Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-03 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 04.02.1998 року позивач змінив своє прізвище " [PERSON] " на « [PERSON] ». [INFO] помер його батько [PERSON] , який залишив заповіт на користь позивача. Після смерті батька позивача відкрилася спадщина за заповітом, яка складається із садового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться в [ADDRESS] , та земельної ділянки, права на яку позивач вже оформив. Позивач прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав на вказаний садовий будинок з господарськими будівлями і спорудами. Дане нерухоме майно належало батьку позивача. З метою отримання свідоцтва про право на вказану спадщину позивач звернувся до приватного нотаріуса Коломийського районного округу Івано-Франківської області Обідняк І.В. із заявою про прийняття спадщини. Однак, ця нотаріус постановою від 01.02.2023 року відмовила позивачу у видачі вказаного свідоцтва, оскільки право власності на зазначене спадкове будинковолодіння не зареєстроване. Тому позивач просить визнати за ним в порядку спадкування право власності на вказаний садовий будинок з господарськими будівлями і спорудами. Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник позивача, адвокат Атаманюк В.М. в позовній заяві зазначає, що позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати без його та позивача участі (а.с.2). Представник відповідача в судове засідання не з`явився, 22.05.2023 року подав клопотання про розгляд справи без його участі (а.с. 29). В зв`язку з неявкою в судове засідання вказаних учасників фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст. 247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи і оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо випливає із закону або незаконність набуття прав а власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про переміну прізвища, імені, по батькові серії [NUMBER] від 04.02.1998 р. [PERSON] того дня змінив своє прізвище на « [PERSON] » (а.с.7). Відповідно до даних свідоцтва про смерть [NUMBER] від 07.02.2018 року [PERSON] помер [INFO] в м.Коломиї Івано- Франківської області (а.с.8). Спадкодавець залишив заповіт, посвідчений 16.11.2017 року секретарем виконавчого комітету Лючківської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області Юрчуком Д.В., за реєстровим №29. Згідно із цим заповітом [PERSON] спірне нерухоме майно заповів своєму сину [PERSON] , [INFO] , тобто позивачу. Цей заповіт не змінювався і не скасовувався (а.с.47). Згідно з даними повного витягу №00038332600 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, сформованого 01.02.2023 року, позивач [PERSON] є сином спадкодавця [PERSON] , 1936 року народження, та [PERSON] , 1942 року народження (а.с.64, 65). Судом встановлено, що мати позивача померла [INFO] (а.с.49). Судом також встановлено, що відповідно до довідки № 98/10-15, виданої 13.02.2023 року Сопівським старостинським округом Печеніжинської селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину, спадкодавцю [PERSON] належав садовий будинок, розташований в [ADDRESS] , в якому [PERSON] до дня його смерті проживав один (а.с.14). Відповідно до копії технічного паспорту на садовий будинок з господарськими будівлями та спорудами, виготовленого Обласним комунальним підприємством «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» 06.12.2021 року, нерухоме майно складається із: садового будинку - літера «А»; загальною площею 35, 6 кв.м.; сараю -"Б"; вбиральні - «В»; криниці - «№ 1»; огорожі - «№ 2». Садовий будинок і сарай збудовано у 1991 році (а.с.15-18). Згідно з даними виписки з інвентаризаційних матеріалів, виданої цим же підприємством 30.09.2021 року за № 70021, право власності на зазначене спадкове будинковолодіння станом на 31.12.2012 року не зареєстроване (а.с.13). Згідно з даними спадкової справи № 5/2018 від 04.08.2018 року, заведеної після смерті [PERSON] , спадщину відповідно до вказаного заповіту прийняв позивач, звернувшись 04.08.2018 року до приватного нотаріуса Коломийського районного округу Івано-Франківської області Обідняк І.В. з відповідною заявою (а.с.35, 36). Однак, ця нотаріус постановою від 01.02.2023 року відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірне нерухоме майно, у зв`язку з відсутністю реєстрації права власності спадкодавця на зазначене спадкове будинковолодіння (а.с.12). При цьому суд також враховує, що 01.02.2023 року вказана нотаріус видала позивачу свідоцтво про право на спадщину за вище зазначеним заповітом. Згідно із цим свідоцтвом позивач набув право власноті на земельну дліянку полшею 0, 0715 га, призначену для ведення садівництва (для індивідуального садівництва), яка знаходиться в с.Сопів Коломийського району Івано-Франківської області. На підставі вищевказаних доказів судом встановлено правові підстави для визнання за позивачем як за єдиним спадкоємцем за заповітом, який прийняв спадщину, вказану в заповіті, права власності на спірне нерухоме майно. Тому позовні вимоги слід задовольнити . На підставі наведеного, ст.ст. 328, 392 ЦК України, та,

Outcome: approved