Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-27 00:00:00

у червні 2022 року [PERSON] звернулася у суд із позовною заявою до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів. Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 08.07.2022 року відмовлено у задоволенні позовних вимог [PERSON] (т. 1 а.с. 140-143). Постановою Київського апеляційного суду від 27 грудня 2022 року апеляційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення, рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 08 липня 2022 року залишено без змін (т. 1 а.с. 191-198). 16 січня 2023 року представник [PERSON] - Цимейко Г.О. звернулась до суду із заявою про ухвалення додаткового судового рішення щодо витрат на правову допомогу у розмірі 8 000 грн. В заяві посилається на те, що у відзиві на позовну заяву [PERSON] просив стягнути з позивача понесені ним витрати на правову допомогу в суді у сумі 5000 грн. 23.07.2021 року між [PERSON] та АО «Столична Правова Група» укладено договір № 83 про надання правової допомоги, відповідно до п. 7.1 якого гонорар за угодою сторін становить 5 000 грн. Детальний опис робіт за договором детально викладено у відзиві на позов. Крім того, після постановлення судом ухвали про закриття провадження у справі, позивачем оскаржено в апеляційному порядку ухвалу суду. У зв?язку із зазначеним, 07.12.2021 р. між [PERSON] та АО «Столична Правова Група» укладено додаткову угоду№ 1 до договору № 83 про надання правової допомоги від 23.07.2021, відповідно до умов якої гонорар адвоката в суді апеляційної інстанції становить 3 000 грн. Обсяг робіт за вказаною додатковою угодою № 1 складає: консультація, вивчення наданих доказів, документів та апеляційної скарги від позивача; аналіз законодавства; аналіз судової практики; написання процесуальних документів: відзиву, заперечень, клопотань тощо; участь у судових засіданнях. Представник відповідача зазначає, що оскільки судом при ухваленні рішення по суті спору не вирішено питання про стягнення судових витрат, просить ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з позивача на користь відповідача понесені судові витрати в розмірі 8 000 грн. 17 червня 2023 року представник [PERSON] - [PERSON] подав заперечення на заяву відповідача про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу, у якому вказує, що позивач звернулася до суду про зміну способу стягнення аліментів справі № 752/15292/21, виключно в інтересах власної дитини, яка не отримує від батька, тобто відповідача, достатніх коштів на задоволення необхідних потреб дитини. Позивач, перебуваючи у скрутному становищі, самостійно несе весь тягар утримання дитини, її лікування, навчання, розвиток дитини, що потребує на все витрати, намагалась захистити дитину та її інтереси, що повинна робити не тільки мати, а й батько також. Тому вважає, що відповідачу потрібно відмовити в ухвалені додаткового рішення за його заявою, з підстав того, що це зашкодить майновим інтересам позивача, яка діє в інтересах дитини. Вивчивши заяву, дослідивши матеріали справи, суд надходить до наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 29.06.2021 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (т. 1 а.с. 17-18). 29.07.2021 року представником відповідача [PERSON] адвокатом Цимейко Г.О. подано відзив на позов (т. 1 а.с. 21-23). 09.08.2021 року представником відповідача [PERSON] адвокатом Цимейко Г.О. подано заперечення (т. 1 а.с. 48-49). Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 30.09.2021 року закрито провадження у справі на підставі п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України (т. 1 а.с. 69-72). Постановою Київського апеляційного суду від 02.06.2022 року скасовано ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 30.09.2021 року, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції (т. 1 а.с. 127-130). Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 08 липня 2022 року у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів відмовлено (т. 1 а.с. 140-143). Судом не було вирішено питання щодо стягнення понесених судових витрат. 16 січня 2023 року представник [PERSON] - Цимейко Г.О. звернулась до суду із заявою про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення судових витрат на правову допомогу у розмірі 8 000 грн., оскільки судом при ухваленні судового рішення не вирішено питання про розподіл судових витрат. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Частиною 3 ст. 270 ЦПК України визначено, що суд, який ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Згідно з ч. 1, п.1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Відповідно до частин першої - шостої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частиною 5 статті 137 ЦПК встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно з ч. 6 статті 137 ЦПК обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Отже, розмір витрат на правничу допомогу визначається судом, виходячи з умов договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, проте, вказаний розмір може бути зменшений за клопотанням іншої сторони у разі, якщо такі витрати є неспівмірними із складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг та ціною позову та (або) значенням справи для сторони. Згідно зі ст. 30 Закону України «Про адвокатуру» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. За висновком, викладеним у пункті 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19), при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має пересвідчитись що заявлені витрати є співмірними зі складністю справи, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на надання таких послуг відповідають критерію реальності таких витрат. Також суд має врахувати розумність розміру витрат на професійну правничу допомогу та чи не буде їх стягнення становити надмірний тягар для іншої сторони. Таким чином, суд може зменшити розмір судових витрат, якщо: заявлені судові витрати завищені, враховуючи обставини справи (ціна позову, тривалість справи, виклик свідків, призначення експертизи тощо); суду не було надано достатніх доказів фактичного здійснення витрат (відсутні акт прийому-передачі юридичних послуг, платіжне доручення та квитанції про сплату за надані послуги тощо); заявлені судові витрати були недоцільні або не обов`язкові (не підтверджена нагальна потреба у вивченні додаткових джерел права, завищений обсяг часу на технічну підготовку документів тощо). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року в справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22) зроблено висновок, що: «Гонорар може встановлюватися у формі: фіксованого розміру, погодинної оплати. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв. Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною першою статті 30 Закону № 5076-VI як «форма винагороди адвоката», але в розумінні ЦК України становить ціну такого договору. Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку. Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону № 5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу. Подання детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, не є самоціллю, а є необхідним для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат». Як вбачається з матеріалів справи, повноваження адвоката Цимейко Г.О. (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС 5196/10, видане на підставі рішення Ради адвокатів Київської області від 17.07.2014 року № 15) як представника [PERSON] підтверджується ордером серії АА № 1124561 (т. 1 а.с. 24). Представництво інтересів [PERSON] в Голосіївському районному суді м. Києва здійснювалось адвокатом Цимейко Г.О. на підставі договору про надання правової допомоги № 83, укладеного 23.07.2021 року між Адвокатським об`єднанням «Столична правова група», в особі директора Шнягіна О.Г. та [PERSON] (т. 1 а.с. 35). Згідно з п. 1.1 Договору, Адвокатське об`єднання зобов`язується захищати права, свободи та представляти законні інтереси клієнта, надавати іншу юридичну допомогу під час розгляду в суді апеляційної інстанції справи про заміну способу стягнення аліментів, а клієнт зобов`язується виплатити Адвокатському об`єднанню гонорар за надані послуги. Відповідно до п. 1.2 Договору, захист на представництво інтересів клієнта здійснюється адвокатом Адвокатського об`єднання - Цимейко Г.О. Згідно з п. 7.1 Договору, гонорар за угодою сторін складає 5 000 грн. Згідно з копією квитанції № 9239-8535-7253-1432 від 26.07.2021 року [PERSON] перераховано на рахунок Адвокатського об`єднання ««Столична правова група» гонорар адвоката згідно з договором № 83 від 23.07.2021 року в розмірі 5 000 грн. (т. 1 а.с. 36). У поданому відзиві на позов представником відповідача Цимейко Г.О. зазначено детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом: надання консультацій, попереднє вивчення документів, наданих клієнтом (1 година); збір необхідних для написання відзиву доказів (1 година); написання відзиву (2 години) (т. 1 а.с. 23). Крім того, у поданій заяві про постановлення додаткового рішення, адвокат Цимейко Г.О. вказує, що після постановлення Голосіївським районним судом м. Києва ухвали про закриття провадження у справі, позивачем оскаржено в апеляційному порядку ухвалу суду. У зв?язку із зазначеним, 07.12.2021 р. між [PERSON] та АО «Столична Правова Група» укладено додаткову угоду№ 1 до договору № 83 про надання правової допомоги від 23.07.2021, відповідно до умов якої гонорар адвоката в суді апеляційної інстанції становить 3 000 грн. Обсяг робіт за вказаною додатковою угодою № 1 складає: консультація, вивчення наданих доказів, документів та апеляційної скарги від позивача; аналіз законодавства; аналіз судової практики; написання процесуальних документів: відзиву, заперечень, клопотань тощо; участь у судових засіданнях. Звертаючись до суду із заявою про ухвалення додаткового судового рішення, представник відповідача просить стягнути з позивача на користь відповідача понесені судові витрати в розмірі 8 000 грн. Судом встановлено, що питання про відшкодування витрат на надання правової допомоги порушує відповідач [PERSON] , що є платником аліментів на утримання неповнолітньої дитини на користь позивача [PERSON] , та який за рішенням суду зобов`язаний сплачувати аліменти у розмірі 2000 грн. щомісячно. Відповідач, заперечуючи проти позову про зміну способу стягнення аліментів, зазначав, що більшої суми аліментів він сплачувати не взмозі, та надав при цьому докази розміру його заробітної плати 3200 грн. на місяць, яка була прийнята до уваги судом. Суд звертає увагу на те, що у поданому відзиві на позов представником відповідача Цимейко Г.О. зазначено детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом: надання консультацій, попереднє вивчення документів, наданих клієнтом (1 година); збір необхідних для написання відзиву доказів (1 година); написання відзиву (2 години) (т. 1 а.с. 23). Суд зазначає, що розгляд справи проводився за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, до моменту ухвалення рішення по суті спору, представником відповідача подано до суду два процесуальних документи: відзив на позов, який викладено на трьох аркушах (т. 1 а.с. 21-23); та заперечення, які викладено на двох аркушах (т. 1 а.с. 48-49). З урахуванням викладеного, суд надходить до висновку про те, що заявлений до відшкодування розмір витрат на професійну правничу допомогу - 5 000 грн. вочевидь є неспівмірним зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг позивачу, зокрема, складення двох процесуальних документів у справі, не відповідає критерію розумності та необхідності таких витрат. Враховуючи складність справи та виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, а також з урахуванням заперечення представника позивача щодо фінансового стану позивача, суд надходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення та стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу на суму 500 грн. Таким чином, згідно з ст. 141 ЦПК України з позивача на користь відповідача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу в розмірі 500 грн., понесені відповідачем у зв`язку з розглядом справи Голосіївським районним судом м. Києва. На підставі викладеного,

Outcome: partial