Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-11 00:00:00

До Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя звернувся [PERSON] , із заявою про встановлення факту смерті його рідної тітки [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] у місті Севастополі. В обґрунтування заяви зазначено, що [PERSON] , [INFO] , була його рідною тіткою, та вона померла у м. Севастополі, на тимчасово окупованій території, де видано лікарське свідоцтво про її смерть. Зареєструвати смерть тітки у встановленому законом порядку заявник не має можливості, оскільки у нього відсутні необхідні документи, та у відділі державної реєстрації актів цивільного стану йому було відмовлено у державній реєстрації смерті тітки. Ухвалою судді від 12.07.2023 відкрито провадження у справі за заявою [PERSON] та призначено судове засідання на 12.07.2023. Учасники справи у судове засідання, призначене на 12.07.2023 не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку. У заяві про встановлення факту смерті заявник просив здійснювати її розгляд за його відсутності. Враховуючи положення ч. 1 ст. 223 та ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового засідання технічними засобами за відсутності учасників справи на підставі доказів, які наявні в матеріалах справи. Дослідивши заяву, та надані в її обґрунтування письмові докази, суд доходить до висновку, що вимоги заяви є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав. Як встановлено судом, заявник у справі [PERSON] , [INFO] , є племінником [PERSON] , [INFO] , що підтверджується наступними доказами. Згідно свідоцтва про народження, яке видане 14.05.1979 відділом РАЦС м. Севастополя, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження, яке видане 22.04.2023 відділом запису актів цивільного стану м. Севастополя Управління РАЦС, батьками [PERSON] , який є батьком заявника, є [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження № [NUMBER] , яке видано Народним комісаріатом внутрішніх справ СССР, батьками [PERSON] , є [PERSON] та [PERSON] . Згідно довідки №507, 31.12.1957 [PERSON] та [PERSON] , зареєстрували шлюб, та після шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Вказані обставини свідчать, що батько заявника [PERSON] , є рідним братом [PERSON] , а відтак заявник є рідним племінником [PERSON] , а вона є його рідною тіткою. Згідно копії лікарського свідоцтва про смерть серії 67 №222012209 від 20.04.2023, яке видано видано медичним закладом, який здійснює свою діяльність на тимчасово окупованій території України, у м. Севастополі, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , причина смерті: набряк головного мозгу, атеросклезор цереброваскулярний. Згідно з ч. 2 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України Автономна Республіка Крим та місто Севастополь є тимчасово окупованими Російською Федерацією з 20 лютого 2014 року. Також, на підтвердження факту смерті [PERSON] заявником надано «свидетельство о смерти», яке видано на тимчасово окупованій території, договір про надання ритуальних послуг, відповідно до якого ритуальною компанією надавались послуги з поховання [PERSON] . Як зазначено у заяві, заявник звертався до Комунарського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із заявою щодо проведення державної реєстрації смерті [PERSON] , однак йому було відмовлено, в усній формі. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана батьками або одним з них, їхніми представниками, членами сім`ї, опікуном, піклувальником, особою, яка утримує та виховує дитину, або іншими законними представниками дитини до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Відповідно до положень ч. 2 ст. 49 ЦК України, актами цивільного стану є, серед іншого, смерть фізичної особи, а згідно з положеннями частини 3 і 4 цієї ж статті, смерть фізичної особи підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», органами державної реєстрації актів цивільного стану є: 1) центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану; 2) відділи державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, районних, районних у містах, міських, міськрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану); 3) виконавчі органи сільських, селищних і міських рад. Статтею 6\~цього ж\~Закону передбачено, що відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження. Органи державної реєстрації актів цивільного стану видають відповідні свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»,\~державна реєстрація\~смерті проводиться\~органом державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~на підставі: 1)\~документа встановленої\~форми про\~смерть,\~виданого закладом\~охорони здоров`я\~або судово-медичною\~установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. За приписами ч. 2 та ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», зі змінами, які набули чинності 07 травня 2022 року, будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Підрозділом 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затв. наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 52/5 (зі змінами) передбачено, що підставою для державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о); фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о); лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Враховуючи те, що заявник звертався до державних органів реєстрації актів цивільного стану в Україні із заявою про реєстрацію смерті його тітки - [PERSON] , однак йому було відмовлено, то єдиною підставою для державної реєстрації смерті за законом в даному випадку є рішення суду про встановлення факту смерті. Враховуючи, що смерть [PERSON] , [INFO] , настала у м. Севастополі, на території якої на сьогодні жодний орган державної влади України не здійснює свою діяльність, суд погоджується із тим, що зареєструвати факт смерті та отримати свідоцтво про смерть, встановленого зразка і виданого компетентним органом державної влади України, на даний час не є можливим, без встановлення судом факту смерті, та приймає, як докази, надані суду копію лікарського свідоцтва про смерть, копію свідоцтво про смерть, видані на окупованій території України, та договір про надання ритуальних послуг, як такі, що містять фактичні дані, які відповідно до ст.\~76\~ЦПК України підтверджують вимоги заявника про встановлення факту смерті [PERSON] . Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що заяву [PERSON] про встановлення факту смерті [PERSON] слід задовольнити.

Outcome: approved