Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-28 00:00:00

Районна адміністрація Запорізької міської ради по Шевченківському району, як орган опіки та піклування, яка діє в інтересах малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] звернулась до суду з даним позовом, який обґрунтовує наступним. У відділі по Шевченківському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради (далі-відділ) перебуває на обліку малолітній [PERSON] , [INFO] , як такий, що опинився в складних життєвих обставинах (проживання у сім`ї, у якій батьки або особи, які їх заміняють, ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків з виховання дитини) відповідно до наказу служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради від 23.09.2021 № 900 «Про взяття на облік». Матір`ю малолітнього є [PERSON] , батько дитини записаний відповідно до частини першої статті 135 Сімейного Кодексу України (зі слів матері). До відділу по Шевченківському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради надійшов лист КНП «Міська дитяча лікарня №1» Запорізької міської ради від 10.09.2021 року № 01-26/376, щодо [PERSON] , [INFO] (зі слів поліції). Дитина за Актом органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 07.09.2021 року, була доставлена до КНП «Міська дитяча лікарня № 1». Малолітня дитина була залишена без, батьківського піклування та виявлена без жодних документів за адресою: [ADDRESS] . на лавочці. При надходженні до лікарні стан дитини був задовільний. 08.09.2021року до відділу з`явилася мати дитини - [PERSON] , [INFO] , та надала письмові пояснення з приводу даної ситуації. Зі слів [PERSON] , встановлено, що дана ситуація трапилася у зв`язку із вживанням нею алкогольних напоїв. Вона винаймає житло за адресою: [ADDRESS] та знаходиться у декретній відпустці, по догляду за дитиною. [PERSON] , мала намір повернути дитину в родину. 22.09.2021 [PERSON] звернулася до служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради із заявою про повернення дитини в родину. Зазначене питання було розглянуто за засіданні комісії з питань захисту прав дитини при районній адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району 07.10.2021, протокол №31. [PERSON] на засіданні комісії не надала жодних документів, для повернення дитини в родину (ані копії договору про винайм житла, ані довідки від нарколога). На запитання членів комісії давала плутані та нечіткі відповіді. На запитання скільки дітей народила, спочатку відповіла, що троє, а потім пригадала, ще про одну дитину. Членами комісії з`ясовано, що одна дитина [PERSON] померла у ранньому віці (1,5 - 2 роки), асфіксія, повісилася на пустушці. По відношенню до інших двох дітей позбавлена батьківських прав. Зі слів [PERSON] вона підтримує з дітьми стосунки, однак не змогла назвати ані адреси проживання дітей, ані номерів телефонів, ані де і з ким вони проживають. За результатами розгляду питання про повернення малолітнього [PERSON] , 2020 р.н., в родину матері, [PERSON] було відмовлено та надано рекомендації щодо позитивного вирішення питання. Однак мати до відділу більше з`являлася. Її місцезнаходження наразі не відомо. У зв`язку з тим, що відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не цікавиться фізичним та розумовим розвитком сина, матеріально його не утримує, позивач просить позбавити батьківських прав відповідача відносно її сина [PERSON] та стягнути з відповідача користь особи, чи закладу, яка/який буде здійснювати опіку над малолітнім [PERSON] , аліменти на утримання цієї малолітньої дитини, у розмірі 1/4 розміру доходів платника аліментів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з з дня пред`явлення позову Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 27.02.2023 р. відкрито провадження у справі та призначено її розгляд у загальному позовному провадженні, сторонам та третій особі встановлений строк для надання заяв по суті справи. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, надала заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає, відносно заочного ухвалення рішення по справі не заперечує. В судове засіданні відповідачка повторно не з`явилась, про час, дату та місце слухання повідомлялась. На зареєстровану адресу місця проживання відповідачки надсилались судові повістки, які повернулись до суду з причини «адресат відсутній за вказаною адресою». Також відповідач повідомлялась про час, дату та місце слухання справи шляхом опублікування на офіційному сайті Комунарського районного суду м. Запоріжжя оголошення про виклик відповідачки в судові засідання по цій справі. З урахуванням положень п. 4 ч. 8 ст.128 ЦПК України, відповідач повідомлена про час, дату та місце слухання справи. Відзиву на позов, чи будь-яких інших заяв, клопотань відповідач не надала суду. Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що існують всі умови, передбачені ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив про заочний розгляд справи, за відсутності відповідача на підставі наявних в справі доказів. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Також додатково зазначив, що матір дитини [PERSON] приходила навідати дитину один раз - 07.04.2022 р. з того часу по теперішній час не навідувала свого сина, не дзвонила та не цікавилась його станом здоров`я, умовами виховання син не цікавилась, бажання повернути свого сина не виявила. Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи і перевіривши їх наявними у справі письмовими та іншими доказами, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню на підставі встановлених обставин у справі та відповідним їм правовідносинам. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , інформації Шевченківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 22.09.2021 № 2112/21.19-24, вбачається, що матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] , який народився в м. Запоріжжі, є [PERSON] . Батько дитини записаний відповідно до частини першої статті 135 Сімейного Кодексу України (зі слів матері). З Акту про знайдену дитину, складеного працівниками поліції та закладу охорони здоров`я 07.09.2021 р., вбачається, що 07.09.2021 р. на лавці по вул. Деповській, біля ЗОШ №65 в м. Запоріжжі, була знайдена покинута дитина. В подальшому встановлено, що матір дитини - [PERSON] залишила свого малолітнього сина, 2020 р.н., одного на лавці. Дитина працівниками поліції була доставлена до медичного закладу в задовільному стані. 08.09.2021 р. [PERSON] звернулась до позивача із заявою про повернення дитини та надала письмові пояснення, що вона перебувала 07.09.2021 р. у стані алкогольного сп`яніння, була викликана поліція і її дитину забрали та відвезли в дитячу лікарню. Зазначила, що вона є матір`ю одиначкою, винаймає житло та планує забрати дитину. Наказом начальника Служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради від 23.09.2021 р., [PERSON] , [INFO] взято на облік як дитину, що опинилася в складних життєвих обставинах (проживання у сім`ї, у якій батьки, ухиляються від виконання обов`язків з виховання дитини). На підставі даного наказу, малолітнього [PERSON] , [INFO] влаштовано до КУ «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» ЗОР, що підтверджується відповідним актом. 27.09.2022 р. відповідачка повторно, в своїй заяві на адресу позивача, виявляла намір поліпшити свої умови життя та забрати дитину додому. З інформації наданої КУ «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» ЗОР вбачається, що відповідачка з 07.04.2022 р. (єдиний раз, коли вона навідувала свого малолітнього сина в даному закладі) не цікавиться долею свого малолітнього сина, не утримує дитину. Із заочного рішення Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 17.02.2011 р. по справі №2-21/2011 р. вбачається, що відповідачка вже була позбавлена батьківських прав відносно двох інших своїх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в зв`язку з тим, що ухилялась від виконання своїх батьківських обов`язків відносно цих дітей. Відповідно до доказів, які досліджувались судом при розгляді справи№2-21/2011 р., [PERSON] перебувала на диспансерному обліку у лікаря-нарколога. Згідно висновку Районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району №22.4/01-34/685 від 25.11.2022 року, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , оскільки вона ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Згідно з ч. 1 ст. 151 Сімейного кодексу України, батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Відповідно до ст.11 Закону України «Про охорону дитинства», сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини , її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Право дитини на отримання належного сімейного виховання виникає у неї з моменту народження. Згідно з ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно з ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно зі ст. 165 Сімейного Кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Судом встановлено, що відповідачка в супереч вищезазначеним вимогам, на протязі тривалого часу ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до своєї малолітньої дитини: не утримує її, не виховує, не цікавиться її станом здоров`я, духовним та фізичним розвитком. З 2021 р. відповідачка не вжила жодних заходів задля повернення дитини в її родину (необхідні документи про забезпечення належних умов дитини, які зобов`язувалась надати службі у справах дітей, так і не надала, дитину навідала один раз в будинку дитини, після того жодного інтересу про стан здоров`я, її життя, місце перебування не проявила). Дані обставини вказують на факт ухилення відповідачкою від виконання своїх батьківських обов`язків відносно свого малолітньої дитини [PERSON] , в зв`язку з чим позовні вимоги про позбавлення батьківських прав відповідачки відносно її сина [PERSON] , 2020 р.н., є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно сьомого абзацу п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 р. №3, одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи положення ст. 13 ЦПК України, згідно яких суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог, а також обставини зазначені в статті 182 СК України, ст. 191 СК України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітнього дитини [PERSON] , [INFO] , у заявленому позивачем розмірі, на користь особи, чи закладу, яка/який буде здійснювати опіку над даною дитиною, підлягають задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992,40 грн. за пред`явлення позовних вимог про позбавлення батьківських прав та 992,40 за вимоги про стягнення аліментів, всього на загальну суму 1984,80 грн.

Outcome: approved