Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-12 00:00:00

До Шевченківського районного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Авентус Лізинг» з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі всіх несплачених лізингових платежів в частині оплати вартості об`єкта фінансового лізингу за Договором фінансового лізингу № КВ-020720/647 від 02 липня 2020 року у розмірі 170019 грн. 48 коп. невідшкодованої вартості майна та прострочену заборгованість по винагороді (комісію) лізингодавця у розмірі 48521 грн. 83 коп., що в сумі складає 218541 грн. 31 коп., а також вирішити питання про розподіл судових витрат. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 02 липня 2020 року між позивачем та [PERSON] був укладений Договір фінансового лізингу № КВ-020720/647 (далі - Договір). Згідно Акту приймання -передачі відповідачу було передано транспортний засіб (який завчасно було придбано ТОВ «Авентус Лізинг» у власність та зареєстровано за лізингодавцем) у користування на умовах фінансового лізингу - Volkswagen Passat, 2480 см3, 2013 року випуску, номер кузова (шасі) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , вартість автомобіля 303112 грн. 66 коп. Відповідач, сплативши авансовий лізинговий платіж в сумі 90933 грн. 80 коп., як безумовну умову для оформлення договору фінансового лізингу, у подальшому порушив графік внесення лізингових платежів та повністю припинив виконання договірних зобов`язань, визначених графіком внесення лізингових платежів. Через бездіяльність відповідача виникла прострочена поточна заборгованість. У зв`язку з порушенням умов Договору щодо своєчасної сплати лізингових платежів, а саме прострочення платежу більше 60 днів, позивачем було направлено відповідачу повідомлення про відмову від Договору фінансового лізингу № АЛ-784/2 від 20.09.2022 року на підставі ст. 17 Закону України «Про фінансовий лізинг» та п. 8.4.1 Загальних умов договору, а тому, як зазначено у позові, договір вважається припиненим з 01 жовтня 2022 року. При цьому, відповідно Загальних умов Договору вилучення предмета лізингу, припинення (відмова від Договору) не звільняє лізингоодержувача від сплати всіх нарахованих та несплачених платежів згідно з договором. Вказуючи на порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо виконання умов Договору, що призвело до утворення простроченої заборгованості, позивач просить стягнути таку заборгованість та вирішити питання про відшкодування судових витрат. Ухвалою судді Шевченківського районного суду міста Києва від 15 листопада 2022 року цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Лізинг» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором фінансового лізингу направлено за територіальною підсудністю до Подільського районного суду міста Києва. 03 січня 2023 року ухвалою судді Подільського районного суду міста Києва відкрито провадження у справі та визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, в позовній заяві заявив клопотання про розгляд справи у відсутності представника позивача, проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення у справі не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом надсилання судових повісток за зареєстрованим місцем проживання та за адресою, вказаною у позовній заяві. Правом на подачу відзиву, відповідно до ст. 178 ЦПК України, не скористався. У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку із тим, що відповідач своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, не використав наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду представника позивача, відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Лізинг» було укладено Договір фінансового лізингу № КВ-020720/647 від 02 липня 2020 року з додатками у виді Графіку внесення лізингових платежів та Загальними умовами договору фінансового лізингу. Предметом лізингу є автомобіль Volkswagen Passat, 2480 см3, 2013 року випуску, номер кузова (шасі) [NUMBER] , тип кузову Седан-В, колір - сірий, вартість предмета лізингу - 303112 грн. 66 коп. Строк лізингу - 48 місяців з моменту підписання сторонами Акту прийому - передачі. 02 липня 2020 року між ТОВ «Авентус Лізинг» (покупець) та [PERSON] (продавець) укладено Договір купівлі - продажу № 020720/1, на умовах якого продавець зобов`язався передати у власність покупця належний йому на праві власності бувший у користуванні/експлуатації транспортний засіб: Volkswagen Passat, 2013 року випуску, номер кузова (шасі) [NUMBER] , сірого кольору, свідоцтво про реєстрацію - [NUMBER] , зареєстрований за продавцем 26 жовтня 2019 року в ТСЦ 8041. Відповідно до п. 1.4 Договору купівлі - продажу № 020720/1, покупець після придбання транспортного засобу передає його на підставі Договору у фінансовий лізинг третій особі - [PERSON] , який після отримання транспортного засобу в лізинг одержує всі права покупця в частині гарантійного обслуговування транспортного засобу (у разі наявності) та право пред`явлення претензій щодо скритих недоліків. Відповідно до п. 2.1 Договору купівлі - продажу № 020720/1, за домовленістю сторін ціна транспортного засобу складає 300364 грн. 35 коп. Згідно Акту прийому - передачі від 02 липня 2020 року продавцем було передано транспортний засіб (який завчасно було придбано Товариство з обмеженою відповідальністю «Авентус Лізинг» у власність та зареєстровано за лізингодавцем) у користування на умовах фінансового лізингу - автомобіль Volkswagen Passat, 2013 року випуску, номер кузова (шасі) [NUMBER] ; колір - сірий; рік випуску 2013; вартість автомобіля - 300364 грн. 35 коп. Відповідач, здійснивши сплативши авансовий лізинговий платіж в сумі 90933 грн. 80 коп., як безумовна умова для оформлення договору фінансового лізингу, у подальшому порушив графік внесення лізингових платежів та повністю припинив виконання договірних зобов`язань, визначених графіком внесення лізингових платежів. Через бездіяльність лізингоодержувача у нього виникла прострочена поточна заборгованість. Отже, належного виконання зобов`язань за цим Договором лізингодавець не отримав. У відповідності до ст. 17 Закону України «Про фінансовий лізинг» передбачено наступне: ч. 4 після отримання лізингоодержувачем об`єкта фінансового лізингу лізингодавець має право відмовитися від договору фінансового лізингу в односторонньому порядку, письмово повідомивши про це лізингоодержувача, та/або вимагати повернення об`єкта фінансового лізингу, у тому числі у безспірному порядку, на підставі виконавчого напису нотаріуса: 1) у разі якщо лізингоодержувач не сплатив за договором фінансового лізингу лізинговий платіж частково або в повному обсязі та прострочення становить більше 60 календарних днів; 2) за наявності інших підстав, встановлених договором фінансового лізингу або законом; ч. 5 для цілей цієї статті сторона вважається повідомленою про відмову від договору та його розірвання, якщо минуло шість робочих днів (у разі якщо договором не передбачено більший строк) з дня, наступного за днем надсилання іншою стороною відповідного повідомлення на поштову адресу та/або адресу електронної пошти, зазначену в договорі, що розривається. 03 вересня 2022 року ТОВ «Авентус Лізинг» направило відповідачу засобами поштового зв`язку на адресу, вказану у п. 2.3 Договору, повідомлення (вих. № АЛ-784) про усунення порушення за Договором фінансового лізингу в частині сплати простроченої заборгованості у строк до 13 вересня 2022 року, розмір якої визначено у Графіку платежів за Договором. 21 вересня 2022 року ТОВ «Авентус Лізинг» направило відповідачу засобами поштового зв`язку на адресу, вказану у п. 2.3 Договору, повідомлення про відмову від Договору фінансового лізингу, у зв`язку з наявною заборгованістю. Строк прострочення перевищує 60 днів, що надає лізингодавцю право відмовитися від Договору у односторонньому порядку. Згідно п. 8.4.1. Договору визначено, що у випадку передбаченому пунктом 8.2. Загальних умов Договору, Договір вважається розірваним (припиненим) на 10 (десятий) календарний день з дня надіслання відповідного письмового повідомлення лізингодавцем на адресу лізингоодержувача. Враховуючи особливості ч. 7 ст. 17 Закону України «Про фінансовий лізинг» повідомлення сторони Договору фінансового лізингу про відмову від Договору, згідно з якою сторона вважається повідомленою про відмову від договору та його розірвання, якщо минуло шість робочих днів (у разі якщо договором не передбачено більший строк) з дня, наступного за днем надсилання іншою стороною відповідного повідомлення на поштову адресу та/або адресу електронної пошти, зазначену в договорі, що розривається - датою припинення правовідносин фінансового лізингу за Договором фінансового лізингу № КВ-020720/647 від 02 липня 2020 року дату десятого календарного дня від моменту відправлення цього повідомлення Отже, датою припинення дії Договору фінансового лізингу є 01 жовтня 2022 року. При цьому, припинення дії Договору не спричиняє припинення зобов`язань сторін, які виникли під час його дії, зокрема не припиняє боргу відповідача перед ТОВ «Авентус Лізинг», яке залишає статус кредитора у зобов`язанні по залишку несплачених лізингоодержувачем коштів, зокрема: відшкодування вартості об`єкта фінансового лізингу та винагорода (комісія) лізингодавця. Відповідно до Акту звірки взаємних розрахунків за період з 01.07.2020 по 21.10.2022 між ТОВ «Авентус Лізинг» і [PERSON] за договором ДФЛ № КВ-020720/647 від 02 липня 2020 року, вбачається, що станом на 21 жовтня 2022 року прострочена заборгованість по винагороді (комісія) лізингодавця за Договором складає 48521 грн. 83 коп. Крім того, згідно Акту звірки взаємних розрахунків за період з 01.07.2020 по 21.10.2022 між ТОВ «Авентус Лізинг» і [PERSON] за договором ДФЛ № КВ-020720/647 від 02 липня 2020 року, вбачається, що станом на 21 жовтня 2022 року прострочена заборгованість у розмірі всіх несплачених лізингових платежів в частині оплати вартості об`єкта фінансового лізингу за Договором складає 170019 грн. 48 коп. Виниклі спірні правовідносини між сторонами у справі, регулюються наступними нормами права. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про фінансовий лізинг», відносини, що виникають у зв`язку з договором фінансового лізингу, регулюються положенням Цивільного кодексу України про лізинг, найм, (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються Законом України «Про фінансовий лізинг». Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків. Цивільні права і обов`язки виникають як з передбачених законом договорів, так і з договорів, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать. Частина 1 ст. 806 ЦК України передбачає, що за договором лізингу одна сторона (лізингодавєць) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачу) у користування майно, спеціально придбане лізингодавцем, відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов, на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). Перевіряючи обґрунтованість та доведеність позовних вимог, суд приймає до уваги те, що, відповідно до ст. 651 ЦК України, у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі, якщо таке право встановлено договором або законом, договір є розірваним. Згідно із ст. 653 ЦК України, у разі розірвання договору зобов`язання припиняються. Наслідком відмови від договору є одночасно відмова як від прав за цим правочином так і від зобов`язань, у зв`язку із чим лізингодавець втрачає право на отримання лізингових платежів в частині вартості предмета лізингу, а також в нього відсутній обов`язок передання предмета лізингу у власність відповідача. При цьому, лізингоодержувач зобов`язаний сплатити лізингодавцю усі платежі за Договором, належні до сплати згідно з Графіком платежів та несплачені: витрати, понесені лізингодавцем у зв`язку з виконанням Договору (у тому числі у зв`язку з вилученням/поверненням предмета лізингу, транспортуванням, тощо); передбачені Договором або чинним законодавством України штрафні санкції. З наявних у справі доказів вбачається, що відповідач порушив взяті на себе зобов`язання щодо сплати лізингових платежів та винагороди (комісії) лізингодавця, що призвело до утворення простроченої заборгованості, яка станом на 21 жовтня 2022 року становить 218541 грн. 31 коп., що стороною відповідача належними та допустимими доказами у розумінні ст. 77 та ст. 78 ЦПК України спростовано не було. Так, згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 03 лютого 2022 року у справі № 758/10335/16-ц «…наявність боргу чи його відсутність, як і відсутність підстав для нарахування боргу, є предметом доказування у спорі про стягнення з відповідача коштів незалежно від того, чи подав останній зустрічний позов про визнання відсутності права кредитора. За наявності заперечень Відповідача про склад розміру заборгованості чи ціни позову вважаємо на можливе звернути увагу суду, що доказування протилежного (тобто, можливі докази сплати суми заборгованості та їх структура) покладається у зобов`язальних правовідносинах на сторону, яка заперечує проти висунутої вимоги.» Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 25 січня 2023 року у справі № 209/3103/21 «…Стороною відповідача не спростовано розмір заборгованості, завлений стороною позивача. Враховуючи, що при вирішенні цивільних справ судами враховується стандарт доказування «більшої вірогідності, тому висновки суду апеляційної інстанції про недоведеність вимог у частині розміру заборгованості є необґрунтованим». Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Кодексу. В силу ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 16 Закону України «Про фінансовий лізинг» передбачено, що сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором. При цьому, ч. 2 ст. 16 вищевказаного Закону, передбачає саме структуру сплати, а не механізм та порядок їх виплат. Так, лізингові платежі можуть включати: суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу; платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно; компенсацію відсотків за кредитом; інші витрати лізингодавця, що безпосередньо пов`язані з виконанням договору лізингу. Пунктом 1 статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу, - сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до п. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з п. 4 ч.1 ст. 20 Закону України «Про фінансовий лізинг», лізингодавець має право стягувати з лізингоодержувача прострочену заборгованість відповідно до умов договору фінансового лізингу та законодавства. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що у зв`язку із неналежним виконанням умов Договору фінансового лізингу у відповідача перед позивачем виникла заборгованість в сумі 218541 грн. 31 коп., яка складається з: 170019 грн. 48 коп. - заборгованість з несплачених лізингових платежів в частині оплати вартості об`єкта фінансового лізингу та 48521 грн. 83 коп. - прострочена заборгованість по винагороді (комісія) лізингодавця, обґрунтування позовних вимог належними доказами стороною відповідача в ході розгляду справи спростовано не було, а тому суд вважає, що позовні вимоги про стягнення зазначеної суми в примусовому порядку із відповідача на користь позивача підлягають задоволенню. Підстав для звільнення [PERSON] від сплати зазначеної суми судом не встановлено. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подачі позову даної категорії позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 3278 грн. 13 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 12627 від 24 жовтня 2022 року. У зв`язку із задоволенням позовних вимог у повному обсязі, суд вважає за необхідне судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду щодо сплати судового збору в сумі 3278 грн. 13 коп., стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved