Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом і вимоги обґрунтовує тим, що з 12.04.2021 року її прийняли на роботу до Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання\~Інжиніринг». 07.09.2022 року її звільнили з AT «СМНВО-Інжиніринг» за власним бажанням ст.38 КЗпП України. Відповідач останнім часом виплачував заробітну плату не регулярно, а згодом перестав платити. Внаслідок чого станом на день звільнення за відповідачем утворилася заборгованість в сумі 46236,17грн., яку їй виплатити відмовилися. Після звільнення розрахунковий лист не видавався. На її звернення до відповідача щодо отримання довідки про загальну суму заборгованості по заробітній платі, отримано усну відповідь, що такі довідки не видаються, оскільки сума заборгованості по заробітній платі підтверджується виданими працівнику корінцями, які є розрахунковими листами. У відповідності до ч.1 ст.116 КЗпП України\~виплата всіх сум, що належить працівнику від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у зазначені строки, підприємство, установа, організація, згідно ч.1\~ст.117 КЗпП України, повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більше як за шість місяців. Відтак, середній заробіток слід обраховувати за період з 08.09.2022 року по 08.03.202 року включно та виходити з наступного. Середній заробіток працівника визначається відповідно ст.27 ЗУ «Про оплату праці» за правилами передбаченими положенням Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою КМУ від 08.02.1995 року №100. Відповідно до п.5 розділу IV Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Згідно з абзацом І п.8 розділу IV Порядку нарахування виплат, що обчислюються, із середньої заробітної плати за останні 2 місяці роботи, провадиться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадку передбаченим чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Згідно до довідки з Пенсійного фонду України форми ОК-5 (копія додається) та відповідно до порядку визначеного постановою КМУ №100 її заробітна плата за два останні місяці, що передували звільненню становить: за липень 2022 року - 10492,40грн., за серпень 2022 року - 10934,52грн., що в сумі складає 21426,92грн. Вона звільнилася у вересні 2022 року, а отже фактично відпрацьовані робочі дні слід брати за липень 2022 року (21 р.д.) та серпень 2022 року (23 р.д.), що складає 44 р.д. Таким чином, середньоденна заробітна плата становить 21426,92грн./44 р.д. = 486,98грн. Затримка виплати заробітної плати склала 130 днів з наступного робочого дня після звільнення (з 08.09.2022 року по 08.03.2023 року) по день подачі позову: вересень 2022 - 17 р.д., жовтень 2022 - 21 р.д., листопад 2022 - 22 р.д., грудень 2022 - 22 р.д., січень 2023 р. -22 р.д., лютий 2023 р. - 20 р.д., березень 2023 р. - 6 р.д. враховуючи п`ятиденний робочий день. Таким чином, середній заробіток, що підлягає стягненню становить (486,98грн.х130 днів) = 63307,40грн. Просить суд ухвалити рішення яким стягнути з Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - Інжиніринг» на її користь нараховану, але не виплачену заробітну плату в сумі 33965,06грн., та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні станом на день подачі позову в сумі 63307,40грн. та по день ухвалення рішення суду включно. Від представника позивача до суду надійшла заява про збільшення позовних вимог, а саме, просить стягнути на користь позивача нараховану, але не виплачену заробітну плату станом на червень 2023 року в сумі 37220,43грн. Від представника Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання-Інжиніринг» надано до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідно до довідки сума заробітної плати, належної до виплати (після відрахування ПДФО та військового збору) становить 37220грн.43коп., а сума середньоденної заробітної плата Позивача складає 429грн.16коп. (без відрахувань податків та обов`язкових платежів). Зазначає, що відповідно до наказу №82 від 07.10.2022 року встановлений факт дії в товаристві режим неповного робочого часу, а саме триденного робочого тижню з робочими днями: понеділок, вівторок, середа з 10.10.2022 року. Позивач звільнилася 07.09.2022 року, а фактичний розрахунок станом на день звернення до суду не проведений, таким чином враховуючи ст.117 КЗпП України період стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні становить з 08.09.2022 року (перший робочий день Товариства після звільнення Позивача) по 08.03.2023 року (останній робочий день Товариства, що передує дню фактичного розрахунку, але не більше ніж за шість місяців). Сума середньоденного заробітку позивача складала 429грн. 16коп. (без відрахувань податків та обов`язкових платежів). Просить при ухваленні рішення врахувати принцип справедливості та співмірності. Зазначає, що затримка виплати заробітної плати виникла не з вини товариства, а внаслідок військової агресії росії проти України. Листом Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 № 2024.02.0-7.1 засвідчено форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили)\~військова агресія російської федерації проти України. Також 30.11.2022, 24.01.2023 та 13.02.2023 Сумською Торгово-промисловою палатою було видано сертифікати, якими засвідчено форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), що відповідно до частини 3\~статті 10 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану»\~є підставою для звільнення товариства від відповідальності за порушення зобов`язання щодо строків оплати праці. Суд, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав: Суд установив, що позивач [PERSON] з 12.04.2021 року по 07.09.2022 року перебувала у трудових відносинах з Акціонерним товариством «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - Інжиніринг». 07.09.2022 року позивач звільнилася з роботи за власним бажанням (ст.38 КЗпП України), що підтверджується копією трудової книжки [PERSON] . Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. В день звільнення позивача АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - Інжиніринг» не виплатило належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст.116 КЗпП України. Як вбачається з довідки Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - Інжиніринг» про заробітну плату колишнього працівника [PERSON] , заборгованість по заробітній платі перед [PERSON] становить 37220грн.43коп. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі в розмірі 37220грн.43коп. (ця сума визначена з урахуванням утриманого податку на доходи фізичних осіб та військового збору). Згідно з ч.1 ст.117 КЗпП України у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців. З довідки Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - Інжиніринг» вбачєьться сума середньоденного заробітку позивача становить 429,16грн. (ця сума зазначена без відрахування податку на доходи фізичних осіб та військового збору). Період затримки розрахунку становить 88 робочих днів з наступного робочого дня після звільнення з 08.09.2022 року по 08.03.2023 року ( не більше ніж за шість місяців): вересень 2022 року - 17, жовтень 2022 року 15, листопад 2022 року - 14, грудень 2022 року - 12, січень 2023 року - 14, лютий 2023 року - 12, березень 2023 року - 4, враховуючи, що наказом №82 від 07.10.2022 року встановлений з 10.10.2022 року триденний робочий тиждень з робочими днями «понеділок», «вівторок», «середа». Таким чином, середній заробіток, що підлягає стягненню становить (429,16грн.х88 днів) = 37766,08грн. Доводи представника АТ «СМНВО - Інжиніринг» з приводу того, що товариство звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання щодо строків оплати праці, адже це порушення допущено саме внаслідок військової агресії росії проти України, що відповідно до листа Торгово-промислової палати України від 28 лютого 2022 року № 2021.02.0-7 є форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили), не заслуговують на увагу, так як роботодавець повинен вживати всіх можливих заходів для забезпечення реалізації права працівників на своєчасне отримання заробітної плати. Звільнення роботодавця від відповідальності за несвоєчасну оплату праці не звільняє його від обов`язку виплати заробітної плати. Крім того, вимоги закону не змінювалися, діюче законодавство зобов`язує роботодавця своєчасно виплачувати працівнику заробітну плату. Надані представником АТ «СМНВО - Інжиніринг» копії сертифікатів Сумської торгово-промислової палати стосуються зобов`язань відповідача, які не є предметом даного судового провадження та містять конкретні відомості про неможливість виконання конкретних зобов`язань. Разом з тим, зазначені обставини жодним чином не свідчать про неможливість виконання зобов`язання із виплати заробітної плати. Відповідачем не надано жодних доказів неможливості виконання саме цього зобов`язання, як то відсутність грошових коштів та неможливість їх залучення чи то неможливість використання наявних грошових коштів. Щодо розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку по заробітній платі при звільненні суд зазначає наступне. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі №761/9584/15-ц (провадження №14-623цс18) зроблено правовий висновок про те, що суд може зменшити розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні працівника незалежно від того, чи він задовольняє позовні вимоги про стягнення належних звільненому працівникові сум у повному обсязі чи частково. Зменшуючи розмір відшкодування, визначений виходячи з середнього заробітку за час затримки роботодавцем розрахунку при звільненні відповідно до ст.117 КЗпП України, необхідно враховувати: розмір простроченої заборгованості роботодавця щодо виплати працівнику при звільненні всіх належних сум, передбачених на день звільнення трудовим законодавством, колективним договором, угодою чи трудовим договором; період затримки (прострочення) виплати такої заборгованості, а також те, з чим була пов`язана тривалість такого періоду з моменту порушення права працівника і до моменту його звернення з вимогою про стягнення відповідних сум; ймовірний розмір пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника; інші обставини справи, встановлені судом, зокрема, дії працівника та роботодавця у спірних правовідносинах, співмірність ймовірного розміру пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника та заявлених позивачем до стягнення сум середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні. Таким чином, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення та, зокрема, визначених Великою Палатою Верховного Суду критеріїв, суд може зменшити розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні працівника. На момент звільнення позивачки заборгованість по заробітній платі становила 37220грн 43коп. Відповідач має складний фінансовий стан внаслідок запровадженого воєнного стану в Україні та зумовленою ним неможливістю здійснювати свою господарську та підприємницьку діяльність в повному обсязі. Отже, суд вважає справедливим, пропорційним і таким, що відповідатиме обставинам цієї справи, які мають юридичне значення та наведеним вище критеріям, визначення розміру відповідальності відповідача за прострочення ним належних при звільненні позивача виплат, а саме, стягнення середнього заробітку в розмірі 20000грн. З огляду на викладене, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - Інжиніринг» на користь позивачки середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 20000грн. З огляду на викладене, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - Інжиніринг» на користь позивача заборгованість по заробітній платі у розмірі 37220грн 43коп., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 20000грн. (з суми середнього заробітку підлягають стягненню податок на доходи фізичних осіб та військовий збір). Відповідно до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 1073,60грн.

Outcome: partial