Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-13 00:00:00

Позивач мотивує свої вимоги тим, що відповідач, відповідно до Типового договору, є споживачем послуг з розподілу природного газу за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку з невиконання відповідачем своїх зобов`язань по оплаті послуг з розподілу природного газу у нього утворилася заборгованість в сумі 15175,30 грн., інфляційні збитки в сумі 718,55 грн., 3% річних в сумі 235,14 грн. Тому просить стягнути вказану суму заборгованості та судовий збір. 10.07.2023 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому просить в задоволенні позовних вимог відмовити. Посилається на те, що 03.06.2023 заборгованість у сумі 15175,30 грн. була погашена, згідно квитанції №0.0.3028809842.1 від 03.06.2023. У судове засідання представник позивача не з`явився. Надала письмову заяву про закриття провадження в частині стягнення суми боргу за послугу з розподілу природного газу в розмірі 15175,30 грн. після звернення до суду з позовом. Позовні вимоги підтримала в частині стягнення інфляційних збитків, 3% річних та судового збору. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав письмову заяву про розгляд справи без його участі. Ухвалою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 01.06.2023 позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. Ухвалою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 15 червня 2023 року в даній справі відкрите провадження та справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Згідно ч.3 ст.185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За ч.2 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , належить на праві приватної власності [PERSON] , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.26). Згідно довідки №348/25042023-30121899 за вищевказаною адресою ніхто не зареєстрований (а.с.9). Статтею 714 ЦК України передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року № 2494 затверджений Кодекс газорозподільних систем, який набрав чинності 27 листопада 2015 року (далі Кодекс), який розроблений відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» та визначає взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також визначає правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем. Фактом згоди Споживача з приєднанням до умов договору розподілу (акцептування заяви приєднання) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір. З довідки АТ «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз» по особовому рахунку № [NUMBER] на ім`я [PERSON] , останній здійснював оплату заборгованості за послуги з розподілу природного газу, а саме червень 2021 року - 2000 грн., вересень 2021 року - 1500 грн., (а.с.14). З вищевикладеного вбачається, що вказані дії споживача являються фактом його приєднання до умов договору розподілу природного газу. Відповідно ч. 1 ст. 9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», - споживач щомісяця здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Розділом VI Типового договору передбачено, що оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється Споживачем, який є побутовим, до 20 числа (включно) місяця, в якому надаються послуги з розподілу природного газу, на підставі рахунка Оператора ГРМ. Відповідачем надані квитанції на підтвердження сплати заборгованості за надану послугу з розподілу природного газу. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору. Таким чином, суд вважає, що в частині стягнення заборгованості в сумі 15175,30 грн. провадження у справі підлягає закриттю. Разом з цим, суд приймає до уваги, що, як вбачається з квитанцій, оплата заборгованості була проведена після звернення позивача до суду з позовом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 629, ч. 2 ст. 634 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У пункті 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом. На заборгованість, яка утворилася, позивачем були нараховані 3% річних та інфляційні збитки, які підлягають стягненню. Відповідно до розрахунків наданих позивачем, розмір інфляційних збитків становить 718,55 грн., 3% річних - 235,14 грн. (а.с.6,7). Таким чином, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних збитків. Відповідно до ч. 3 ст. 1421 ЦПК України , у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак, якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід також стягнути 2684,00 грн понесених і документально підтверджених судових витрат.

Outcome: partial