Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] з вимогами: шлюб, зареєстрований 27.09.1999 відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Київської районної в м. Полтаві ради, актовий запис № 58, розірвати. На обґрунтування позову зазначено, що з 27.09.1999 [PERSON] перебуває в шлюбі з [PERSON] , від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Подружні відносини між сторонами припинені через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя, відносини та обов`язки, через зловживання алкоголем відповідачем, яке призводить до домашнього насильства. Подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та відповідача, примирення неможливе. Зазначені обставини стали підставою для звернення до суду з цим позовом. Ухвалою Ленінського районного суду міста Полтави від 04.05.2023 відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні. Позивач [PERSON] до суду не прибула, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги просила задовольнити. Відповідач [PERSON] про час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив, будь-яких заяв по суті справи від нього не надходило. Згідно частини 1 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши доводи позовної заяви, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частинами 1, 3 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно частини 1 статті 110 Сімейного кодексуУкраїни позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. У відповідністю зі статтею 112 Сімейного кодексуУкраїни суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Даними свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , виданого 27.09.1999 Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Київської районної в м. Полтаві ради підтверджується, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27.09.1999 (а. с. 3). Сторони мають спільних дітей: неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Судом установлено, що шлюбні стосунки та виконання обов`язків подружжя, передбачених статтями 54, 55 Сімейного кодексу України, фактично припинені. За таких обставин, оскільки позивач [PERSON] у заяві наполягала на розірванні шлюбу, а відповідач [PERSON] відзиву проти позовної заяви не надав, чим виявив байдуже ставлення до збереження сім`ї, подальше збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, суд дійшов висновку, що позовна заява про розірвання шлюбу є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Відповідно до частини 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач понесла документально підтверджені витрати зі сплати судового збору, які, у зв`язку із задоволенням позову, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved