Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-16 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін 10.07.2023 року позивач [PERSON] звернулась до Казанківського районного суду Миколаївської області з вказаним позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрований 25.10.2011 році Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Казанківського районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 48. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає те, що 25.10.2011 році вона разом з відповідачем, уклали шлюб, який зареєстрували у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Казанківського районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 48. Від спільного проживання у шлюбі у сторін народилася дитина: син [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачем. У них з відповідачем різні характери, різні погляди на життя, через що між ними постійно виникали непорозуміння та сварки. У зв`язку з цим вона втратила до відповідача почуття поваги та любові, їхня сім`я\~\~розпалася та існує формально, примирення між ними неможливе. За таких обставин, вважає подальше спільне життя з відповідачем неможливим, воно буде суперечити їхнім інтересам. Їхній шлюб остаточно розпався і зберегти його неможливо, а тому змушена звернутись до суду із даним позовом Заяви та клопотання сторін, узагальнення їх доводів та інші процесуальні дії у справі Згідно ст. 33 ЦПК України на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 10.07.2023 року матеріали справи передано судді Іщ енко Х.В. Ухвалою\~судді Казанківського\~районного суду\~Миколаївської області від 11.07. 2023 року, провадження у справі відкрито та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з участю сторін. Позивач [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просить позов задовольнити, на підставі викладених в ньому мотиві. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує та просила після розірвання шлюбу залишити прізвище набуте у шлюбі - « [PERSON] ». Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи в суді в порядку\~ ст. 128 ЦПК України, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та не заперечує щодо задоволення позову позивача, оскільки примирення між ними неможливе. У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу в порядку\~ст. 247 ЦПК України\~за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги\~ст. 6 Європейської конвенції з прав людини\~та основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, суд вважає, що справу слід вирішити в межах тих доказів, які були отримані в ході судового розгляду, а також на підставі наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи. Слід зазначити, що дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд дійшов висновку, що неявка відповідача не є перешкодою для розгляду справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін і позов слід задовольнити, ухваливши заочне рішення. Фактичні обставини справи встановлені судом та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та підтверджено документально те, що сторони уклали шлюб 25.10.2011 році у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Казанківського районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 48. Від спільного проживання у шлюбі у сторін народилося дитина: син [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачем. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права Відповідно до\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. У пункті 35 рішення від 12 березня 2009 року у справі «Плахтєєва та Плахтєєв проти України» (заява № 20347/03; рішення від 12 березня 2009 року) Європейський суд з прав людини вкотре наголосив на гарантованому кожній особі праві на звернення до суду з позовом щодо її прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно з ч. 1 ст.\~4, ч. 1 ст.\~5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 51 Конституції України\~та ч. 1\~статті 24 СК України\~передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч. 3\~ст. 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 3\~ст. 105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1\~ст. 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до\~ст. 113 СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Проголошена\~Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Дослідивши матеріали справи, встановлено, що розлад у сім`ї є стійким, сторони спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують. Висновки суду за результатами розгляду позовної заяви Аналізуючи наведені докази, встановивши дійсні мотиви розірвання шлюбу та з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і недоцільним, суперечило б інтересам сторін, а тому позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають до задоволення, внаслідок чого шлюб між сторонами слід розірвати, після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище « [PERSON] ». Згідно з ч. 5\~ст. 268 ЦПК України\~датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Outcome: approved