Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-10 00:00:00

У червні 2023 року представник відповідача [PERSON] - адвокат Омелян І.В. звернувся до Святошинського районного суду м. Києва із заявою про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до Ліквідатора банкрута - Товариства з обмеженою відповідальністю «Дар`я і К» арбітражного керуючого Гусар Івана Олексійовича, Закритого акціонерного товариства «Молодіжний житловий комплекс «Академмістечко», [PERSON] , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма «Вест» про визнання права власності на майнові права на об`єкт інвестування. В поданій заяві просив стягнути на користь [PERSON] з [PERSON] понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 30 000 грн. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 03 липня 2023 року відкрито провадження за заявою та призначено її розгляд у відкритому судовому засіданні. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Омелян І.В. до початку судового засідання через канцелярію суду подав заяву про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення без участі заявника [PERSON] та її представника. Просив врахувати, що позивач не подав заяву / клопотання про зменшення відповідних витрат на професійну правничу допомогу відповідача - 3 ( [PERSON] ). Інші учасники справи у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомляли, жодних клопотань не подавали. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що ніщо не перешкоджає особі добровільно відмовитись від гарантій справедливого судового розгляду у однозначний або у мовчазний спосіб. Проте для того, щоб стати чинною з точки зору Конвенції, відмова від права брати участь у судовому засіданні повинна бути зроблена у однозначний спосіб і має супроводжуватись необхідним мінімальним рівнем гарантій, що відповідають серйозності такої відмови. До того ж, вона не повинна суперечити жодному важливому громадському інтересу рішення ЄСПЛ (Hermi проти Італії, § 73; Sejdovic проти Італії § 86). Окрім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини - в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (Рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України»). Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Зважаючи на розумні строки розгляду справи, наявне клопотання представника відповідача [PERSON] - адвоката Омелян І.В. про розгляд справи за їх відсутності, суд прийняв рішення про розгляд заяви у відсутності осіб, що не з`явились. Повно та всебічно дослідивши наявні матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 22 червня 2023 року у задоволенні позовної заяви [PERSON] до Ліквідатора банкрута - Товариства з обмеженою відповідальністю «Дар`я і К» арбітражного керуючого Гусар Івана Олексійовича, Закритого акціонерного товариства «Молодіжний житловий комплекс «Академмістечко», [PERSON] , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма «Вест» про визнання права власності на майнові права на об`єкт інвестування відмовлено. Згідно з п. 3 ч. 1, 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. За положеннями ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Представник відповідача - адвокат Омелян І.В. скористався правом на подання заяви про ухвалення додаткового рішення, направивши до суду заяву про ухвалення додаткового рішення та стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Крім того, у поданому відзиві на позовну заяву від 07.10.2022 року представник відповідача [PERSON] - адвокат Омелян І.В. зазначив у п. 68 про те, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які поніс і очікує понести відповідач-3 ( [PERSON] ) становить 30 000 грн. 15.05.2023 року представник відповідача [PERSON] - адвокат Омелян І.В. подав до суду заяву про приєднання Довідки-розрахунку №2 до матеріалів справи. Як вбачається з положень ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. Конституція України у статті 59 гарантує кожному право на професійну правничу допомогу. У відповідності до ст. 131-2 Конституції України, для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура. Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Згідно з положеннями частин першої-п`ятої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. У пунктах 34-47 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зазначено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Наведене узгоджується з правовими висновками, викладеними в постановах Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі № 465/3458/15-ц (провадження № 61-19582св20), від 09 листопада 2021 року у справі № 759/14346/16 (провадження № 61-12783св21). Крім того, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, згідно якої заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04). У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою. Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. У заяві про ухвалення додаткового рішення представник відповідача [PERSON] - адвокат Омелян І.В. просить суд винести додаткове рішення та стягнути з позивача на користь [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 30 000 грн. На обґрунтування вимог про стягнення витрат на професійно правничу допомогу суду під час розгляду справи було надано: - належним чином засвідчену копію договору про надання правничої (правової) допомоги № 16/09-22 від 16 вересня 2022 року, укладеного відповідачем-3 ( [PERSON] ) з Адвокатським бюро «ОМЕЛЯН ЛОЙЕРС», від імені якого представництво інтересів відповідача-3 у судовому провадженні здійснював адвокат Омелян Ігор Володимирович (а.с. 89-90, том 1); - належним чином засвідчену копію Додаткової угоди № 1 до договору про надання правничої (правової) допомоги №16/09-22 від 16 вересня 2022 року, відповідно до якої розмір гонорару за надання професійної правничої допомоги при розгляді цивільної справи № 759/23333/21 Святошинським районним судом м. Києва, як судом першої інстанції, складає 30000 гривень (а.с. 91, том 1); - довідку-розрахунок № 1 витрат часу на надання правничої допомоги - детальний опис робіт (наданих послуг) станом на 04 жовтня 2022 року (а.с. 94, том 1); - довідку-розрахунок № 2 витрат часу на надання правничої допомоги - детальний опис робіт (наданих послуг) станом на 12 травня 2023 року (а.с. 215-216, том 1); - належним чином засвідчену паперову копію електронного документу квитанції 0.0.2696402888.1 від 05 жовтня 2022 року про оплату [PERSON] адвокатському бюро «ОМЕЛЯН ЛОЙЕРС» правничої (правової) допомоги адвоката згідно з договором №16/09-22 від 16 вересня 2022 року в розмірі 30 000 грн. (а.с. 112, том 1). Правовий статус Омеляна І.В., як адвоката, підтверджено свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю №2489/10 від 29 січня 2004 року (а.с. 93, том 1), а повноваження процесуального представника - ордером серії AІ №1270087 від 16 вересня 2022 року (а.с. 92). Стороною позивача не подавалось клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року по справі №755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зазначила, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. У справі № 910/906/18 Верховний Суд погодився з наявністю підстав для стягнення витрат на професійну правничу допомогу у повному обсязі, оскільки їх розмір був обґрунтований, а відповідач не подавав клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, з наданням розрахунків, які свідчили б про неправильність розрахунку витрат або про неналежність послуг адвоката до даної справи. П. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Враховуючи викладене, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що відшкодування витрат на правову допомогу у розмірі 30 000,00 гривень є пропорційною даній категорії справи та обсягу здійсненої адвокатом роботи. Оскільки при ухваленні рішення Святошинським районним судом м. Києва 22 червня 2023 року не вирішено питання про судові витрати, саме стосовно витрат на професійну правничу допомогу, з метою усунення неповноти судового рішення, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення у справі за позовом [PERSON] до Ліквідатора банкрута - Товариства з обмеженою відповідальністю «Дар`я і К» арбітражного керуючого Гусар Івана Олексійовича, Закритого акціонерного товариства «Молодіжний житловий комплекс «Академмістечко», [PERSON] , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма «Вест» про визнання права власності на майнові права на об`єкт інвестування.

Outcome: approved