Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив наступне. 28.12.2005 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль»(у зв`язку із прийняттям статуту у новій редакції, затвердженого 04.11.2009 року НБУ - Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль») в особі Донецької обласної Дирекції та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 014/11-175/1115, згідно умов якого відповідачу було надано кредит у розмірі 54000,00 доларів США, строком погашення до 28.12.2025 року зі сплатою 12,5 % річних за користування кредитними коштами. Банк свої зобов`язання за кредитним договором перед відповідачем виконав, надавши кредит у вищевказаній сумі. 08.12.2006 року між сторонами була укладено додаткову угоду №014/11-175/2560 до кредитного договору № 014/11-175/1115, в якому сторони внесли зміни щодо дати щомісячного платежу. 30.09.2009 між сторонами була укладена додаткова угода №1 до кредитного договору № 014/11-175/1115, в якому сторони внесли зміни щодо графіку погашення заборгованості за кредитним договором. Рішенням Пролетарського районного суду м. Донецька від 20.09.2011 у справі №2-1506/11 задоволені позовні вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» суму заборгованості за кредитними договорами № 014/11-175/1115 від 28.12.2005 року та № 014/11-175/0537 від 07.09.2007 року в розмірі 716389,59 грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 1700,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 120,00 грн., а разом 718209,59 грн. У зв`язку з цим, позивач просив суд стягнути з відповідача на їх користь заборгованість зі сплати 3 % річних за невиконання грошового зобов`язання за кредитним договором № 014/11-175/1115 від 28.12.2005 у відповідності до ст. 625 ЦК України у розмірі 5075,68 доларів США, що еквівалентно 142738,35 грн. та інфляційних втрат за невиконання грошового зобов`язання за кредитним договором № 014/11-175/1115 від 28.12.2005 у розмірі 115279,57 грн., та покласти на відповідача судові витрати. Провадження у справі відкрито 25.04.2023. Ухвалою від 08.06.2023 у справі залучено правонаступника позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС». Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву з проханням розглянути справу у їх відсутність, на задоволенні позову наполягає. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належно, заяву про розгляд справи за його відсутності не надав, про причини неявки суд не інформував. Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, заочно. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, належно з`ясувавши дійсні обставини справи, надавши оцінку їх доводам і наданим ними доказам, приходить до наступних висновків. За змістом положень статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту особистих немайнових або майнових прав та інтересів, з якими особа має право звернутися до суду є, зокрема, відшкодування збитків та матеріальних втрат кредитора. Як установлено судом та вбачається із матеріалів справи, 28.12.2005 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль»(у зв`язку із прийняттям статуту у новій редакції, затвердженого 04.11.2009 року НБУ - Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль») в особі Донецької обласної Дирекції та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 014/11-175/1115, згідно умов якого відповідачу було надано кредит у розмірі 54000,00 доларів США, строком погашення до 28.12.2025 року зі сплатою 12,5 % річних за користування кредитними коштами. Рішенням Пролетарського районного суду м. Донецька від 20.09.2011 у справі №2-1506/11 задоволені позовні вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» суму заборгованості за кредитними договорами № 014/11-175/1115 від 28.12.2005 року та № 014/11-175/0537 від 07.09.2007 року в розмірі 716389,59 грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 1700,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 120,00 грн., а разом 718209,59 грн. З мотивувальної частини вказаного рішення вбачається, що заборгованість за кредитним договором № 014/11-175/1115 від 28.12.2005 становить 76122,43 доларів США, що в перерахунку за курсом НБУ складає 606733,83 грн. з яких: заборгованість за кредитом -56345,02 доларів США, що в перерахунку за курсом НБУ складає 449097,98 грн.; заборгованість за відсотками -9028,92 доларів США, що в перерахунку за курсом НБУ складає 71965,01 грн.; пеня за прострочення строків погашення кредиту за останній рік -357,67 доларів США, що в перерахунку за курсом НБУ складає 2850,81 грн.; пеня за прострочення строків погашення відсотків за останній рік -10390,82 доларів США, що в перерахунку за курсом НБУ складає 82820,03 грн. 28.04.2023 між АТ «Райффайзен Банк» та АТ «ОКСІ БАНК» укладений Договір відступлення права вимоги № 114/2-60, згідно з яким відбулося відступлення прав вимог в тому числі і за Кредитним договором № 014/11-175/1115 від 28.12.2005 року та усіх договорів укладених до нього. 28.04.2023 між Акціонерним товариством «ОКСІ БАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» був укладений Договір відступлення права вимоги №114/2-60-1, за яким відбулася передача новому кредитору права вимоги до боржників, зокрема, перейшло право грошової вимоги за Кредитним Договором № 014/11-175/1115 від 28.12.2005 року. 10.05.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» та Акціонерним товариством «ОКСІ БАНК» був укладений Договір відступлення права вимоги за договорами іпотеки/застави, посвідчений нотаріально, за яким відбулася передача новому кредитору права вимоги за договорами іпотеки/застави від 10.05.2023, укладеного між АТ «Райффайзен Банк» та АТ «ОКСІ БАНК». Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на невиконання відповідачем грошового зобов`язання встановленого судовим рішенням. За змістом положень частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 ЦК України). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Згідно з положеннями статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три процента річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Формулювання статті 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому три процента річних не є неустойкою у розумінні положень статті 549 ЦК України. Отже, за змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 ЦК України, за весь час прострочення. Виходячи з положень ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник зобов`язаний відшкодувати інфляційні втрати та три проценти річних від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів за користування боржником утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові за весь час прострочення, у тому числі і за час розгляду справи про стягнення основного боргу у судах та примусового виконання судового рішення. Зазначене узгоджується із правовими висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 30 березня 2016 року у справі № 6-2168цс15, Великої Палати Верховного Суду у постановах від 04 червня 2019 року у справі № 916/190/18, від 08 листопада 2019 року у справі № 127/15672/16. Рішенням Пролетарського районного суду м. Донецька від 20.09.2011 у справі №2-1506/11 підтверджує факт порушення відповідачем грошового зобов`язання за кредитним договором № 014/11-175/1115 від 28.12.2005. Суд, врахувавши на підставі положень частини четвертої статті 82 ЦПК України преюдиційні обставини, встановлені рішенням Пролетарського районного суду м. Донецька від 20.09.2011 у справі №2-1506/11, дослідивши наявні у справі докази прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання, дійшов висновку про наявність у позивача, відповідно до статті 625 ЦК України, права на стягнення 3 % річних та інфляційних втрат внаслідок прострочення виконання грошового зобов`язання, що виникло на підставі рішення суду. Разом з тим, суд не погоджується з розрахунком позивача 3 % річних та інфляційних втрат, з огляду на наступне. Як вже зазначалось вище, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Аналізуючи наведені норми матеріального права та правові висновки Великої Палати Верховного Суду, слід зробити висновок про те, що грошове зобов`язання це - цивільне правовідношення, в якому праву вимоги кредитора кореспондує юридичний обов`язок боржника здійснити відповідний платіж, тобто вчинити дію, що полягає у передачі грошей, яке також виникає з рішення суду, яким стягнуто заборгованість з боржника на користь кредитора. Разом з тим, у частині другій статті 625 ЦК України прямо зазначено, що 3 % річних визначаються від простроченої суми за весь час прострочення. Тому при обрахунку 3 % річних за основу має братися прострочена сума, визначена у договорі чи судовому рішенні. У справі позивач, просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість зі сплати 3 % річних за невиконання грошового зобов`язання за кредитним договором № 014/11-175/1115 від 28.12.2005 у відповідності до ст. 625 ЦК України, яку визначив у розмірі 5075,68 доларів США, що еквівалентно 142738,35 грн. Суд зазначає, що оскільки судовим рішенням визначено суму заборгованості у національній валюті України - гривні, тому сума 3 % річних повинна бути визначена також у гривнях. Для розрахунку 3 % річних та інфляційних втрат у відповідності до ст. 625 ЦК України, суд враховує суму заборгованості за кредитом яка визначена судовим рішенням та становить 606733,83 грн. Розрахунок інфляційних втрат здійснюється за формулою ІІС = ( ІІ1 : 100 ) x ( ІІ2 : 100 ) x ( ІІ3 : 100 ) x ... ( ІІZ : 100 ) ІІ1 - індекс інфляції за перший місяць прострочення, ...... ІІZ - індекс інфляції за останній місяць прострочення. Останній період IIc (100,50 : 100) x (100,90 : 100) x (101,00 : 100) x (100,70 : 100) x (99,50 : 100) x (99,40 : 100) x (99,70 : 100) x (100,70 : 100) x (100,70 : 100) x (100,10 : 100) x (99,80 : 100) x (100,20 : 100) x (99,70 : 100) x (100,80 : 100) x (100,80 : 100) x (100,30 : 100) x (100,20 : 100) x (99,40 : 100) x (99,80 : 100) x (100,50 : 100) x (101,00 : 100) x (101,30 : 100) x (100,90 : 100) x (101,30 : 100) x (101,00 : 100) x (101,70 : 100) x (100,70 : 100) x (101,30 : 100) x (100,20 : 100) x (100,10 : 100) x (99,80 : 100) x (101,20 : 100) x (100,90 : 100) x (100,80 : 100) x (100,60 : 100) x (101,30 : 100) = 1.20547024 Період прострочення грошового зобов`язання з 18.01.2019 по 18.01.2022. Інфляційне збільшення становить 124 665,57 грн. (606 733,00 x 1.20547024 - 606 733,00). Розрахунок 3 % річних здійснюється за формулою: Сума санкції = С x 3 x Д : 365 : 100, де С - сума заборгованості, Д - кількість днів прострочення.. Період прострочення грошового зобов`язання з 18.01.2019 по 18.01.2022. 3 % річних становить 54 655,84 грн. (606733,00х3%:1097:100). Враховуючи, що суд не може вийти за межі позовних вимог, інфляційні втрати підлягають стягненню з відповідача у розмірі, визначеному позивачем, а саме у сумі 115279,57 грн., оскільки сума розрахована судом є більшою ніж заявлена у позові. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що з відповідача на користь позивача за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання підлягає стягненню нараховані відповідно до частини другої статті 625 ЦК України: 3 % річних в розмірі 54655,84 грн. та інфляційні втрати в розмірі 115279,57 грн. З огляду на вказане, позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial