Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-05 00:00:00

05.06.2023 року позивач АТ «Універсал Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свій позов мотивує тим, що 28.07.2020 року відповідач звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 100000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. Банк свої зобов`язання перед відповідачем відповідно до укладеного договору виконав у повному обсязі. Проте відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором порушив, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість перед позивачем, яка станом на 14.01.2023 року становить 12074,68 грн. та складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту). Просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 12074,68 грн. та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не з`явився, у своєму позові просив розгляд справи проводити за його відсутності, щодо постановлення заочного рішення не заперечує (а.с. 4-зворот). Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день, час, місце слухання справи повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 41), клопотання про відкладення розгляду справи, відзив на позов від нього на адресу суду не надходили. Статтею 280 ЦПК України закріплена можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, у разі належним чином повідомленого відповідача про дату, час та місце судового засідання. Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 28.07.2020 року між АТ «Універсал Банк» та [PERSON] був укладений договір про надання банківських послуг, згідно з яким позивач надав відповідачу кредит у розмірі до 10000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, видавши платіжну картку, шляхом підписання анкети-заяви до договору про надання банківських послуг, яка підписана відповідачем та який погодився на умови договору кредитування. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Уклавши договір кредиту, сторони взяли на себе відповідні зобов`язання. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Оскільки відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, тому станом на 28.01.2023 року прострочив зобов`язання по сплаті щомісячного мінімального платежу за договором понад 90 днів, у зв`язку з чим відбулося істотне порушення зобов`язання і вся заборгованість стала простроченою. АТ «Універсал Банк» 28.01.2023 року направило відповідачу повідомлення «пуш» про істотне порушення умов договору та про необхідність погасити заборгованість. Проте відповідач не вчинив жодної дії для погашення заборгованості. На залишок простроченої заборгованості банк нарахував неустойку, яка передбачена тарифами. Загальний розмір заборгованості відповідача перед банком, згідно розрахунку АТ «Універсал Банк», станом на 14.01.2023 року становить 12074,68 грн. та складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту). Будь-яких доказів, які б спростовували наведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором, відповідачем по справі суду надано не було. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість не погашає. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Частиною 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ст. 625 ЦК України). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При укладенні кредитного договору, беручи на себе певні зобов`язання, сторони повинні були чітко усвідомлювати та враховувати всі ризики, що пов`язані за таким договорами. Суд встановив, що між сторонами існують цивільні правовідносини. У зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язання по кредитному договору за яким кредитодавець виконав умови договору повністю і своєчасно, а позичальник порушив умови договору, порушено майнові права АТ «Універсал Банк». За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ст. 141 ЦПК України понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати у розмірі 2684 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст.ст. 509,\~526,\~527,\~530,\~1048,\~1050,\~1054 ЦК України, \~

Outcome: approved