Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-10 00:00:00

08.05.2023 до суду звернувся представник позивача - адвокат Руденко К.В. з позовом до відповідача про стягнення заборгованості. Свої вимоги мотивує тим, що 14.02.2022 відповідачка уклала Кредитний договір № 0.220.0222.1. За даним договором відповідач отримала кредит у розмірі 25932, 49 грн, терміном до 14.02.2023, шляхом переказу коштів на платіжну картку, випущену АТ КБ «ПриватБанк» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 29, 99% річних. Кредитний договір був підписаний цифровим власноручним підписом, відповідно до Правил ( договірними умовами) надання споживчого кредиту АТ «Юнекс Банк» від 14.07.021 року, тобто між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір у електронній формі, що прирівнюється до письмової форми договору з всіма правовими наслідками невиконання зобов`язань за договором. Банк виконав свої зобов`язання за кредитним договором, перерахувавши відповідачці на платіжну картку, видану АТ КБ «Приват Банк» з транзитного рахунку позивача з залученням ТОВ «Універсальні платіжні рішення», але відповідачка свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала і тому станом на 01.06.2022 року утворилася кредитна заборгованість, а саме: заборгованість за кредитом в сумі 17000, 00 грн, заборгованість за процентами в сумі 4887,78 грн, а всього - 21887, 78 грн. Тому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 21887,78 грн, а також судові витрати у розмірі 2684,00 грн та 1260,00 грн витрат на правову допомогу. Ухвалою суду від 17.05.2023 відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Від відповідача надійшли заперечення, в яких відповідач надав письмове обґрунтування своєї позиції. Відповідач зазначила, що позовні вимоги не визнає взагалі, оскільки ніяких кредитних коштів у позивача не брала. Платіжний документ, що підтверджує перерахування коштів на транзитний рахунок, копія довідки ТОВ «Універсальні платіжні рішення», копії виписки по особовому рахунку відповідача» не відповідають вимогам офіційного документу для бухгалтерського обліку. Не надано доказів цифрового ідентифікатора, його реєстр, спосіб перевірки. Не надано доказів, що саме відповідач отримала СМС - повідомлення, і що номер [NUMBER] належить їй. Позивач не надає оригінал договору, а копія, наявна в матеріалах справи містить підроблений підпис відповідача. Також зазначає про незаконність нарахування комісії з посиланням на правову позицію ВП ВС. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надано заяву про слухання справи без їх участі. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечувала зазначаючи, що не брала кредит у АТ «Юнекс Банк». Представник відповідача в судовому засіданні проти заявлених вимог заперечив та просив відмовити в їх задоволенні відповідно до викладеної позиції у письмових запереченнях. Суд, заслухавши відповідачку та її представника, дослідивши наявні у справі докази, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач зазначає, що 14.02.2022 відповідачка уклала Кредитний договір № 0.220.0222.1. За даним договором відповідач отримала кредит у розмірі 25932, 49 грн, терміном до 14.02.2023, шляхом переказу коштів на платіжну картку, випущену АТ КБ «ПриватБанк» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 29, 99% річних. Кредитний договір був підписаний цифровим власноручним підписом, відповідно до Правил ( договірними умовами) надання споживчого кредиту АТ «Юнекс Банк» від 14.07.021 року, тобто між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір у електронній формі, що прирівнюється до письмової форми договору з всіма правовими наслідками невиконання зобов`язань за договором. Як вбачається з виписки по рахунку, [PERSON] видано кредит в сумі 17000 грн. Таким чином, незрозуміло, яку суму кредиту отримала відповідач 25932, 49 грн чи 17000 грн. Відповідно до довідки про заборгованість, станом на 01.06.2022 року, кредитна заборгованість [PERSON] становить: заборгованість за кредитом в сумі 17000, 00 грн, заборгованість за процентами в сумі 4887,78 грн, а всього - 21887, 78 грн. Однак, як вбачається з долучених до позову паспорту споживчого кредиту, акцепту про використання факсимільного відтворення підпису банку, анкети-заяви, довідки про систему гарантування вкладів фізичних осіб, вбачаються ознаки підроблення підпису відповідача, зокрема наявне накладення підпису, що частково закриває текст документа. Як зазначено у позові, договір був підписаний власноручним цифровим підписом, тому наявність на документах рукописного підпису викликає сумніви. Про цю обставину зазначала відповідач у своїх запереченнях. Однак позивачем така обставина не спростована, що викликає сумніви в укладенні зазначеного договору. Крім цього, позивач зазначає, що 14.02.2022 відповідачка отримала кредит у розмірі 25932, 49 грн, шляхом переказу коштів на платіжну картку, випущену АТ КБ «ПриватБанк» № [NUMBER] . Як вбачається з виписки АТ КБ «Приватбанк» по картці/рахунку № [NUMBER] ( [NUMBER] ), 14.02.2022 року на зазначений рахунок коштів від АТ «Юнекс Банк» не надходило. За таких обставин, позивачем не доведено, що відповідач отримала кредитні кошти від АТ «Юнекс Банк». Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина першастатті 1048 ЦК України). Оскільки позивачем не доведено отримання відповідачем кредитних коштів, у відповідача відсутній обов`язок повернення таких коштів. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог. Питання судових витрат вирішити відповідно до ст. 141 ЦПК України. Як вбачається з квитанції до прибуткового касового ордера, акту приймання-передачі виконаних робіт, договору про надання правничої допомоги, відповідачкою понесено витрати на правничу допомогу в сумі 10000 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved