Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-12 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Акціонерний Банк «УКРГАЗБАНК» звернулось до Малиновського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що між позивачем та відповідачем [PERSON] , на підставі заяви від 06.03.2020 року № 2020/1_С/197-002653 було укладено Договір приєднання до правил відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи, операції за яким здійснюються з використанням електронних платіжних засобів, відкрито договір споживчого кредиту № 2020/ОВР/197-001310, за умовами даного договору банк встановив ліміт овердрафту орієнтованою сумую до 10\~000 максимально до 300\~000 гривень зі сплатою відсотків. Позивач зазначає, що ним належним чином було виконано зобов`язання за кредитом, однак, відповідач порушив умови договору, у зв`язку з цим за ним утворилась заборгованість, яка станом на 12.10.2022 року становить: 19\~416,67 гривень. На підставі викладеного представник позивача просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі: 19\~416,67 гривень, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі: 2\~481, 00 гривня. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 30 січня 2023 року цивільну справу за позовом ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» до [PERSON] передано за підсудністю до Суворовського районного суду м. Одеси. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до ст.ст. 14, 33 ЦПК України. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 13 березня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Сторонам надіслано копію ухвали, відповідачу роз`яснено право подати відзив на позов, а позивачу відповідь на відзив. Представник позивача до суду не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином та своєчасно, при цьому, прохальна частина позовних вимог містить в собі клопотання щодо можливості розгляду справи за відсутності представника позивача та ухвалення заочного рішення суду у разі відсутності відповідача (а.с.3). Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явився, про дату, час і місце проведення якого неодноразово повідомлявся у встановленому законом порядку, шляхом направлення судової повістки за останнім місцем реєстрації, на адресу суду повернувся поштовий конверт, згідно якого відповідач судову повістку не отримав з підстав зазначених працівником поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.32-3). Крім іншого, відповідач про час та місце слухання справи повідомлявся шляхом направлення смс-повідомлення, згідно роздруківки з комп`ютерної програми ДЗ, судову повістку про виклик до суду на 13.07.2023 року, отримав 15.05.2023 року (а.с.52). Відповідачем не надано заперечення на позов, відзиву або будь-яких заяв з приводу позовної заяви, що відповідно до ст. 223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи за наявними матеріалами. Відповідно до положення п.2 ч.7 ст. 128 ЦПК України судові повістки фізичним особам, які не мають статусу підприємців, надсилаються за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 13 липня 2023 року вирішено провести заочний розгляд справи. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно матеріалів справи, судом встановлено, що між [PERSON] та позивачем 06.03.2020 року було укладено Договір приєднання до правил відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи, операції за яким здійснюються з використанням електронних платіжних засобів. Відповідачем було підписано договір споживчого кредиту № 2020/ОВР/197-001310, який є договором приєднання. Представник зазначає, що за умовами договору відповідач отримав кредит у вигляді відновлювальної відкличної кредитної лінії з орієнтованою сумою від 10\~000 до 30\~000 гривень, зі сплатою відсотків, що підтверджується Заявою-Договором від 06.03.2020 року (а.с.10-11). \~ \~ \~ \~На підтвердження обставин позову представником позивача надано виписку/особовий рахунок з 06.03.2020 року по 12.10.2022 року, згідно якої встановлено, що відповідач активно користувався кредитними коштами (а.с.23-25). Позивачем на підтвердження наявної заборгованості надано розрахунок заборгованості за договором №2020/ОВР/197-001310 від 06.03.2020 року, згідно якого станом на 12.10.2022 рік заборгованість за кредитом становить: 19\~416, 67 гривень, яка складається з: заборгованості по кредиту (прострочена) 9\~990, 03 гривні; заборгованості по процентам 3\~796, 58 гривень; заборгованості по платежам за ч. 2 ст. 625 ЦПК України 5\~630, 06 гривень (а.с.19-20). Отже, матеріалами справи встановлено, що між позивачем та відповідачем було укладено Договір споживчого кредиту №2020/ОВР/197-001310, умови та строки виконання якого було порушено відповідачем. Згідно ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1. ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України). Як передбачено ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі вищевикладених обставин, судом встановлено, що банком були виконані умови договору, надано відповідачеві кредит. Разом з тим, відповідачем доказів сплати суми заборгованості за кредитним договором, суду не надано, заперечень щодо розміру позовних вимог також не надано, відзив на позов не надійшов, клопотань щодо витребування доказів на спростування позовних вимог не заявлено. З урахуванням викладених обставин та з огляду на порушення відповідачем умов кредитного договору та взятих на себе зобов`язань, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з [PERSON] кредитної заборгованості у розмірі: 19\~416,67 гривень. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача сплачені ним і документально підтвердженні судові витрати у загальному розмірі 2\~481 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved