Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-04 00:00:00

23 травня 2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП», треті особи, які не заявляють самостійних вимог: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С, приватний виконавець виконавчого округу Херсонської області Манікін Д.С. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 24 листопада 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. вчинено виконавчий напис, яким стягнуто з неї на користь ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» грошові кошти у розмірі 58788 грн 20 коп. Посилаючись на те, що виконавчий напис вчинено без доведеності безспірності вимог кредитора, а саме за відсутністю документів, що складають кредитний договір з визначенням його умов, які визначають розмір заборгованості, а також за відсутності доказів отримання боржником письмової вимоги банку тощо, просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №38562, який вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. від 24 листопада 2020 року; скасувати нотаріальний напис за №38562, який вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. від 24 листопада 2020 року та стягнути з відповідача ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» на\~її користь\~судові витрати\~у сумі\~1073\~грн 80\~коп.\~та понесені\~витрати на\~правову допомогу\~у сумі\~3000\~грн. Ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 25 травня 2023 року відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Крім того, під час підготовки справи до розгляду витребувано у: приватного виконавця виконавчого округу Херсонської області Манікіна Д.С. належним чином засвідчену копію виконавчого провадження серії ВП №64052115; приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. належним чином засвідчені копії документів на підставі яких було вчинено виконавчий напис від 24 листопада 2020 року, зареєстрований у реєстрі за №38562, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» заборгованість у розмірі 58788 грн 20 коп.; зобов`язано ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» надати суду до 19.06.2023 року: належним чином засвідчену копію кредитного договору №014/0422/82/0198786 від 05.03.2018 року, укладеного з [PERSON] ; належним чином засвідчену копію договору факторингу, на підставі якого до ТОВ «ЕЛ.ЕН.ГРУП» перейшло право вимоги, у тому числі за кредитним договором, укладеним із [PERSON] . Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву про можливість розгляду справи в його відсутності та відсутності позивача [PERSON] , позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити. Відповідач ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» явку свого представника у судове засідання не забезпечило, про дату, час і місце розгляду справи було повідомлено у встановленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомило, правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористалося. В клопотанні від 06 червня 2023 року вих.№06/06/2023-2LN, яке надійшло до суду засобами електронного зв`язку 07 червня 2023 року, представник відповідача - директор ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» Сердюк Л.Ю. просив зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами до 500 грн. Вимоги ухвали суду від 25 травня 2023 року відповідачем виконано частково, надано копію Договору відступлення права вимоги №114/2-31-F від 09 квітня 2020 року та копію витягу з Реєстру боржників від 17 липня 2020 року до Договору відступлення права вимоги №114/2-31-F від 09 квітня 2020 року. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, письмових пояснень по справі не надала. Вимоги ухвали суду від 25 травня 2023 року не виконала.\~\~ Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Херсонської області Манікін Д.С. у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, письмових пояснень по справі не надав. Вимоги ухвали суду від 25 травня 2023 року не виконав.\~\~ Оскільки учасники справи у судове засідання не з`явились, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази та матеріали справи, суд приходить такого висновку. За загальним правилом ст.ст.15, 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один зі способів, визначених ч.1 ст.16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Судом встановлено, що між АТ «Райффайзен Банк Аваль» і [PERSON] 05 березня 2018 року був укладений кредитний договір №014/0422/82/0198786. Погашення кредиту [PERSON] не здійснювала. 09 квітня 2020 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» було укладено Договір відступлення права вимоги №114/2-31-F, за яким ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» набуло права кредитора за вказаним кредитним договором з [PERSON] (а.с.27 зворот -30). Згідно витягу з Реєстру боржників від 17 липня 2020 року до Договору відступлення права вимоги №114/2-31-F від 09 квітня 2020 року, заборгованість позивача [PERSON] за кредитним договором №014/0422/82/0198786 від 05 березня 2018 року складає в сумі 58338 грн 22 коп., з якої: заборгованість за основною сумою боргу по кредиту в розмірі 52144 грн 98 коп.; заборгованість за відсотками в розмірі 6193 грн 22 коп., та пеня у розмірі 0,02 грн (а.с.42 зворот). ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» звернулося до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. із заявою про вчинення виконавчого напису. 24 листопада 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №38562, про стягнення з [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , яка є боржником за Кредитним договором №014/0422/82/0198786 від 05 березня 2018 року, укладеним між нею та АТ «Райффайзен Банк Аваль», право вимоги за яким перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП», на підставі Договору відступлення права вимоги №114/2-31-F від 09 квітня 2020 року укладеного між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП», на користь ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» заборгованості за Кредитним договором №014/0422/82/0198786 від 05 березня 2018 року. Стягнення заборгованості проводиться за період з 30.06.2020 року по 04.11.2020 року. Сума заборгованості становить 58338 грн 20 коп., що складається з: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 52144 грн 98 коп., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 6193 грн 22 коп.; строкова заборгованість за штрафами і пенями 0,02 грн. За вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі\~ст.31 Закону України «Про нотаріат»\~стягнуто плату із Стягувача, в розмірі 450 грн, які підлягають стягненню з Боржника на користь Стягувача. Загальна сума, яка підлягає стягненню становить 58788 грн 20 коп (копія, яка отримана судом з Автоматизованої системи виконавчого провадження) (а.с.70). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Херсонської області Пирожком Є.В. від 11 січня 2021 року при примусовому виконанні виконавчого напису №38562, виданого 24 листопада 2020 року, було відкрито виконавче провадження про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» заборгованості за Кредитним договором №014/0422/82/0198786 від 05 березня 2018 року, в розмірі 58788 грн 20 коп. (копія) (а.с.6-11). Відповідно до ст.18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України, якими, зокрема, є Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за №296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій), постанова Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно ст.89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Відповідно до п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. У п.10 «Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07.02.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі. Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідно до п.1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів провадиться стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису у цьому випадку подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року\~до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів внесені зміни, зокрема доповнено пунктом 2 - Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису за цим пунктом нотаріусу подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, визнано незаконною та не чинною\~постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення. Оскаржений [PERSON] виконавчий напис вчинений нотаріусом 24 листопада 2020 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14, а укладений між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та позивачем Кредитний договір №014/0422/82/0198786 від 05 березня 2018 року, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису посвідчений нотаріально, матеріали справи не містять. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Таким чином, за відсутності доказів того, що оскаржений виконавчий напис вчинено за нотаріально посвідченим договором та відповідно до діючого порядку, суд приходить до висновку що наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Зазначений висновок відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 21 вересня 2021 року у справі №910/10374/17, який відповідно до положень ч.4 ст.263 ЦПК України\~підлягає врахуванню судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. В свою чергу, відповідачем ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» та третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. не було подано у встановлений судом строк відзиву та пояснень на позовну заяву та не додано відповідних доказів, які б підтверджували необґрунтованість заявлених позовних вимог. Крім того, в позовній заяві [PERSON] поміж іншим, як на підставу визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, посилається на те, що нею не було отримано повідомлення як про наявність будь-якої заборгованості та пропозицію щодо її сплати.\~ Оскільки вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику, повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Проте, матеріали справи відомостей про отримання позивачем [PERSON] відповідного повідомлення не містять. Аналогічна правова позиція викладена у постанові\~від 13 жовтня 2021 року у справі\~\~№554/6777/17-ц (провадження №61-17750св20) де Верховний Суд зазначив, що право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Враховуючи те, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусові бажано з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу. \~Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. За вказаних обставин, неотримання позивачем вимоги про усунення порушень за кредитним договором, об`єктивно позбавило її можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги відповідача. Позивач не мала можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між ним та відповідачем щодо суми заборгованості, що об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. З наведеного слідує, що нотаріусом також не дотримано одного із етапів процедури стягнення боргу за кредитним договором на підставі виконавчого напису нотаріуса, яким є належне повідомлення боржника про заборгованість. Згідно ст.12 та ст.81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. З урахуванням вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність наявних у справі доказів, з огляду на встановлені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] , в частині визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, слід задовольнити та визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., вчинений 24 листопада 2020 року, зареєстрований в реєстрі за №38562 таким, що не підлягає виконанню. Вирішуючи позовні вимоги [PERSON] щодо скасування виконавчого напису №38562, який вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. від 24 листопада 2020 року, суд зазначає наступне. З урахуванням приписів статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Отже, скасування виконавчого напису є похідним від задоволення позовних вимог про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] , в частині скасування виконавчого напису. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного. За змістом положень ч.ч.1, 3\~ст.133 ЦПК України, судові витрати зокрема складаються з витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Положеннями ч.1\~ст.137 ЦПК України\~передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідно до договору (ст.ст.12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Велика Палата Верховного Суду під час розгляду справи №826/1216/16 (провадження № 11-562ас18), за результатами розгляду якої 27 червня 2018 року прийняла постанову, в якій зазначила, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Виходячи з аналізу вищевказаних правових норм вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі. З матеріалів справи вбачається, що правнича допомога позивачу [PERSON] надавалась адвокатом Ляшенком М.Д., який на підтвердження витрат позивача надав до суду договір про надання правової допомоги адвокатом від 20 травня 2023 року (а.с.14) та ордер на надання правничої (правової) допомоги (а.с.15). Будь-яких інших доказів на підтвердження наданої правової допомоги, зокрема актів прийому\~передачі робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом при наданні правової допомоги відповідно до договору, документів, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку, суду надано не було. За таких обставин, враховуючи, що витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, а також той факт, що позивач у справі належним чином документально не підтвердила такі витрати, то підстав для стягнення з відповідача ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» на її користь 3000 грн за надання професійної правничої допомоги суд не вбачає. Частиною 1\~ст.141\~ЦПК України визначено, що\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем [PERSON] по даній справі сплачені судові витрати у виді судового збору в сумі 2147 грн 20 коп., що підтверджуються квитанцією №9306-2380-7934-7823 від 21 травня 2023 року (а.с.1). Відповідно\~до вимог\~ст.141\~ЦПК України\~з відповідача ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП»\~на користь\~позивача підлягає стягненню судовий збір, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, в сумі 1073 грн 60 коп.\~

Outcome: partial