Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-10 00:00:00

15 лютого 2023 року засобами поштового зв`язку адвокат Жупинський М. А., який діє в інтересах ТОВ «Агентство комплексної безпеки охоронна фірма Фрегат» на підставі ордера на надання правничої (правової) допомоги серії АХ № 1115458 від 13 лютого 2023 року, звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про надання послуг № 04/09/20-ГР від 04 вересня 2020 року у розмірі 3365 грн 71 коп., пеню у розмірі 1129 грн 53 коп. та судові витрати, з яких: 2684 грн судовий збір та 2940 грн витрати на правову допомогу. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 04 вересня 2020 року між ТОВ «Агентство комплексної безпеки охоронна фірма Фрегат» та [PERSON] укладений договір № 04/09/20-ГР про надання послуг. Відповідно до п. 2.1 договору виконавець надає, а замовник приймає та своєчасно оплачує послуги з централізованої охорони об`єкта. Замовник передає, а виконавець приймає під охорону на ПЦС «Об`єкт» замовника на період надання послуг за цим Договором. Вартість наданих послуг за договором в місяць за один «Об`єкт» складає 200 гривень без ПДВ. Оплата послуги виконавця здійснюється замовником щомісячно не пізніше 10 числа кожного поточного місяця за такий місяць надання послуг шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок виконавця і не залежить від фактичного часу охорони об`єкта протягом кожного місяця. Положеннями п.8.1. договору визначено, що вказаний договір набуває чинності з дати його підписання сторонами і укладається до 23 червня 2021 року включно. У разі, якщо за один місяць до закінчення строку дії договору жодна зі сторін не вимагатиме його припинення, то договір вважається продовженим сторонами на тих же умовах на кожні наступні роки. Відповідач належним чином умови договору про надання послуг № 04/09/20-ГР від 04 вересня 2020 року не виконує, грошові кошти за надані позивачем послуги не сплачує, у зв`язку з чим у відповідача за період з жовтня 2020 року по 26 лютого 2022 року утворилася заборгованість у розмірі 3365,71 грн, на яку позивачем відповідно до положень п.4.1.1 договору нараховано пеню у розмірі 1129,53 грн. Зазначив, що 30 січня 2023 року на адресу відповідача позивач направив претензію про неналежне виконання зобов`язань за договором, про направлення актів наданих послуг та сплату грошових коштів. Так, зазначеною претензією відповідач був попереджений про необхідність сплати наявної заборгованості впродовж 07 календарних днів з моменту отримання самої вимоги, однак претензія залишилась не виконаною, примірники актів наданих послуг на адресу позивача не повернулись, у зв`язку з чим позивач вимушений звернутися до суду за захистом порушеного права. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 23 лютого 2023 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву. Ухвалою суду від 22.05.2023 року задоволено клопотання відповідача про витребування доказів. Представник позивача ТОВ «Агентство комплексної безпеки охоронна фірма Фрегат» адвокат Жупинський М. А. у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач надала відзив на позов, в якому зазначила, що умовами договору п. 3.1 передбачена вартість наданих послуг у розмірі 200,00 грн. в місяць. В даному позову позивач просить стягнути з неї вартість послуг у розмірі 450,00 грн. на місяць, що суперечить умовам договору. В період з 8 по 20 грудня 2020 року в порушення умов п. 4.2 Договору до квартири вселився громадянин [PERSON] , який в Харкові не проживає на не має реєстрації. Позивач мав прийняти міри по затриманню вказаної особи та сповістити правоохоронні органи, чого не було зроблено. Крім того, строк дії договору закінчився 23.06.2021 року, а позивач просить стягнути з неї заборгованість з жовтня 2021 по 26 лютого 2022 року. До охоронного об`єкту вона не має доступу з грудня 2020 року по теперішній час. Просила в задоволенні позову відмовити, справу розглядати за її відсутності. Суд, дослідивши надані сторонами докази, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Суд встановив, що 04 вересня 2020 року між ТОВ «Агентство комплексної безпеки охоронна фірма Фрегат» та [PERSON] укладений договір про надання послуг № 04/09/20-ГР. Як слідує зі змісту п. 2.1. вищевказаного договору виконавець надає, а замовник приймає та своєчасно оплачує послуги з централізованої охорони об`єкта. Замовник передає, а виконавець приймає під охорону на ПЦС "Об`єкт" замовника на період надання послуг за цим договором. Відповідно до п. 2.2. договору "Об`єкт", який виконавець приймає під реагування на ПЦС, розташований за адресою, вказаною в переліку "Об`єктів", що знаходяться під спостереженням ПЦС, які визначені у Додатку № 1 до вказаного договору. Згідно з Переліком «Об`єктів», що знаходяться під спостереженням ПЦС, який є Додатком № 1 до Договору № 04/09/20-ГР від 04 вересня 2020 року, «об`єкт», розташований за адресою: [ADDRESS] . Положеннями п. 3.1 договору встановлено, що вартість наданих послуг в місяць за один «Об`єкт » складає 200 гривень 00 копійок, без ПДВ. При здійсненні не більше трьох виїздів наряду охорони на один об`єкт. Кожний наступний, після третього місяця, виїзд оплачується «Замовником » додатково з розрахунку 50,00 гривень за один виїзд на місяць. Згідно з п. 3.2 договору оплата послуги виконавця здійснюється замовником щомісячно не пізніше 10 числа кожного поточного місяця за такий місяць надання послуг, шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок виконавця і не залежить від фактичного часу охорони об`єкта протягом кожного окремого місяця. Пунктом 6.3. договору передбачено, що у випадку несвоєчасної оплати послуг за цим договором замовник сплачує виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ (у розмірі не менш тої, що діяла в період, за який нараховується пеня) за кожний день прострочення платежів, за весь період такого прострочення. При цьому нарахування пені та вимоги щодо її сплати не обмежуються певним строком. Відповідно до п.8.1. договору цей договір набуває чинності з дати його підписання сторонами і укладається строком до 23 червня 2021 року включно. У разі, якщо за один місяць до закінчення строку дії договору жодна зі сторін не вимагатиме його припинення, то договір вважається продовженим сторонами на тих же умовах на кожні наступні роки. Сторони мають право достроково розірвати договір за додатковою угодою між собою. Підтверджень, що відповідач зверталась до позивача із заявою про розірвання договору, матеріали справи не містять. Зі змісту акту надання послуг № 7 від 26 лютого 2022 року встановлено, що загальна вартість робіт позивача за послуги з централізованої охорони об`єкта за допомогою ПЦС за період з жовтня 2020 року по 26 лютого 2022 року складає 3365,71 грн. При цьому суд зазначає, що у вказаному акті вартість послуги у місяць становить 200,00 грн., а не 450,00 грн. як зазначає у своєму відзиві відповідач. 30 січня 2023 року на адресу [PERSON] позивач направив претензію за вих. № 30/01/23-4, зі змісту якої слідує, що позивач вимагає від відповідача виконання зобов`язання за договором належним чином протягом 7 календарних днів з дня отримання претензії та перерахувати на рахунок ТОВ "Агентство Комплексної Безпеки - Охоронна Фірма Фрегат" суму заборгованості у розмірі 3365,71 грн. З долученої до матеріалів справи копій квитанції «Укрпошта» вбачається, що вищевказана претензія була відправлена на адресу відповідача 31 січня 2023 року. Як вбачається з розрахунку заборгованості, відповідачу за порушення основного зобов`язання за договором про надання послуг № 04/09/20-ГР від 04 вересня 2020 року нараховано пеню за період з червня 2022 року по січень 2023 року у розмірі 1129,53 грн. Відтак, між сторонами виникли правовідносини з приводу надання послуг. Відповідно ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Вимогами ст. 4, 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства, право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною. Реалізуючи передбачене ст. 55 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Як визначено у ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ч. 1 ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами, що встановлено ст. 629 ЦК України. Частинами 1 та 2 ст. 639 Цивільного кодексу України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. За змістом ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Як вбачається з матеріалів справи, договір про надання послуг № 04/09/20-ГР від 04 вересня 2020 року містить основні істотні умови, характерні для такого виду договорів, зазначений предмет договору, порядок розрахунків, обов`язки та права виконавця, відповідальність сторін, строк дії договору. Зі змісту договору про надання послуг № 04/09/20-ГР від 04 вересня 2020 року вбачається, що такий підписаний сторонами власноручним підписом. Відповідно до положень ст.ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. За змістом ч. 1 ст. 901 та ч. 1 першої ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. За змістом ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема, щодо здійснення оплати за надані послуги, визначені договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. На час розгляду справи судом відповідач не надав даних, що свідчать про добровільне погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за договором про надання послуг у добровільному порядку. Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до ст. 617 ЦК України. Відповідно до наданого позивачем розрахунку, загальна заборгованість відповідача за договором про надання послуг № 04/09/20-ГР від 04 вересня 2020 року складає 4495,24 грн, з яких: заборгованість за надані послуги з охорони 3365,71 грн, заборгованість за пенею 1129,53 грн. З листа Відділу поліції № 2 Управління поліції № 1 Головного управління національної поліції в Харківській області від 30.05.2023 надісланого на виконання ухвали суду вбачається, що у період з 1 по 31 грудня 2020 року за адресою: [ADDRESS] до ВП № 2 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області надійшло 2 виклики наряду поліції: 1. Фабула: надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 01.12.2020 о 12:10 за адресою: [ADDRESS] , заявник є спадкоємцем даного житла. У січні місяці зробив там ремонт, зачинив квартиру та поїхав додому в Одеську область. Зараз повернувся до квартири та виявив, що двері зламані, замки замінені, в квартирі живуть якісь молоді люди, які пояснили, що дану квартиру їм в оренду здала якась невідома жінка. Конфліктів з приводу даного житла у заявника ні з ким немає. Заявник: [PERSON] [INFO] . На місце направлений наряд поліції. 2 фабула: надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 05.12.2020 о 12:17 за адресою: [ADDRESS] , повідомила, що [PERSON] (де він зараз знаходиться не знає, але це квартира його покійного батька, справа в суді щодо спадку) пошкодив двері, вирвав замок, намагався проникнути до квартири. Сталося о 12:12. Заявник: [PERSON] [INFO] . На місце події було направлено екіпаж патрульної поліції, які в електронному рапорті зазначили наступну інформацію: «Прибувши за вказаною адресою заявниця [PERSON] повідомила, що г.р [PERSON] замінив дверний замок в кв. [ADDRESS] . На даний момент квартира належить гр. [PERSON] , який помер у 2019 році та у спадок ніхто не вступив. Також було встановлено, що гр. [PERSON] є рідним сином власника квартири. За даним фактом від [PERSON] прийнято заяву та відібрано пояснення. Письмової відповіді не потребує». П. 4.2 Договору № 04/09/20-ГР передбачено, що при виявлені ознак проникнення сторонніх осіб до «Об`єкта», дотримуючись заходив безпеки вжити заходів з їх затримання на підставах визначених чинним законодавством України і повідомити про те, що викликаються правоохоронні органи Замовнику або його довіреним особам. Заперечення відповідача про невиконання позивачем вказаного пункту договору є безпідставними, оскільки відсутні ознаки проникнення сторонніх осіб в квартиру. Звернення в поліцію надходило від сина колишнього власника квартири, а потім від відповідачки, тобто існував спір щодо спадкового майна. Також суд зазначає, що після вказаних подій відповідачка у встановленому законом порядку не звернулась до позивача із заявою про розірвання договору, або з претензією щодо його неналежного виконання. З огляду на те, що стороною позивача підтверджена належними та допустимими доказами сума заборгованості за надані послуги з централізованої охорони за договором про надання послуг № 04/09/20-ГР від 04 вересня 2020 року у розмірі 4495,24 грн, та не спростована відповідачем по справі, тому суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Агентство комплексної безпеки охоронна фірма Фрегат» обґрунтовані та підлягають задоволенню. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Оскільки позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Агентство комплексної безпеки охоронна фірма Фрегат» суд задовольняє у повному обсязі, тому сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір у розмірі 2684 грн підлягає стягненню з відповідача. При визначенні розміру витрат за надану позивачу професійну правничу допомогу адвокатом суд виходить з такого. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. За змістом ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Системний аналіз наведених норм права дає підстави вважати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги підлягає доказуванню в суді. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів(договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (наприклад, квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження або інший розрахунковий документ). При цьому, матеріали справи повинні містити докази на підтвердження виконаних об`ємів робіт, їх кількості та видів. На виконання вказаних вимог, представник позивача надав суду договір про надання правової допомоги від 25 січня 2023 року, укладений між ТОВ «Агентство комплексної безпеки охоронна фірма Фрегат» та адвокатом Жупинським М.А., акт прийняття-передачі виконаних робіт (наданих послуг) до договору № б/н від 25 січня 2023 року про надання правничої допомоги від 25 січня 2023 року; ордер на надання правничої (правової) допомоги серії АХ № 1115458 від 13 лютого 2023, свідоцтво про право на зайняття адвокатської діяльністю №1514, квитанцію до прибуткового касового ордера № 09 02 від 09 лютого 2023 року про сплату ТОВ «Агентство комплексної безпеки охоронна фірма Фрегат» коштів у розмірі 2940 грн за договором про надання правової допомоги № б/н від 25 січня 2023 року. Відповідно до ч. 5, 6 ст.137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті щодо співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Отже, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Відповідач не надав обґрунтованого заперечення щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу. Положеннями п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, виходячи з обсягу фактично наданих послуг, з урахуванням характеру виконаної адвокатом роботи та документально підтверджених належними доказами понесених витрат, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2940 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved