Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-04 00:00:00

30.05.2023 року Київська районної адміністрації Одеської міської ради, як орган опіки та піклування в інтересах малолітньої [PERSON] , [INFO] , звернулась до Київського районного суду м.Одеси з позовом до [PERSON] , третя особа Служба у справах дітей Одеської міської ради, в якому просить постановити рішення суду про відібрання малолітньої [PERSON] , [INFO] , від матері [PERSON] , [INFO] , без позбавлення батьківських прав; стягнути з [PERSON] , [INFO] на користь дитячого державного закладу, в якому буде перебувати малолітня [PERSON] , [INFO] , аліменти на її утримання до досягнення дитиною повноліття у розмірі частини з усіх видів доходу відповідача, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Відповідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.05.2023 року справу передано судді Гниличенко М.В.. Ухвалою судді Київського районного суду м.Одеси від 14.06.2023 року провадження у справі відкрито та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, передбаченого ст.ст.274-279 ЦПК України, у судовому засіданні з повідомленням /викликом/ сторін. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином у порядку ст.ст.128, 131 ЦПК України. У судове засідання з`явився представник позивача Київської районної адміністрації Одеської міської ради, як орган опіки та піклування, [PERSON] , яка позовні вимоги підтримала та просила задовольнити у повному обсязі. У судове засідання з`явилась відповідач [PERSON] , яка позовні вимоги визнала, пояснивши, що вона разом з дитиною проживають та зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , є матір`ю одиначкою, в зареєстрованому шлюбі не перебувала, родичів не має, є громадянкою Республіки Узбекистан, офіційно не працює, має нерегулярний заробіток, фактично проживали з дитиною за рахунок соціальних коштів, тривалий час в сім`ї склалась складна життєва ситуація, на протязі 1,5 місяця не зловживає алкоголем, не заперечує проти відібрання дитини та стягнення аліментів, без позбавлення батьківських прав, але має намір на протязі року вирішити проблеми та забрати дитину за місцем її проживання. У судове засідання з`явився представник третьої особи - Служби у справах дітей Одеської міської ради Нікандрова Ю.Ю., яка не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Дослідивши матеріали цивільної справи, заслухавши учасників процесу, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог за наступних підстав. Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених Кодексом випадках. Відповідно до ст. 56 ЦК України органами опіки та піклування є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад. Права та обов`язки органів, на які покладено здійснення опіки та піклування, щодо забезпечення прав та інтересів фізичних осіб, які потребують опіки та піклування, встановлюються законом та іншими нормативно-правовими актами. Відповідно до ст. 17 СК України, орган опіки та піклування надає допомогу особі у здійсненні нею своїх сімейних прав та виконанні сімейних обов`язків в обсязі та в порядку, встановлених цим Кодексом та іншими нормативно-правовими актами. Відповідно до ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до статті 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Пленум Верховного Суду України у своїй постанові № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» у п.16 роз`яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У судовому засіданні встановлено, що за результатами розгляду позову щодо відібрання малолітньої [PERSON] , [INFO] , від матері гр. [PERSON] , [INFO] , без позбавлення батьківських прав, та стягнення аліментів судом встановлено наступне. Малолітня дитина [PERSON] народилась [INFO] у м.Одеса (актовий запис про народження № 4489 від 27.09.2019 року, складений Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області) /а.с.10/ Мати дитини - [PERSON] , [INFO] , громадянка Республіки Узбекистан (посвідка на постійне проживання від 31.03.2023 року № [NUMBER] , видане органом 5103). Батько дитини зазначено [PERSON] , громадянина Республіки Узбекистан, але державна реєстрація народження проведена відповідно до частини першої ст.135 Сімейного кодексу України. Згідно відповіді відділу адресної довідкової роботи ГУДМС України в Одеській області від 13.06.2023 року, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована з 25.04.2005 року за адресою: [ADDRESS] . /а.с. 32/. Згідно з відомостями наданими Департаментом надання адміністративних послуг Одеської міської ради місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , зареєстроване разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] , з 22.11.2019 року. З клопотання Служби у справах дітей Одеської міської ради від 22.05.2023 року № 05/4894, вбачається, що 15.05.2023 року до Служби у справах дітей Одеської міської ради надійшло повідомлення від Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління національної поліції в Одеській області, з якого вбачається, що знайдена малолітня дитини. В ході відпрацювання зазначеної інформації працівниками поліції було встановлено особистість дитини - [PERSON] , [INFO] , та матері дитини - [PERSON] , [INFO] . Із бесіди з матір`ю дитини вдалося з`ясувати, що малолітня [PERSON] , [INFO] , вийшла з приватного будинку за адресою: [ADDRESS] , в якому проживає родина, та пішла у невідомому напрямку. Деякий час місце знаходження малолітньої було невідомо. Після самостійних пошуків дитини громадянка звернулась до органів поліції. Під час звернення громадянка знаходилась в алкогольному сп`янінні, у зв`язку із чим надати письмові пояснення співробітникам поліції не змогла. Із позову вбачається, що 19.05.2023 року співробітниками Служби у справах дітей Одеської міської ради був здійснений візит за адресою проживання родини: [ADDRESS] . В ході відвідування встановлено, що родина проживає в приватному будинку, який потребує капітального ремонту, в помешканні наявний запах плісняви, газопостачання відключене, у зв`язку із боргами по сплаті комунальних послуг. У дитини наявний одяг по сезону, іграшки, окреме ліжко відсутнє, дитина спить разом із матір`ю. В холодильнику наявні продукти харчування в достатній кількості. Мати дитини - гр. [PERSON] , [INFO] , перебувала в алкогольному сп`янінні, але поводила себе спокійно, надала письмові пояснення стосовно ситуації, яка склалась в родині. Крім того, 20.05.2023 року до Служби у справах дітей Одеської міської ради надійшло повторне повідомлення від Одеського районного управління поліції №1 Головного управління національної поліції в Одеській області, з якого вбачається, що співробітниками поліції затримана гр. [PERSON] , [INFO] , яка нанесла тілесні пошкодження іншій особі. На час здійснення правопорушення громадянка знаходилась в стані алкогольного сп`яніння, мала ознаки девіантної поведінки, наносила собі удари по обличчю, одночасно зазначаючи, що вона має алкогольну залежність. На пропозиції пройти лікування стосовно алкогольної залежності надала відмову, зазначивши, що вона хоче продовжувати зловживати алкогольними напоями. У зв`язку з інформацією, отриманою Службою у справах дітей Одеської міської ради від суб`єктів виявлення та/або організації соціального захисту дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, про ймовірну наявність загрози житло та здоров`ю малолітньої [PERSON] , [INFO] , відповідно до пункту 9 Порядку забезпечення соціального захисту дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у тому числі дітей, які постраждали від жорстокого поводження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2020 року № 585, працівниками Служби у справах дітей Одеської міської ради спільно із інспектором СЮП ВП ОРУП № 1, та працівником бригади швидкої допомоги 20.05.2023 року було проведено оцінку рівня безпеки дитини та встановлено рівень безпеки дитини, як „Дуже небезпечно". Відповідно акту проведення оцінки рівня безпеки дитини від 20.05.2023 року вбачається, що малолітню [PERSON] , [INFO] , виявлено в відділі поліції. Під час проведення оцінки рівня безпеки дитини у малолітньої наявні: низький рівень гігієни у зв`язку з недоглядом та занедбаністю, поруч з дитиною відчувається неприємний запах, та вона одягнена в брудний одяг. Мати дитини - [PERSON] , [INFO] , мала ознаки небезпечної поведінки, зокрема внаслідок вживання алкогольних речовин. Відповідно до інформаційного листа сектору ювенальної превенції відділу превенції Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області, повідомляється, що 20.05.2023 року до чергової служби ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області, надійшло повідомлення за фактом того, що на вул.Луніна жінка, яка знаходиться в алкогольному стані погрожує дитині, лається до неї та агресивно себе поводить по відношенню до дитини. В ході відпрацювання вищевказаного матеріалу було підтверджено, що гр.. [PERSON] , [INFO] , дійсно знаходилась в алкогольному стані та агресивно себе поводила по відношенню до дитини. Розпорядженням Київської районної адміністрації Одеської міської ради від 22.05.2023 №194-01р малолітню [PERSON] , [INFO] , відібрано від матері - гр. [PERSON] , [INFO] . Наказом Служби у справах дітей Одеської міської ради від 22.05.2023 № 108 малолітню [PERSON] , [INFO] , поставлено на первинний облік. Відповідно інформації Служби у справах дітей Одеської міської ради від 30.06.2023 року вбачається, що малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , з 26.05.2023 року знаходиться по направленню служби у справах дітей в КУ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей Одеської міської ради Одеської області». За період знаходження дитини в Центрі, мати [PERSON] , відвідувала дочку - 30.05.23, 31.05.23, 08.06.2023, 21.06.2023 та 25.06.2023 (приносила цукерки, печиво, фрукти). Відповідно до частини другої статті 170 Сімейного кодексу України у виняткових випадках, при безпосередній загрозі для життя або здоров`я дитини, орган опіки та піклування або прокурор мають право постановити рішення про негайне відібрання дитини від батьків. У цьому разі орган опіки та піклування зобов`язаний негайно повідомити прокурора та у семиденний строк після постановления рішення звернутися до суду з позовом про позбавлення батьків чи одного з них батьківських прав або про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав. Відповідно до вимог статті 11 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», п.п. 2.10, 3.2 «Положення про Київську районну адміністрацію Одеської міської ради», затвердженого рішенням Одеської міської ради від 26.04.2017 № 1934-VII, районна адміністрація вирішує у встановленому законодавством порядку питання опіки та піклування. Згідно з підпунктом 1.7. Правил опіки та піклування, затверджених Наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерством охорони здоров`я України, Міністерством праці та соціальної політики України від 26.05.1999 № 34/166/131/88, органи опіки та піклування вживають заходи щодо захисту особистих та майнових прав Дітей. За статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, що відповідачем не здійснюється. Відповідно до частини четвертої статті 170 Сімейного кодексу України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Відповідно до ч.2 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно із ч.1 ст.152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Частиною 4 ст.155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ч.1 ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до п.8 Постанови Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 р. № 866 «Про питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини» визначено, що у разі, якщо виникла безпосередня загроза життю або здоров`ю дитини, орган опіки та піклування, якому стало відомо про це, приймає рішення про негайне відібрання дитини у батьків або осіб, які їх замінюють. Згідно ч.1 ст.170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням, або Органу опіки та піклування. Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Савіни проти України» від 18.12.2008 року звернув особливу увагу на те, що застосовуючи такий захід, як відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав, необхідно виходити з інтересів дитини й враховувати право на повагу до його сімейного життя, проголошене ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Розірвання сімейних зв`язків, а відтак позбавлення дитини її коріння виправдане лише за наявності виняткових обставин - необхідність захисту дитини від небезпеки у випадку реального існування такої. Оцінивши та дослідивши усі докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, тому позов підлягає задоволенню. При ухваленні рішення у вказаній справі суд враховує положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради УРСР № 789-ХХІІ від 27.02.1991 року, в якій зазначено, що в усіх діях щодо дітей суд першочергово приділяє увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Крім того, відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечувала проти відібрання дитини та стягнення аліментів. У відповідності до ч. 3 ст. 166 Сімейного кодексу України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного Ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно ст. 50 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Отже, з урахування вище вказаного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд зауважує, що такий розмір стягуваних аліментів є розумним та не суперечитиме чинному законодавству, інтересам відповідача та малолітньої дитини. Окрім того, згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору, то з відповідача на користь держави необхідно стягнути судові витрати в розмірі 2147,20 грн. На підставі викладеного, ст.ст. 150, 152, 155, 164, 170, 180, 182, 191 СК України, ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 265, 268, 273, 352, 354-355 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved