов`язанні здійснити дію, або утриматися від її здійснення, незалежно від застосування до боржника інших заходів впливу. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин вчиняється у формі, встановлений законом, має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. Відповідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 5 статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. В порушення вищезазначених вимог закону та умов договору, відповідач [PERSON] зобов`язання за договором не виконує, у зв`язку з чим утворилася заборгованість у розмірі 137052,56 грн. З боку відповідача [PERSON] не надано до суду жодних пояснень, заперечень та відзиву щодо позовних вимог позивача акціонерного товариства «Райффайзен Банк», а також у відповідності до вимог ст. 81 ЦПК України жодного належного та допустимого доказу в спростування доводів позивача щодо нарахованих сум. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов ґрунтується на законі, а з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягнення заборгованість в розмірі 137052,56 гривень. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»). Відповідно до ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Поняття судових витрат міститься в п. 1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», де судові витрати передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи. Судовий збір збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом (ст. 1 Закону України «Про судовий збір»). Згідно із п. 1 ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. При зверненні до суду з вказаним позовом, позивачем АТ «Райффайзен Банк» були понесені судові витрати у сумі 2684,00 гривень, які документально підтверджені (а.с. 6). Тому, з урахуванням вимог ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати по справі, які складаються з судового збору за подачу позову в розмірі 2684,00 гривень, понесення яких документально підтверджується наявним платіжним дорученням № 16159 від 04 січня 2023 року. Одночасно, суд роз`яснює, що відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, що мають істотне значення для правильного вирішення справи. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved