Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-03 00:00:00

27.01.2023 [PERSON] , інтереси якого представляє адвокат Железняк Лариса Володимирівна, звернувся до Заводського районного суду м. Запоріжжя із заявою про визнання свого сина [PERSON] недієздатним. В обґрунтування заяви зазначив, що рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 13.02.2019 у справі № 311/2743/18 [PERSON] визнаний недієздатним та над ним встановлено опіку. Опікуном є його мати [PERSON] , яка померла [INFO] . Строк дії рішення суду від 13.02.2019, встановлений терміном у 2 роки, закінчився. Поновлення строку на звернення до суду з клопотанням про продовження строку дії рішення про визнання особи недієздатною - чинним законодавством не передбачено. Крім того, оскільки заявник не є опікуном недієздатного сина, він і не має права звертатися до суду з відповідною заявою. А тому, з урахуванням вимог глави 2 розділу IV ЦПК України, заявник звертається до суду з клопотанням про визнання його сина недієздатним. Заява обґрунтована тим, що син заявника виявляє ознаки психічного розгляду у вигляді важкої розумової відсталості внаслідок хвороби Дауна . У зв`язку з цим він не може самостійно себе обслуговувати та забезпечувати потреби своєї життєдіяльності, а тому потребує постійного стороннього догляду. В судовому засіданні заявник та його представник вимоги заяви про визнання фізичної особи недієздатною підтримали та просили задовольнити. Від представника Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника. З урахуванням обставин справи, у тому числі стану здоров`я [PERSON] , щодо якого розглядається питання про визнання його недієздатним, суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності. З`ясувавши позицію учасників, розглянувши заяву, дослідивши докази по справі, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 296 ЦПК України, заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] заявник [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , щодо якого ставиться питання про визнання його недієздатним (а.с. 7). Мати [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , відповідно до свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] (а.с. 14). Відповідно до довідки до акта огляду МСЕК Серії АД № 119846, [PERSON] має І групу інвалідності з дитинства безстроково (а.с. 8). Згідно з висновком судово-психіатричного експерта № 161 від 04.05.2023, [PERSON] , [INFO] , виявляє ознаки психічного розладу у вигляді важкої розумової відсталості (в ступені різко вираженої імбецильності, згідно МКХ-9), внаслідок хвороби Дауна . Таким чином, він не може розуміти значення своїх дій та керувати ними (а.с. 57-61). Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги заявника підлягають задоволенню, а зібрані у справі докази вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатним. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 300 ЦПК України, строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Вимоги заявника щодо встановлення опіки над матір`ю та призначення його її опікуном суд залишає без задоволення, оскільки, відповідно до вимог ст. 60 ЦК України, це питання вирішується судом виключно за поданням органу опіки та піклування.

Outcome: partial