Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-16 00:00:00

Позивач АТ КБ "ПриватБанк" звернувся з позовом до суду про стягнення з [PERSON] , як спадкоємця боржника [PERSON] , заборгованості за кредитним договором в сумі 12 881,59 грн та судових витрат по справі у розмірі 2 481,00 грн. В обгрунтування позовних вимог вказано, що [PERSON] звернулася до АТ КБ "ПриватБанк" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 19.02.2010. За умовами вказаного кредитного договору [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. Внаслідок невиконання взятих на себе зобов`язань у [PERSON] виникла заборгованість, яка становить 12 881,59 грн. [INFO] позичальник [PERSON] померла, що підтверджується актовим записом про смерть. АТ КБ "ПриватБанк" направлено претензію кредитора до Сахновщинської державної нотаріальної контори. В подальшому, позивачем отримано відповідь від нотаріуса про те, що спадкоємцем позичальника [PERSON] є її син [PERSON] 19.10.2021 АТ КБ "ПриватБанк" направило відповідачу лист-претензію про добровільне погашення кредитної заборгованості, однак останній жодних дій щодо її виконання не вчинив. Ухвалою судді Диканського районного суду Полтавської області від 25.04.2022 вказаний позов прийнято до провадження і справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та без проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. З поштових довідок на наявних у матеріалах справи рекомендованих листах вбачається, що надіслані судом відповідачу [PERSON] як за зареєстрованим місцем проживання, так і за фактичним, рекомендовані листи з копією ухвали про відкриття провадження по справі, копією позовної заяви разом з копіями доданих до неї документів, з повідомленнями про розгляд справи не було вручено у зв`язку із відсутністю адресата за вказаною адресою, а тому відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вказаний відповідач вважається повідомленим про перебування на розгляді у суді судової справи, учасником якої він являється. Крім цього, відповідач [PERSON] був повідомлений про розгляд справи відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України шляхом неодноразового опублікування оголошень на офіційному вебсайті судової влади України, останнє з яких було розміщене за десять днів до дати ухвалення цього рішення. Відповідно до повідомлення Національної соціальної сервісної служби України, відомості про відповідача [PERSON] як про внутрішньо переміщену особу відсутні. Враховуючи те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та без проведення судового засідання, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що 19.02.2010 між АТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] було укладено договір б/н, відповідно до умов якого остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно з умовами договору. Відповідно до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] , старт карткового рахунку [NUMBER] відбувся 13 січня 2010 року, 19 лютого 2010 року було встановлено кредитний ліміт у розмірі 250,00 грн, який в подальшому неодноразово збільшувався. Останній раз збільшення кредитного ліміту відбулося 24.12.2012 - встановлено кредитний ліміт 13 000,00 грн. 01 листопада 2019 року - відповідно до примітки - зменшення кредитного ліміту, кредитний ліміт - 0,00 грн /а.с. 19/. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується наявним в матеріалах справи актовим записом про смерть № 449 від 12.07.2013 року /а.с. 34/. Внаслідок невиконання взятих зобов`язань у [PERSON] виникла заборгованість, яка на дату її смерті становить 12 881,59 грн. 22.02.2021 АТ КБ "ПриватБанк" направлено претензію кредитора до Лозівської державної нотаріальної контори, яка в свою чергу переслала цю претензію за належністю до Сахновщинської державної нотаріальної контори, в якій банк просив повідомити, чи заводилась спадкова справа після смерті [PERSON] , надати відомості про осіб, які подали заяву про прийняття або відмову від прийняття спадщини після смерті позичальника, та про осіб, які вже прийняли спадщину /а.с. 36/. Відповідно до повідомлення завідувача Сахновщинської державної нотаріальної контори Харківської області Серьогіної Ольги від 19.03.2021, нотаріальною конторою 19.03.2021 за № 122 було зареєстровано відповідну претензію та долучено до спадкової справи № 142/2013, заведеної після смерті [PERSON] 28 лютого 2014 року було видано свідоцтва про право на спадщину за законом на ім`я сина спадкодавиці [PERSON] /а.с. 38/. 19.10.2021 АТ КБ "ПриватБанк" направило відповідачу [PERSON] претензію про добровільне погашення кредитної заборгованості відповідно до вимог статті 1282 ЦК України /а.с. 39/. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). За змістом статей 525 та 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання не допускається. У разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво у порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника у зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Таким чином, правовідносини, що виникли між банком та боржником, який помер, після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника і вирішуються у порядку визначеному статтею 1282 ЦК України. Згідно зі статтею 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Особливості правового регулювання відносин між кредитором і спадкоємцями боржника регламентуються приписами статей 1281 і 1282 ЦК України. Відповідно до ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги,та/або якщо вони спадкують майно,обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Згідно зі ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Оскільки зі смертю боржника зобов`язання з повернення кредиту входять до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статті 1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї статті. За змістом наведених вище норм матеріального права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ними у спадщину майна. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна особа не набуває статусу спадкоємця і, як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи. Як роз`яснено Верховним Судом у постановах від 18 вересня 2019 року у справі № 640/6274/16-ц, від 29 січня 2020 року у справі № 496/4363/15-ц, від 15 липня 2020 року у справі № 645/1566/16-ц, від 04 березня 2020 року у справі № 2609/30529/12 при вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника підлягають встановленню такі обставини: чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1282 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої статті 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги; коло спадкоємців, які прийняли спадщину; при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1282 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України. З наявної у матеріалах справи довідки АТ КБ "ПриватБанк" вбачається, що кредитний договір, який був укладений позивачем із [PERSON] , передбачає строк кредитування, який визначається строком дії картки, - січень 2014 року /а.с. 32/. Таким чином, термін дії кредитної картки № [NUMBER] , виданої позивачем [PERSON] закінчився ще в січні 2014 року. Відповідно до ч. 3 ст. 1281 ЦК України банк мав право пред`явити вимоги до спадкоємця [PERSON] , який прийняв спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги за укладеним із спадкодавцем кредитним договором. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що Сахновщинською державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа № 142/2013 в 2014 році за заявою спадкоємця [PERSON] 28.02.2014 отримав ряд свідоцтв про право на спадщину за законом. В свою чергу, позивач же звернувся до суду лише 11.02.2022. Таким чином, суд вважає, що позивач пропустив шестимісячний строк звернення кредитора до спадкоємця, оскільки, будучи обізнаним ще у лютому 2021 року про смерть боржника, позивач звернувся з претензією до спадкоємця 19.10.2021 року, але шестимісячний строк для пред`явлення вимоги до спадкоємців закінчився в серпні 2021 року. Такі висновки узгоджуються з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 09 березня 2021 року у справі №450/2021/15-ц. Поважних причин пропуску строку не доведено, позивач не обґрунтував прострочення термінів пред`явлення своїх вимог до спадкоємця. Строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємця позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України. Стаття 1281 ЦК України визначає преклюзивні строки пред`явлення таких вимог. Частина четверта статті 1281 ЦК України визначає наслідком пропуску кредитором спадкодавця строків пред`явлення вимог до спадкоємців позбавлення права вимоги такого кредитора, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті. Сплив цих строків має наслідком позбавлення кредитора права вимоги (припинення його цивільного права), а також припинення таких зобов`язань (подібний правовий висновок викладено у п. 39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 01.04.2020 р. у справі № 520/13067/17 (провадження 14-397цс19). У пункті 32 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" №5 від 30.03.2012 року роз`яснено, що з урахуванням положення ст.1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов`язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов`язання фактично не пов`язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями. Виходячи з наведеного, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог АТ КБ "ПриватБанк" до [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця слід відмовити у зв`язку з пропуском строку пред`явлення вимоги. Оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено, то відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати у справі покладаються на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed