Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-25 00:00:00

Позивач зазначила, що 20.07.2002р. сторони уклали шлюб. Від шлюбу мають трьох доньок [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Після припинення подружніх відносин діти проживають разом із позивачкою, відповідач допомоги на їх утримання не надає. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) боржника, тобто по частині на кожну дитину, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісяця, починаючи з 14.12.2022р. до досягнення дітьми повноліття. Представник позивача просить розглянути справу без її участі, позов підтримує. Відповідач надав\~відзив та\~письмові пояснення,\~якими позов\~визнав частково,\~просить стягнути\~з нього\~аліменти на\~утримання дітей\~в розмірі\~1/10\~частини всіх видів його заробітку (доходу), вважаючи розмір аліментів, які просить стягнути позивачка, завищеним, позаяк нею не доведена необхідність в стягненні аліментів на утримання дітей у виді половини його доходів, що становить 27 513грн щомісяця. Зазначив, що найстарша дочка сторін, [PERSON] , навчається і проживає в м. Кракові, Польща, і відповідач несе витрати по оренді житла, в сумі 2\~900 злотих (26 250грн) щомісяця. Також на його утриманні перебувають батьки-пенсіонери. В березні 2022р. позивачка із двома молодшими дочками за взаємною згодою сторін виїхала до Польщі до старшої дитини через введення в Україні воєнного стану, а 25.12.2022р. в месенджері повідомила відповідача про те, що поїхала із неповнолітніми дочками в США і зробить так, щоб діти нічого не потребували. На теперішній час середня дочка сторін, [PERSON] планує навчатися у Польщі. Позивачка не заперечує проти цього, але за умови, що відповідач зможе утримувати там дитину. Середня заробітна плата відповідача становить 55\~027грн на місяць, а після перерахування грошових коштів ще й батькам в розпорядженні відповідача залишається 13\~842грн 80коп, які він витрачає на власні потреби. Просить позов розглянути без його участі, задовольнити частково. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків. Встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 20.07.2002р. сторони уклали шлюб (а.с.4). Від шлюбу мають трьох доньок [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , батьком яких у свідоцтвах про їх народження зазначено відповідача (а.с.5-7). Відповідач своє батьківство не оспорює. Позивачем заявлені вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх доньок [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) боржника, тобто по частині на кожну дитину, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісяця. Доказів стосовно своїх прибутків у США не подала. На підтвердження суми витрат да дітей подала суду три чеки на оплату житла, з січня по березень 2023р., в сумі 1750 доларів США щомісяця, а також підписаний нею договір про плату за навчання за 5 повних днів 1\~700 доларів США на місяць (із окремими доплатами). Відповідач подав довідку про доходи, з якої випливає, що його середня заробітна плата становить 55\~027грн 80коп. Він оплачує житло в м. Кракові повнолітній доньці, в сумі 26\~250грн щомісяця, має на утриманні батьків-пенсіонерів. Він добровільно перераховував позивачу кошти на утримання дітей, про що надав виписки банків: в березні 2022р. 9300грн, в квітні 2022р. 17\~000, в травні 2022р. 18\~000грн., в червні 2022р. 10\~000грн, в липні 2022р. - 4\~286грн. Також в грудні 2022р. відповідач перерахував на картку доньці Варварі 25\~540грн, в лютому 2023р. 3000грн, в березні 2023р. 7\~312грн, в квітні 2023р. 6\~650грн. Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. За ч. 2 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. А відповідно до ч. 3 вказаної статті за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до п. п. 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. З аналізу вищевказаних правових норм вбачається, що розмір частки від заробітку (доходу), що приходиться на утримання дитини, законом не встановлюється, а визначається судом у кожному конкретному випадку стягнення аліментів з урахуванням обставин, які передбачені у ст. 182 СК України. Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. Матеріали справи містять докази матеріального стану відповідача, надання ним коштів на утримання як неповнолітніх дітей, так і повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Також відповідач надає матеріальну допомогу непрацездатним батькам, але довідок про їх суми пенсії, стан здоров`я не подав. Дані про те, що відповідач є єдиною особою, яка може надавати утримання непрацездатним батькам, в суду відсутні. Позивачкою надані докази про понесення витрат оплату житла в США. Також подана копія договору про оплату в США навчальних послуг, але без зазначення, на який період, стосовно якої дитини він укладений, і без доказів оплати за цим договором. Інших доказів на підтвердження необхідності витрачати на утримання дітей щомісяця саме такої суми аліментів, про стягнення якої вона просить, не подавала, хоча суд відкладав розгляд справи на клопотання представника позивача для подання доказів. Також суду не було надано доказів доходів самої позивачки в США. Позивачкою також не доведені витрати відповідача, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи. Тому суд враховує досвід життя та роботи відповідача, його працездатний стан, матеріальну можливість понесення витрат на утримання неповнолітніх дітей, суми витрат на їх утримання, які він добровільно сплачував як до ініціювання позивачкою судового провадження, так і впродовж розгляду справи ( в березні 2022р. 9300грн, в квітні 2022р. 17 000, в травні 2022р. 18 000грн., в червні 2022р. 10 000грн, в липні 2022р. - 4 286грн; на картку доньці Варварі в грудні 2022р. 25 540грн, в лютому 2023р. 3000грн, в березні 2023р. 7 312грн, в квітні 2023р. 6 650грн), суму тих витрат, які він несе, утримуючи повнолітню дочку сторін, яка продовжує навчання, наміри середньої дочки сторін, [PERSON] , навчатися в Польщі і відсутність заперечень позивача, яка проживає в США, з цього приводу, і вважає, що він має можливість виплачувати аліменти на утримання неповнолітніх доньок в розмірі 1/5 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. За положеннями ст. 183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Суд вважає за необхідне зазначити, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. А тому сторони за наявності умов для збільшення або зменшення визначеного судом розміру аліментів мають право звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» суд вважає необхідним стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 992грн 40коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial