Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із даним позовом, який мотивує тим, що з вересня 2016 року вона з відповідачем проживали однією сім`єю, перебували у цивільному шлюбі. [INFO] у них народився син [PERSON] . Позивач стверджує, що син постійно проживає з нею, отримує всі блага, які необхідні для нормального фізичного та духовного розвитку дитини. При цьому позивач перебуває на обліку в Департаменті соціальної політики Ужгородської міської ради як одержувач державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю та отримує допомогу на сина. Проте цих коштів не достатньо для забезпечення належного рівня життя. Відповідач у свою чергу участі у вихованні та утриманні дитини не бере, а тому позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини, аліменти у розмірі часки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.05.2023 року відкрито провадження та призначено справу до розгляду по суті. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, однак , від її представника адвоката Кухти О.В. через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився повторно, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, а тому суд в порядку\~ст. 280 ЦПК України, вважає, що справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів. Відзиву у визначений судом строк відповідач не надіслав. Так, згідно з ч.8 ст.178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що відповідачем у встановлений законом строк відзив на позов не подано, в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, виходячи з їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд приходить до наступного висновку. Зі змісту позовної заяви слідує, що з вересня 2016 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] проживали однією сім`єю. [INFO] у сторін народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 30.01.2020 року Виконавчим комітетом Холмківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, де батьками дитини зазначені батько [PERSON] , мати [PERSON] . Згідно довідки виданої КНП «Ужгородська міська дитяча клінічна лікарня» № 54 від 28.07.2020 року слідує, що син [PERSON] є інвалідом з дитинства, що також підтверджується посвідченням серії [NUMBER] . Відповідно до довідки Департаменту соціальної політики Ужгородської міської ради № 34.04.03-08/193 від 16.02.2023 року, така видана [PERSON] в тому, що вона перебуває на обліку в Департаменті як одержувач державної соціальної допомоги особам з інвалідністю та дітям з інвалідністю. Допомогу отримує з надбавкою на догляд на дитину [PERSON] , [INFO] , з 11.08.2020 року. Позивач стверджує, що син перебуває на її повному утриманні, а відповідач жодним чином участі в утриманні дитини не бере. Зворотного суду надано не було. Відповідно до\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно зі\~ст.141 Сімейного кодексу України\~\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. У відповідності до\~ст. 180 Сімейного кодексу України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України\~способи виконання\~батьками обов`язку\~утримувати дитину\~визначаються за\~домовленістю між\~ними. За\~домовленістю між\~батьками дитини\~той із\~них,\~хто проживає\~окремо від\~дитини,\~може брати\~участь у\~її утриманні\~в грошовій\~і (або)\~натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Позивачем ставиться вимога про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) щомісячно. Відповідно до\~ст.183 Сімейного кодексу України\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною п`ятою вказаної статті визначено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Отже, законодавцем визначено той мінімальний розмір частки, який повинен суд визначати у випадку присудження аліментів у частці від доходу платника аліментів. Зі ст.182 СК України\~слідує, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оцінюючи надані сторонами по справі докази, та зважаючи на те, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, відсутність заперечень відповідача та спростування доводів позивача, суд дійшов до висновку, що відповідач зобов`язаний нести витрати на утримання свого сина у розмірі 1/4 частки від доходу щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст.191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі наведеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України, судові витрати суд стягує з відповідача на користь держави.

Outcome: approved