Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом і вимоги обґрунтовує тим, що 28.05.2021 року між ним та [PERSON] було зареєстровано шлюб у відділі цивільного стану Сомма Везувіана, країна Італія, витяг з актового запису про одруження №9 Ч.1С.2021. Шлюбні відносини між ними фактично припиненні, спільне господарство вони не ведуть вже тривалий час та разом не проживають. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю. Відповідачка не здатна підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. За його глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. У зв`язку з наведеним вище він вирішив звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу. Шлюб вони розривають вперше. Майнові спори між ними відсутні. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між ним та [PERSON] зареєстрований\~у Відділі цивільного стану Сомма Везувіана, країна Італія, витяг з актового запису про одруження №9 Ч.1С.2021. В судове засідання позивач не з`явився. Від представника позивача адвоката Жежель С.С., до суду надійшла заява, в якій він позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу підтримує повністю. Справу просить розглядати без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Суд, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково, з таких підстав: Суд установив, що 28.05.2021 року між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований Відділом цивільного\~стану [PERSON] ,\~країна Італія,\~витяг з\~актового запису\~про одруження\~№9\~Ч.1С.2021 (а.с.7). Відповідно до ст. 58 Закону України "Про Міжнародне приватне право України" шлюб між громадянами України, шлюб між громадянином України та іноземцем, шлюб між громадянином України та особою без громадянства, що укладений за межами України відповідно до права іноземної держави, є дійсним в Україні за умови додержання щодо громадянина України вимог Сімейного кодексу України щодо підстав недійсності шлюбу. Шлюб між іноземцями, шлюб між іноземцем та особою без громадянства, шлюб між особами без громадянства, що укладені відповідно до права іноземної держави, є дійсними в Україні. Згідно ст. 63 Закону України "Про Міжнародне приватне право України" припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу. Процедура легалізації в Україні свідоцтва про укладення шлюбу або розірвання шлюбу, або рішення суду про розірвання шлюбу, скоєних за кордоном, відбувається на підставі Інструкції про порядок консульської легалізації офіційних документів в Україні і за кордоном (затв. Наказом МЗС України №113 від 04.06.2002 р.). Відповідно до наказу Мін`юсту №52/5 від 18.10.2000 р. (в ред. від 18.11.2003 р. №140/5) "Про затвердження Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні", документи, видані компетентними органами іноземних держав, що свідчать акти цивільного стану, вчинені за межами України за законами іноземних держав, визнаються дійсними в Україні за наявності легалізації, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана ВР України. Відповідно до міжнародного договору ст. 1 Гаазької Конвенції від 5 жовтня 1961 року передбачено, що її умови поширюються на офіційні документи, які були видані на території однієї з Договірних держав і мають бути представлені на території іншої Договірної держави. Такими документами визнаються: 1) документи, що походять від прокуратури, секретаря суду або судового виконавця; 2) адміністративні документи; 3) нотаріальні акти та інші. Єдиною формальною процедурою, яка може вимагатися для посвідчення автентичності підпису, якості, в якій виступала особа, що підписала документ, та, у відповідному випадку, автентичності відбитку печатки або штампа, якими скріплений документ, є проставлення апостиля компетентним органом держави, в якій документ був виданий (ст.3 Конвенції). При цьому апостиль повинен відповідати вимогам Доповнення до Конвенції. Відповідно до ст. ст. 2,3 Гаазької Конвенції (набрання чинності в Україні 22.10.2003 р.) кожна з Договірних держав звільняє від легалізації документи, на які поширюється ця Конвенція і які мають бути представлені на її території. Єдиною формальною процедурою, яка може вимагатися для посвідчення автентичності підпису якості, в якій виступала особа, що підписала документ, та у відповідному випадку, автентичності відбитку печатки або штампу, якими скріплений документ, є проставлення апостиля компетентним органом держави, в якій документ був складений. Згідно з положенням вказаної Конвенції документ, на якому проставлено апостиль, не потребує жодного додаткового оформлення чи засвідчення і може бути використаний в будь-якій іншій державі - учасниці цієї Конвенції. На витягу з актового запису про одруження №9 Ч.1С.2021 28.05.2021 року відділу цивільного стану [PERSON] , країна Італія, проставлено апостиль 08.02.2023 року. Частиною 4 статті 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За час перебування у шлюбі сімейні стосунки між позивачем і відповідачем не склалися через різні погляди на шлюб та сім`ю. Сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. Примирення між сторонами неможливе. За таких обставин суд вважає, що сім`я існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, суперечить їх інтересам, тому шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved