Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-29 00:00:00

І. Стислий виклад позиції і вимоги позивача Позивач [PERSON] звернувся до суду із цим позовом, в обґрунтування вимог зазначивши, що з 23.04.2018 по 03.02.2020 він працював у відповідача і був звільнений за ст.38 КЗпП України за власним бажанням. Рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 18.01.2021 з ТОВ «Краснолиманське» на його користь було стягнуто належні йому при звільненні грошові кошти в розмірі 67823,57 грн без утримання податку та інших обов`язкових платежів та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 02.12.2020 по 18.01.2021 в сумі 29210,06 грн без утримання податку та інших обов`язкових платежів та судові витрати. 19.05.2023 рішення суду у примусовому порядку виконане у повному обсязі. Вказаним рішенням суду встановлене, що середньоденний заробіток позивача становить 942,26 грн. З урахуванням суми заборгованості та тривалості невиплати заробітної плати позивач вважає, що справедливим буде стягнення на його користь суми, еквівалентної розміру заборгованості - 70000,00 грн. Просив стягнути на його користь з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 70000,00 грн. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи До суду позивач та його представник адвокат Сакун В.А. не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від представника надійшла заява про розгляд справи без їхньої участі. Представник відповідача ТОВ «Краснолиманське» також до суду не прибув, відповідач повідомлений про час та місце розгляду справи у порядку, передбаченому ЦПК України. У наданому відповідачем відзиві на позовну заяву позовні вимоги не визнані з огляду на те, що у день звільнення 03.02.2020 позивач не працював і з вимогою про проведення розрахунку при звільненні не звертався. Крім того, на момент звернення позивача до суду із цим позовом відповідач про вів з ним повний розрахунок. На підставі наведеного відповідач просив відмовити у задоволенні позову та розглянути справу без участі його представника. ІІІ. Процесуальні дії у справі 30.05.2023 ухвалою суду відкрите спрощене позовне провадження у справі, відповідачу запропоновано подати судові відзив на позовну заяву. Призначено розгляд справи на 29.06.2023. Відповідача зобов`язане надати суду інформацію щодо виконання рішення Димитровського міського суду Донецької області від 18.01.2021 у справі №2/226/78/2021, про наявність або відсутність заборгованості перед [PERSON] на теперішній час, у разі відсутності - про час сплати заборгованості, а також довідку про середньоденну заробітну плату позивача. 16.06.2023 судом отримано відзив відповідача на позовну заяву та витребувані ухвалою суду відомості. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Згідно з відомостями трудової книжки [NUMBER] [PERSON] працював у ТОВ «Краснолиманське» з 23.04.2018 по 03.02.2020 і був звільнений з роботи на підставі ст.38 КЗпП України за власним бажанням. Рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 18.01.2021 у справі №226/2757/20 (провадження №2/226/78/2021), яке набрало законної сили 18.02.2021, з ТОВ «Краснолиманське» на користь [PERSON] стягнуто заборгованість за належними йому при звільненні сумами у розмірі 67823,57 грн без утримання податку та інших обов`язкових платежів; середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 02.12.2020 по 18.01.2021 в сумі 29210,06 грн без утримання податку та інших обов`язкових платежів, а також судові витрати. Згідно з довідкою відповідача, наданою на вимогу суду, рішення суду виконане у повному обсязі 18.05.2023. Середньоденний заробіток [PERSON] перед звільненням становив 942,26 грн. Така ж сума середньоденного заробітку встановлена судом і у рішенні від 18.01.2021. V. Оцінка суду Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно зі ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси осіб, які звернулися до суду, у спосіб, визначений законами. Відповідно до ч.1 ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців (в редакції Закону №2352-IX від 01.07.2022). Позивачем заявлені позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні без зазначення періоду стягнення, але з аналізу змісту позовної заяви виходить, що позивач має на увазі період із дня, наступного за днем ухвалення судом рішення про стягнення належних йому при звільненні сум - 19.01.2021 і по день повного виконання цього рішення - 19.05.2023. За загальним розрахунком сума середнього заробітку за час затримки розрахунку має дорівнювати 550279,84 грн, виходячи із розрахунку: 942,26 грн х 584 робочих дні за вказаний період. Проте, відповідно до змін, внесених в ст.117 КЗпП України Законом №2352-IX від 01.07.2022, які набули чинності 19.07.2022, період, за який працівникові має нараховуватися середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, обмежено шістьма місяцями. Закон №2352-IX відповідно до ст.58 Конституції України не має зворотної дії в часі та не поширюється на правовідносини, які існували до набуття цим Законом чинності, тобто до 19.07.2022. Тому, враховуючи що період з 19.01.2021 до 19.07.2022 становить значно більше шести місяців, суд вважає, що позивач має право на отримання середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні саме за цей період - з 19.01.2021 по 18.07.2022 включно. Середній заробіток позивача за затримку розрахунку при звільненні за період з 19.01.2021 по 18.07.2022 становить: 942,26 грн х 374 робочих дні за вказаний період = 352405,24 грн. Разом із тим, позивач просить суд стягнути на його користь з відповідача середній заробіток у розмірі 70000,00 грн, тому, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню, тому що розмір середнього заробітку, обчислений позивачем, узгоджується із висновками та критеріями, наведеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі №761/9584/15-ц (провадження №14-623цс18). Так, цей розмір відповідає конкретним обставинами справи; розміру простроченої заборгованості роботодавця щодо виплати працівнику при звільненні всіх належних сум, передбачених на день звільнення трудовим законодавством, колективним договором, угодою чи трудовим договором; періоду затримки (прострочення) виплати такої заборгованості; ймовірному розміру пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника тощо. Отже, визначений розмір середнього заробітку в 70000,00 грн, на переконання суду, є справедливим, пропорційним і таким, що відповідатиме обставинам цієї справи. Посилання відповідача у відзиві на те, що позивач не звертався до нього із вимогою про проведення розрахунку при звільненні, є неспроможними, оскільки у контексті виниклих у поточній справі правовідносин вказана вимога закону не застосовується і обов`язку звернення вже звільненого працівника із вимогою у досудовому порядку про сплату середнього заробітку не настає. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами У даній справі позивачем сплачений судовий збір у розмірі 858,88 грн. За приписами ст.141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням судом вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з відповідача підлягає стягненню судовий збір у вказаному розмірі на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved