Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що відповідно до наказу № 10 від 01.03.2019 його було прийнято на роботу водієм в Тернопільське обласне комунальне підприємство «Профілактична дезинфекція» в Борщівському районі. Згідно рішення Тернопільської обласної ради № 426 від 15.12.2021 «Про реорганізацію комунальних підприємств «Профілактична дезинфекція» Тернопільської обласної ради шляхом приєднання до комунального підприємства Тернопільської обласної ради «Профілактична дезинфекція», звільнення та призначення директора комунального підприємства Тернопільської обласної ради «Профілактична дезинфекція», відбулась реорганізація шляхом приєднання Тернопільського обласного комунального підприємства «Профілактична дезинфекція» в Борщівському районі до комунального підприємства Тернопільської обласної ради «Профілактична дезинфекція». 23.12.2021 було видано наказ комісії з припинення про реорганізацію з 15.12.2021 юридичної особи Тернопільське обласне комунальне підприємство «Профілактична дезинфекція» в Борщівському районі шляхом приєднання до комунального підприємства Тернопільської обласної ради «Профілактична дезинфекція». У зв`язку з цим, 24.12.2021 він був попереджений про наступне вивільнення в зв`язку з реорганізацією, а саме за ч.1 ст. 40 КЗпП, однак звільненим за вказаною нормою закону не був. Відповідно до наказу голови комісії з припинення Тернопільського обласного комунального підприємства «Профілактична дезинфекція» в Борщівському районі № 4 від 04.08.2022 його звільнено з посади водія автотранспортних засобів з 04.08.2022 згідно із п.1 ст.38 КЗпП України, тобто за ініціативою працівника. Цим же наказом визначено провести з ним всі належні розрахунки згідно з чинним законодавством України. Однак, станом на день звільнення та подання позовної заяви заборгованість по заробітній платі та компенсація за невикористану відпустку не виплачена. Відповідно до акту приймання-передачі матеріальних цінностей та установчих документів на відповідальне зберігання від 21.12.2021, директор Тернопільського обласного комунального підприємства «Профілактична дезинфекція» у Борщівському районі передала, а голова ліквідаційної комісії Мартинюк В.Г., прийняв документи, а також печатку та штамп підприємства, з чого слідує, що директор з моменту передачі по час звільнення була позбавлена можливості виконувати повноваження керівника підприємства. Під час знаходження у трудових відносинах з боржником з боку останнього, йому була нарахована, але не виплачена заробітна плата, у загальній сумі 25021, 57 грн, вже з відрахованими обов`язковими податками та платежами. В дану суму входить заборгованість по заробітній платі станом на 01.01.2022 та заробітна плата за 2022 рік по серпень місяць включно та невикористана відпустка, що підтверджується відповідною довідкою від 9.11.2022 за № 9/11. Зазначив, що він неодноразово звертався до відповідача та Тернопільської обласної ради з вимогою провести з ним остаточний розрахунок, однак до дня звернення до суду розрахунок з ним не проведено. Крім того, зазначив, що відповідно до листа Тернопільської обласної ради № 07-269 від 23.03.2023, наданого у відповідь на адвокатський запит, вбачається, що відповідно до п.2 рішення Тернопільської обласної ради від 15.12.2021 за № 426, правонаступником усіх прав, обов`язків та зобов`язань Тернопільського обласного комунального підприємства «Профілактична дезинфекція» в Борщівському районі визначено комунальне підприємство Тернопільської обласної ради «Профілактична дезинфекція», до якої він також звертався, однак заробітну плату йому не виплатили. А тому, просив стягнути з відповідача - комунального підприємства Тернопільської обласної ради «Профілактична дезинфекція» на його користь заборгованість по заробітній платі в сумі 25021, 57 грн, а також середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 05 серпня 2022 року по день винесення судового рішення. Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 07 квітня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, відкрито провадження та призначено у такій судове засідання, при цьому запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання копії ухвали надіслати відзив на позовну заяву. 01 травня 2023 року представником відповідача Вербицькою Н.В. до суду подано відзив на позов, в якому зазначила, що позивач [PERSON] перебував в трудових відносинах з Тернопільським обласним комунальним підприємством «Профілактична дезинфекція» в Борщівському районі. Його, як водія автотранспортних засобів Тернопільського обласного комунального підприємства «Профілактична дезинфекція» в Борщівському районі, 04.08.2022 звільнено з посади на підставі наказу №4 за підписом голови комісії з припинення Тернопільського обласного комунального підприємства «Профілактична дезинфекція» в Борщівському районі. Позивач не перебував і не перебуває станом на даний час у трудових відносинах із КП ТОР «Профілактична дезинфекція», даним підприємством не видавалися розпорядчі документи про звільнення з посади чи призначення на посаду позивача, заробітна плата [PERSON] КП ТОР «Профілактична дезинфекція» не нараховувалася та, відповідно, і не виплачувалася. Отже, у КП ТОР «Профілактична дезинфекція» будь-які документи, які б підтверджували або спростовували факт нарахування, виплати заробітної плати та інших компенсаційних виплат позивачу [PERSON] відсутні. З огляду на зазначене, відсутні будь-які правові підстави щодо стягнення з рахунку КП ТОР «Профілактична дезинфекція» заборгованості по заробітній платі та компенсацій за невикористану відпустку, а також середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, суми яких визначені позивачем. Окрім цього, твердження позивача, викладене у його позовній заяві про те, що він неодноразово звертався до відповідача з вимогою провести з ним остаточний розрахунок є неправдивим, оскільки жодних звернень від позивача на адресу КП ТОР «Профілактична дезинфекція» не надходило. Водночас, позивач [PERSON] в обгрунтування свого звернення саме до КП ТОР «Профілактична дезинфекція», посилається на лист Тернопільської обласної ради від 23.03.2023 №07-269, який було надано у відповідь на адвокатський запит. Однак, навмисно не додає у додатки до позовної заяви копій вищезазначених документів. Відповідач звертає увагу суду на те, що листом від 23.03.2023 №07-269 Тернопільська обласна рада повідомила адвоката позивача про те, що станом на 23.03.2023 Тернопільське обласне комунальне підприємство «Профілактична дезинфекція» в Борщівському районі не приєднано до КП ТОР «Профілактична дезинфекція», отже факт правонаступництва не відбувся. Водночас КП ТОР «Профілактична дезинфекція» також звертає увагу суду, що станом на даний час, передача наявного майна Тернопільського обласного комунального підприємства «Профілактична дезинфекція» в Борщівському районі та інших комунальних підприємств Тернопільської обласної ради, які припиняються шляхом реорганізації відповідно до рішення Тернопільської обласної ради від 15.12.2021 № 426 «Про реорганізацію комунальних підприємств «Профілактична дезинфекція» Тернопільської обласної ради шляхом приєднання до комунального підприємства Тернопільської обласної ради «Профілактична дезинфекція», звільнення та призначення директора комунального підприємства Тернопільської обласної ради «Профілактична дезинфекція» комунальному підприємству Тернопільської обласної ради «Профілактична дезинфекція» згідно з окремим актом не відбулося, майно не закріплене за КП ТОР «Профілактична дезинфекція» на праві господарського відання, перехід до правонаступника за передавальним актом (або розподільчим балансом) прав і обов`язків Тернопільського обласного комунального підприємства «Профілактична дезинфекція» в Борщівському районі та інших юридичних осіб, які припиняються шляхом реорганізації відповідно до рішення Тернопільської обласної ради від 15.12.2021 № 426, не відбувся. З огляду на зазначене вище, станом на даний час, КП ТОР «Профілактична дезинфекція» відповідно до норм чинного законодавства України не є правонаступником прав та обов`язків комунальних підприємств Тернопільської обласної ради, що припиняють свою діяльність відповідно до Рішення №426. Також зазначила, що Комунальне підприємство Тернопільської обласної ради «Профілактична дезінфекція», є окремою юридичною особою комунальної власності, діє на підставі повного госпрозрахунку, не перебуває на стадії ліквідації чи припинення, ліквідаційна комісія у вигляді комісії з припинення стосовно підприємства не призначалась. Тобто, Тернопільське обласне комунальне підприємство «Профілактична дезінфекція» в Борщівському районі (управління котрого і здійснює комісія з припинення), з котрим позивач перебував у трудових відносинах, котре здійснювало нарахування та виплати заробітної плати (довідки котрого і містяться у додатках до позовної заяви), та дані про припинення якого станом на сьогодні не внесено до Єдиного державного реєстру, і повинне бути відповідачем у даному спорі. За таких обставин, важає, що КП ТОР «Профілактична дезинфекція» не є належним відповідачем по справі, у зв`язку з чим просить відмовити у задоволенні позову. 01 травня 2023 року позивачем подано до суду позовну заяву про уточнення позовних вимог, в якій зазначено, що при складанні позовної заяви допущено помилку, а саме відповідачем зазначено Комунальне підприємство Тернопільської обласної ради «Профілактична дезінфекція», тоді як в прохальній частині помилково зазначив стягнути заборгованість по виплаті заробітної плати з комісії з припинення Комунального підприємства Тернопільської обласної ради «Профілактична дезінфекція», у зв`язку з чим, просив стягнути з Комунального підприємства Тернопільської обласної ради «Профілактична дезинфекція» на його користь заборгованість по заробітній платі в сумі 25021, 57 грн, а також середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 05 серпня 2022 року по день винесення судового рішення. 09 травня 2023 року позивачем надано відповідь на відзив, в якій зазначив, що відповідач вказує на те, що він не перебував і не перебуває у трудових відносинах з КП Тернопільської обласної ради «Профілактична дезінфекція», йому не нараховувалась заробітна плата та така не виплачувалась, а тому, відсутні будь-які правові підстави щодо стягнення з відповідача заборгованості по заробітній платі та компенсації за невикористану відпустку, а також, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. При цьому, відповідач стверджує, що факт приєднання Тернопільського обласного комунального підприємства «Профілактична дезинфекція» в Борщівському районі до КП ТОР «Профілактична дезинфекція» не відбувся. Проте, з таким твердженням не погоджується, оскільки відповідно до рішення Тернопільської обласної ради № 426 від 15.12.2021 «Про реорганізацію комунальних підприємств «Профілактична дезинфекція» Тернопільської обласної ради шляхом приєднання до комунального підприємства Тернопільської обласної ради «Профілактична дезинфекція», звільнення та призначення директора комунального підприємства Тернопільської обласної ради «Профілактична дезинфекція» відбулась реорганізація шляхом приєднання Тернопільського обласного комунального підприємства «Профілактична дезинфекція» в Борщівському районі до комунального підприємства Тернопільської обласної ради «Профілактична дезинфекція». Відповідно до акту приймання-передачі матеріальних цінностей та установчих документів на відповідальне зберігання від 21.12.2021 вбачається, що керівник Тернопільського обласного комунального підприємства «Профілактична дезинфекція» в Борщівському районі [PERSON] передала, а голова ліквідаційної комісії Мартинюк В.Г., прийняв документи, а також, печатку та штамп підприємства. Саме з моменту передачі вказаних документів по час звільнення, [PERSON] була позбавлена можливості виконувати повноваження керівника підприємства, а відповідно, й об`єктивно не могла забезпечити фактично працівникам проведення остаточного розрахунку та виплати компенсації за всі дні невикористаної відпустки. Відповідно до наказу голови комісії з припинення Тернопільського обласного комунального підприємства «Профілактична дезинфекція» в Борщівському районі № 4 від 04.08.2022 його звільнено з посади водія автотранспортних засобів з 04.08.2022 згідно із п. 1 ст. 38 КЗпП України, тобто за ініціативою працівника. Цим же наказом визначено провести всі належні йому розрахунки згідно з чинним законодавством України. Однак, станом на день звільнення та на даний час заборгованість по заробітній платі, компенсація за всі дні невикористаної відпустки не виплачені. Його права, як громадянина України, як працівника, не можуть бути порушені через те, що, як зазначає відповідач, не відбулося факту приєднання Тернопільського обласного комунального підприємства «Профілактична дезинфекція» в Борщівському районі до КП ТОР «Профілактична дезинфекція». Зазначив, що це не його вина, ці питання він не вирішує і від нього це не залежить. В той же час, відповідно до листа Тернопільської обласної ради № 07-269 від 23.03.2023, адресованого на адвокатський запит вбачається, що відповідно до п.2 рішення Тернопільської обласної ради від 15.12.2021 за № 426 правонаступником усіх прав, обов`язків та зобов`язань Тернопільського обласного комунального підприємства «Профілактична дезинфекція» в Борщівському районі визначено комунальне підприємство Тернопільської обласної ради «Профілактична дезинфекція». А тому вважає, що саме відповідач повинен виконати обов`язок перед ним щодо виплати заробітної плати, будучи правонаступником усіх прав, обов`язків та зобов`язань. Ухвалою суду від 09 травня 2023 року належним відповідачем визначено вважати Комунальне підприємство Тернопільської обласної ради «Профілактична дезінфекція», а також залучено до участі у справі як співвідповідача - Тернопільське обласне комунальне підприємство «Профілактична дезінфекція» в Борщівському районі, для чого направлено останньому копію даної ухвали та запропоновано протягом 15 днів з моменту отримання ухвали подати суду відзив на позов з одночасним направленням такого позивачу. 22 травня 2023 представником відповідача КП ТОР «Профілактична дезінфекція» Вербицькою Н.В. подано до суду заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначила, що відповідно до норм чинного законодавства України, станом на даний час, КП ТОР «Профілактична дезинфекція», не є правонаступником прав та обов`язків комунальних підприємств Тернопільської обласної ради, що припиняють свою діяльність відповідно до Рішення №426. Крім того, по 04.08.2022 позивач перебував у трудових відносинах з Тернопільським обласним комунальним підприємством «Профілактична дезинфекція» в Борщівському районі, директором якого до 01 серпня 2022 року була його дочка [PERSON] (справа №594/379/23 за позовом котрої також перебуває на розгляді Борщівського районного суду). Відповідно до Інформації про нарахування заробітної плати від 09.11.2022 вих №9/11 (документ наявний у додатках до позовної заяви), заборгованість по заробітній платі [PERSON] станом на 01.01.2022 склала 7348 грн, окрім цього позивачем не використовувалася щорічна основна відпустка протягом двох років, оскільки компенсацію за невикористану відпустку нараховано за 48 календарних днів. Отже, заборгованість по заробітній платі працівників Тернопільського обласного комунального підприємства «Профілактична дезинфекція» в Борщівському районі існувала ще до дня прийняття Тернопільською обласною радою Рішення №426 від 15.12.2021 та продовжувала накопичуватися. Директорка Тернопільського обласного комунального підприємства «Профілактична дезинфекція» в Борщівському районі [PERSON] належним чином не здійснювала керівництво ввіреним їй підприємством, а тому, допустила наявність заборгованості по заробітній платі працівникам. Отже, [PERSON] , обіймаючи посаду керівника Тернопільського обласного комунального підприємства «Профілактична дезинфекція» в Борщівському районі, відповідно до установчих документів підприємства, очевидно, була наділена повноваженнями здійснювати господарську діяльність підприємства, несла персональну відповідальність за стан та результати діяльності підприємства, а також, за виконання покладених на підприємство завдань, розпоряджалася коштами підприємства, повинна була б забезпечувати виконання підприємством всіх зобов`язань, та, однак, всупереч наявності наданих їх повноважень, не забезпечила працівникам ввіреного їй підприємства (в тому числі і собі) проведення остаточного розрахунку та виплату компенсації за всі дні невикористаної відпустки. Водночас, позивачем не наведено жодних доказів чи спростувань щодо вжиття директором Тернопільського обласного комунального підприємства «Профілактична дезинфекція» в Борщівському районі підприємства чи ним, як його працівником заходів, щодо недопущення заборгованості по заробітній платі та виникнення боргових зобов`язань перед іншими працівниками Тернопільського обласного комунального підприємства «Профілактична дезинфекція» в Борщівському районі. Твердження позивача про те, що голова комісії з припинення Мартинюк В.Г. прийняв печатку та штамп підприємства, а тому його директор [PERSON] не змогла виконувати свої обов`язки щодо здійснення заходів, які б забезпечували життєдіяльність підприємства не є переконливими. [PERSON] , обіймаючи посаду директора Тернопільського обласного комунального підприємства «Профілактична дезинфекція» в Борщівському районі зобов`язана була надалі здійснювати роботу щодо укладення договорів за підписом голови комісії з припинення. Згідно з статтею 23 Закону України «Про відпустки» витрати, пов`язані з оплатою відпусток, здійснюються за рахунок коштів підприємств, призначених на оплату праці, або за рахунок коштів фізичної особи, в якої працюють за трудовим договором працівники. Відповідно до вимог статті 24 Закону України «Про оплату праці» виплата заробітної плати здійснюється за місцем роботи. Джерелом коштів на оплату праці працівників госпрозрахункових підприємств є частина доходу та інші кошти, одержані внаслідок їх господарської діяльності. Вказане дає підстави вважати, що [PERSON] , як керівник реорганізованого підприємства та особа, що несла персональну відповідальність за стан та результати господарської діяльності цього підприємства, на даний час позивачка у справі №594/379/23, не забезпечила працівникам ввіреного їй підприємства (та, фактично, і сама собі) проведення остаточного розрахунку та виплати компенсації за всі дні невикористаної відпустки. Позивач у своїй позовній заяві та у відповіді не зазначає, чи звертався він до свого роботодавця Тернопільського обласного комунального підприємства «Профілактична дезинфекція» в Борщівському районі та до його директора [PERSON] з вимогою про виплату заборгованої йому заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку. Однак, у своїй відповіді на відзив позивач вкотре незаконно вимагає у КП ТОР «Профілактична дезинфекція», з яким не перебував у трудових відносинах, виконати неіснуючий обов`язок перед ним щодо виплати йому заробітної плати. З огляду на викладене, вважає, що КП ТОР «Профілактична дезінфекція є неналежним відповідачем у справі, а Тернопільське обласне комунальне підприємство «Профілактична дезінфекція» в Борщівському районі, котре здійснювало нарахування та виплати заробітної плати, та дані про припинення якого станом на сьогодні не внесено до Єдиного державного реєстру, і повинне було бути визначене відповідачем у даному спорі. 02 червня 2023 року представником відповідача Тернопільського обласного комунального підприємства «Профілактична дезінфекція» в Борщівському районі - головою комісії з припинення комунального підприємства «Профілактична дезінфекція» в Борщівському районі - Мартинюк В.Г. подано до суду відзив на позов, в якому зазначено, що відповідно до підпунктів 4.1 та 4.3 пункту 4 статуту підприємства, Тернопільське обласне комунальне підприємство «Профілактична дезинфекція» в Борщівському районі є окремою юридичною особою, здійснює свою діяльність на засадах господарської самостійності, госпрозрахунку, має самостійний баланс, рахунки в установах банку, печатку зі своїм найменуванням, штампи, бланки. Згідно із підпунктом 7.3 пункту 7 директор підприємства самостійно вирішує питання діяльності підприємства, несе відповідальність за формування та виконання фінансових планів. Відповідно до статті 117 Кодексу законів про працю України підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців. Згідно із вимогами статті 24 Закону України «Про оплату праці» виплата заробітної плати здійснюється за місцем роботи. Джерелом коштів на оплату праці працівників госпрозрахункових підприємств є частина доходу та інші кошти, одержані внаслідок їх господарської діяльності. Вказане дає підстави вважати, що [PERSON] , як керівник реорганізованого підприємства та особа, що несла персональну відповідальність за стан та результати діяльності цього підприємства, не забезпечила фактично проведення остаточного розрахунку та виплату компенсації за невикористану відпустку працівникам підприємства. Рішенням Тернопільської обласної ради від 15.12.2021 № 426 «Про реорганізацію комунальних підприємств «Профілактична дезинфекція» Тернопільської обласної ради шляхом приєднання до комунального підприємства Тернопільської обласної ради «Профілактична дезинфекція», звільнення та призначення директора комунального підприємства Тернопільської обласної ради «Профілактична дезинфекція» утворено комісію з припинення комунальних підприємств «Профілактична дезінфекція» та доручено провести реорганізацію шляхом приєднання до комунального підприємства Тернопільської обласної ради «Профілактична дезінфекція». Комісія з припинення комунальних підприємств «Профілактична дезинфекція» не є юридичною особою, а є колегіальним органом, визначеним рішенням ТОР від 15 грудня 2021 року № 426 для здійснення певних дій, без статусу юридичної особи, відкриття рахунків у банках та не зареєстрована у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців. У зв`язку з цим, комісія з припинення комунальних підприємств «Профілактична дезинфекція» не може бути співвідповідачем у даній справі, так як і Тернопільське обласне комунальне підприємство «Профілактична дезинфекція» в Борщівському районі, оскільки правонаступником усіх прав, обов`язків та зобов`язань реорганізованого Тернопільського обласного комунального підприємство «Профілактична дезинфекція» в Борщівському районі є Комунальне підприємство Тернопільської обласної ради «Профілактична дезинфекція». У зв`язку з чим, просив відмовити в задоволенні позовних вимог. В судовому засіданні, позивач [PERSON] , його представник - адвокат Когут О.В. позов підтримали, просили його задовольнити з підстав, наведених у поданій до суду позовній заяві. Представник відповідача КП ТОР «Профілактична дезінфекція» - Вербицька Н.В. позов не визнала, просила в задоволенні такого відмовити. При цьому, додатково пояснила, що при створенні комісії з припинення комунальних підприємств була призначена членом такої. У жовтні 2022 року подала заяву про конфлікт інтересів, оскільки розпочала роботу у КП ТОР «Профілактична дезінфекція». Чи задоволена її заява на даний час не знає, проте, обов`язки члена комісії з тих пір не виконує. Також зазначила, що під час виконання обов1язків члена комісії з припинення особисто, на виконання завдань поставлених перед комісією, готувала та відправляла у відповідні установи листи щодо належного матеріального забезпечення роботи, виділення коштів для погашення заборгованості перед працівниками підприємств області, які були звільнені у зв1язку з реорганізацією. Проте, такі кошти були виділені в обмеженому об`ємі і фактично було проведено розрахунок тільки з працівниками КП м.Тернопіль, оскільки за відсутності належного матеріального забезпечення члени комісії не могли здійснювати свою діяльність за місцем знаходження інших КП, які розташовувались у містах області - колишніх районних центрах. Також вказала, що неналежне матеріальне забезпечення було причиною того, що комісія не могла відповідно до рішення Тернопільської обласної ради від 15.12.2021 № 426 «Про реорганізацію комунальних підприємств «Профілактична дезинфекція» Тернопільської обласної ради виконати покладені на неї обов`язки - провести процедуру реорганізації, в тому числі забезпечити складання передавальних актів та подати такі на затвердження Тернопільській обласній раді. Наявність заборгованості перед вивільненими працівниками, відсутність коштів для погашення такої, негативно впливає на процес реорганізації, тому КП ТОР «Профілактична дезінфекція» і не здійснює дій щодо правонаступництва. Представник відповідача Тернопільського обласного комунального підприємства «Профілактична дезінфекція» в Борщівському районі - голова комісії з припинення комунального підприємства «Профілактична дезінфекція» - Мартинюк В.Г. в судовому засіданні позов не визнав, просив в задоволенні такого відмовити. Дав суду пояснення аналогічні викладеним представником КП ТОР «Профілактична дезінфекція». При цьому, ствердив, що створена комісія з припинення свою роботу звела виключно до написання листів у відповідні установи щодо виділення необхідного фінансування для погашення заборгованості перед вивільненими працівниками. За таких обставин, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, надані сторонами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Як встановлено судом, [PERSON] перебував в трудових відносинах з Тернопільським обласним комунальним підприємством «Профілактична дезинфекція» в Борщівському районі з 01 березня 2019 року по 04 серпня 2022 року, де обіймав посаду водія автомобіля, що підтверджується записами в трудовій книжці серії [NUMBER] . Згідно рішення Тернопільської обласної ради № 426 від 15.12.2021 «Про реорганізацію комунальних підприємств «Профілактична дезинфекція» Тернопільської обласної ради шляхом приєднання до комунального підприємства Тернопільської обласної ради «Профілактична дезинфекція», звільнення та призначення директора комунального підприємства Тернопільської обласної ради «Профілактична дезинфекція», зокрема п.2, правонаступником усіх прав, обов`язків та зобов`язань Тернопільського обласного комунального підприємства «Профілактична дезінфекція» в Борщівському районі визначено комунальне підприємство Тернопільської обласної ради «Профілактична дезінфекція». Пунктом 1 вказаного рішення визначено, що реорганізація Тернопільського обласного комунального підприємства «Профілактична дезинфекція» в Борщівському районі реорганізовується шляхом приєднання до комунального підприємства Тернопільської обласної ради «Профілактична дезинфекція». Пунктом 5, 6 вказаного рішення визначено утворення комісії з припинення комунальних підприємств, до якої переходять повноваження щодо управління справами підприємств, що реорганізуються. Крім того, п.8.1 рішення зобов`язано комісію провести процедуру реорганізації у строк не більше трьох місяців, відповідно до п.8.2 протягом трьох робочих днів з дня прийняття рішення повідомити суб`єкт, що здійснює державну реєстрацію, про прийняте рішення щодо реорганізації комунальних підприємств Тернопільської обласної ради шляхо приєднання до КП ТОР «Профілактична дезинфекція» та подати в установленому законодавством порядку необхідні документи для внесення відомостей до Єдиного державного реєстру юридичних, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідних записів. Згідно п. 8.4. рішення після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами ( який згідно п. 7 визначено протягом 2 -х місяців з дня оприлюднення повідомлення про рішення) забезпечити складання передавальних актів та подання їх на затвердження Тернопільській обласній раді. Поряд з тим, встановлено, що 23 грудня 2021 року комісією з припинення комунального підприємства Тернопільської обласної ради «Профілактична дезинфекція» видано наказ «Щодо попередження про можливе вивільнення» у зв`язку із реорганізацією. 24 грудня 2021 року позивач отримав повідомлення про наступне вивільнення у зв`язку з реорганізацією та припиненням 15.12.2021 юридичної особи Тернопільське обласне комунальне підприємство «Профілактична дезинфекція» в Борщівському районі шляхом приєднання до комунального підприємства Тернопільської обласної ради «Профілактична дезинфекція». Відповідно до акту приймання-передачі матеріальних цінностей та установчих документів на відповідальне зберігання від 28 грудня 2021 року вбачається, що директор ТОКП «Профдезинфекція» у Борщівському районі [PERSON] передала, а голова ліквідаційної комісії Мартинюк В.Г. , прийняв документи, а також печатку та штамп підприємства. Наказом від 04.08.2022 «Про припинення трудових відносин із [PERSON] » №4, позивача звільнено з посади водія автотранспортних засобів Тернопільського обласного комунального підприємства «Профілактична дезинфекція» в Борщівському районі 04 серпня 2022 року за власним бажанням (ч.1 ст.38 Кодексу законів про працю України); при цьому, доручено головному бухгалтеру Тернопільського обласного комунального підприємства «Профілактична дезинфекція» в Борщівському районі провести всі належні розрахунки згідно чинного законодавства України. Наказ видано головою комісії з припинення Мартинюк В.Г . Згідно інформації про нарахування заробітної плати №9/11 від 09.11.2022, яка видана [PERSON] , сума яка підлягає виплаті станом на 09.11.2022 з січня по серпень 2022 року складає 25021, 57 грн, з них 4244, 64 грн компенсація за невикористану відпустку. Згідно інформації про нараховану заробітну плату №1602 від 16.02.2023, яка видана [PERSON] , за червень-липень 2022 року нарахована заробітна плата в сумі 4333, 32 (2166, 66 грн за місяць). За вказаний період ТОКП «Профілактична дезінфекція» в Борщівському районі перебувало на простої згідно наказу №1 від 01.03.2022. Як зазначив позивач, що сторонами в ході судового розгляду оспорено не було, станом на день звернення до суду, розрахунок з ним не проведено. Відповідно до ст.ст. 21, 94, 233 Кодексу законів про працю України захисту підлягають трудові права працівника у разі порушення їх роботодавцем. Частиною 1 статті 1 Закону України «Про оплату праці» визначено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу. Відповідно до ч.1 ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ч.1 ст.47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен у зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. У відповідності з вимогами частини першої статті 117 Кодексу законів про працю України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. За таких обставин, оскільки, відповідно до рішення Тернопільської обласної ради № 426 від 15.12.2021 «Про реорганізацію комунальних підприємств «Профілактична дезинфекція» Тернопільської обласної ради правонаступником усіх прав, обов`язків та зобов`язань Тернопільського обласного комунального підприємства «Профілактична дезінфекція» в Борщівському районі визначено комунальне підприємство Тернопільської обласної ради «Профілактична дезінфекція» ( п. 2 вказаного рішення) суд приходить до висновку,, що саме останнє має відповідати перед позивачем щодо погашення ззаборгованість по заробітній платі в сумі 25021, 57 грн, а також середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 05 серпня 2022 року по день винесення судового рішення. Посилання представників відповідачів щодо незадовільної роботи комісії з припинення, невиконання останньою покладених на неї обов`язків у визначені строки, суд не знаходить такими, які б, у даному випадку, виключали відповідальність по суті заявлених вимог саме комунального підприємства Тернопільської обласної ради «Профілактична дезінфекція». Згідно з частиною першою статті 83 КЗпП України та частиною першою статті 24 Закону України «Про відпустки»у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину - інваліда з дитинства підгрупи А I групи. За вказаний період роботи позивач не використав 86 календарних днів щорічної основної відпустки. Згідно зі статтею 2 Закону України «Про відпустки»право на відпустки забезпечується гарантованим наданням відпустки визначеної тривалості із збереженням на її період місця роботи (посади), заробітної плати (допомоги) у випадках, передбачених цим Законом. Відповідно до статті 6 Закону України «Про відпустки»щорічна основна відпустка надається працівникам тривалістю не менш як 24 календарні дні за відпрацьований робочий рік, який відлічується із дня укладення трудового договору. У разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки (частина 1 статті 24 Закону). Відповідно до пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», розглядаючи спори про виплату грошової компенсації за невикористану відпустку, необхідно виходити з того, що згідно зі статтею 83 КЗпП України вона може бути стягнена на вимогу працівника за всі дні невикористаної ним основної й додаткової щорічної відпустки та додаткової відпустки для працівників, які мають дітей, тільки в разі звільнення його з роботи, а під час неї - лише за частину цих відпусток за умови, що тривалість наданих йому при цьому щорічної й додаткової відпусток становить не менше 24 календарних днів та що працівник не є особою віком до 18 років. Якщо працівник з незалежних від нього причин (не з його вини) не використав щорічну відпустку і за роки, що передували звільненню, суд на підставі статті 238 КЗпП України має право стягнути грошову компенсацію за всі дні невикористаної відпустки. Відповідно до роз`яснень викладених в п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» №13 від 24.12.1999 р., суд, установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. За своєю суттю середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні є компенсаційною виплатою за порушення права на оплату праці, яка нараховується в розмірі середнього заробітку. Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст. 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100. З урахуванням цих норм, середньомісячна заробітна плата працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана виплата. Відповідно до п.5 розділу ІV Порядку основою для визначення загальної суми заробітку є середньоденна заробітна плата працівника, яка згідно з п.8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством - календарних днів за цей період. Позивачем розрахунку середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні по день ухвалення судом рішення не надано. Поряд з тим, судом встановлено, що заробітна плата [PERSON] за червень 2022 року становить 2166, 66 грн, за липень 2022 року - 2166, 66 грн. Кількість робочих днів за вказаний період складає відповідно 22 дні та 21 день. Середньоденна заробітна плата складає 100, 77. Розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 04.08.2022 по 04.07.2023 (день ухвалення рішення суду) а саме за 237 робочих днів, становить 23882, 49 грн. За таких обставин на користь позивача слід стягнути з комунального підприємства Тернопільської обласної ради «Профілактична дезинфекція» середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 04 серпня 2022 по день винесення судового рішення, що становить 23882, 49 грн. Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до положень ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання, зокрема, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, а також яка правова норма підлягає застосуванню до спірних правовідносин. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 6 ст. 141 ЦПК України визначено, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відтак, на підставі положень ст.141 ЦПК України з відповідача комунального підприємства Тернопільської обласної ради «Профілактична дезинфекція» на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України слід стягнути 1073, 60 грн судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: approved