Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-16 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. Позивач, від імені якого діє представник адвокат Н.М. Кузменюк-Волошина, просить виключити відомості про нього, як батька [PERSON] , [INFO] , з актового запису № 4 про народження, що був складений Озерянською сільською радою Дубенського району Рівненської області 01.02.2008. Мотивує тим, що в кінці жовтня 2007 року [PERSON] повідомила, що вагітна і майбутнім батьком дитини є позивач, тому між ними було зареєстровано шлюб [INFO] . [INFO] [PERSON] народила дитину. Потім народилось ще двоє дітей, матір яких зловживає алкоголем і постійно залишала місце проживання. [PERSON] неодноразово стверджувала, що [PERSON] не його син, а якогось чоловіка, який працює у поліції у Здолбунові. [PERSON] протягом останнього року постійно говорив до [PERSON] та до його матері: «А ми з Вами не рідні по крові, мені мама про це сказала, то я що хочу те і буду робити!» і втік проживати до [PERSON] у [ADDRESS] . Позивач не знав про відсутність у нього біологічного споріднення з дитиною на момент вчинення актового запису про народження [PERSON] у 2008 році. На засіданні служби у справах дітей, на якому вирішувалося питання визначення місця проживання дітей, було заслухано і [PERSON] , який забажав проживати з [PERSON] , оскільки позивач йому не батько. І сама [PERSON] на запитання чи дійсності відповідають доводи, що [PERSON] не є кровним батьком для [PERSON] , - чітко надала відповідь у присутності усіх членів комісії, голови ради, що це дійсно так, що [PERSON] не є рідним сином [PERSON] і про це всі знають. 20.06.2022 згідно рішення Дубенського міськрайонного суду шлюб розірвано і двоє менших дітей залишено проживати з ним. Враховуючи фрази [PERSON] , а також твердження відповідача і те, що [PERSON] візуально абсолютно на нього не схожий у порівнянні з меншими дітьми, - у позивача сумнівів у своєму батьківстві відносно даної дитини не залишилося. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. 14.02.2023 відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання. 05.04.2023 закрито підготовче провадження, задоволено клопотання позивача та призначено по справі судово-медичну експертизу генетичної ідентифікації, на вирішення якої поставлено питання: «Чи являється [PERSON] , [INFO] , біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] ?». Проведення експертизи доручено спеціалістам Волинського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України (вул. Винниченка, 43, м.Луцьк). Сторонам було роз`яснено положення ст. 109 ЦПК України про наслідки ухилення від участі в експертизі . 30.05.2023 до суду повернуто матеріали справи та надійшло повідомлення експерта про неможливість проведення експертизи, у зв`язку з тим, що 16.05.2023 для відбору зразків букального епітелію до Волинського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України [PERSON]. та [PERSON] з дитиною [PERSON] не з`явились (а.с.81-84). 08.06.2023 ухвалою суду відновлено провадження та призначено судове засідання на 09 год 40 хв 17.07.2023. Позивач та його представник, а також відповідач про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином під особистий розпис судовою повісткою, sms-повісткою (а.с.86-91), в судове засідання не з`явилися, про причини неявки не повідомили, заяв не подали. Згідно з ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. За п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Таким чином, всі учасники повідомлені належним чином, проте після відновлення провадження із заявами до суду не звертались, справою не цікавились, в судове засідання не з`явились, про причини неявки не повідомили, отже підстав для відкладення розгляду справи немає. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. [PERSON] та [PERSON] перебували з 09.11.2007 у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом серії [NUMBER] (а.с.10). Згідно свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] , виданого 01.02.2008 Озерянською сільською радою Дубенського району Рівненської області, актовий запис №4, його батьком є [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] (а.с.11). Крім того, за час шлюбу у подружжя народилось ще двоє дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження (а.с. 13-14). Рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 20.06.2022, що набрало законної сили 21.07.2022, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, сторони узгодили між собою місце проживання дітей (а.с.14-15). Судово-медичну експертизу генетичної ідентифікації не проведено у зв`язку з тим, що 16.05.2023 для відбору зразків букального епітелію до Волинського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України [PERSON]. та [PERSON] з дитиною [PERSON] не з`явились, про що свідчить повідомлення експерта №СЕ-19/103-23/3996-БД від 29.05.2023 про неможливість проведення експертизи (а.с.81-82). IV. Норми права, які застосував суд. Статтею 12 ЦПК України визначено загальний принцип змагальності сторін, за яким здійснюється цивільне судочинство. кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом . Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, зокрема, роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Стаття 109 ЦПК України визначає наслідки ухилення від участі в експертизі: у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Відповідно до положень ст. 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Згідно ст. 136 ч.1-3 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122,124,126і127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Згідно роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам слід ураховувати, що предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Згідно ст. 3 Конвенції про права дитини, що ратифікована Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. V. Мотивована оцінка і висновки суду. Предметом доказування в цій справі є лише відсутність кровного споріднення між батьком та дитиною. Враховуючи, що в усіх справах щодо дітей суд виходить із якнайкращого забезпечення інтересів дитини згідно ст. 3 Конвенції про права дитини, тільки за умови доведеності відсутності кровного зв`язку між батьком та дитиною можливе ухвалення позитивного рішення в справі згідно ч.2 ст. 136 СК України. Все інше для правильного вирішення справи значення не має. Тому суд не бере до уваги надані позивачем докази, що не входять до предмету доказування і стосуються характеристики відповідачки і її способу життя, відповідь органу Національної поліції про складання адміністративних матеріалів на неї, постанови про притягнення її до відповідальності за неналежне виконання батьківських обов`язків та рішення суду про позбавлення її батьківських прав відносно менших дітей, як і висновок органу опіки та піклування про доцільність такого позбавлення та рішення виконавчого комітету сільської ради про визначення фактичного місця проживання дітей, як і немає значення, що фактично [PERSON] проживає з матір`ю, а [PERSON] та [PERSON] з батьком (а.с. 16-35). Суд встановив, що з 09.11.2007 до 21.07.2022 позивач та відповідачка перебували у зареєстрованому шлюбі, а [INFO] відповідачка народила дитину [PERSON] , батьком якої записано позивача. Тобто, дитина народилась в шлюбі, від якого в подальшому народилось ще двоє дітей. Суд забезпечив дотримання принципу змагальності цивільного судочинства, виконав свій обов`язок та, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяючи учасникам судового процесу в реалізації ними прав, задовольнив клопотання позивача і призначив по справі судово-медичну експертизу генетичної ідентифікації для визначення наявності чи відсутності кровного зв`язку між позивачем та дитиною, при цьому роз`яснив наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій. Проте, висновок експерта в справі відсутній, матеріали повернулись з експертної установи без виконання, оскільки позивач, відповідачка та дитина не з`явились для відбору зразків букального епітелію в експертну установу. При цьому, неявка позивача в принципі унеможливлює проведення експертизи щодо його батьківства. Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів відсутності кровного споріднення між особою, записаною батьком - [PERSON] , - та дитиною [PERSON] . В підсумку, суд констатує, що факт відсутності кровного споріднення між позивачем та дитиною не доведено, а тому в задоволенні позову відмовлено. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed