Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-02 00:00:00

Позивач 29 грудня 2022 року звернулась в суд із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання двох дітей в твердій грошовій сумі. Позов обґрунтовано тим, що з 29 вересня 2004 року по 08 липня 2020 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу в сторін народилось двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] . Відповідач є працездатним, матеріально не забезпечує дітей, працює неофіційно, має високі доходи. З урахуванням необхідності забезпечення нормального рівня життя дітей, економічних реалій, просила стягувати з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі по 3 000 гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття. Заочним рішенням суду від 28 березня 2023 року позов задоволено частково та стягнуто з відповідача по 2500 гривень аліментів щомісячно на кожну дитину. 11 травня 2023 року заочне рішення скасовано судом на підставі заяви відповідача та призначено розгляд справи за правилами спрощеного провадження. Позивачка в судові засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомила, жодних заяв від неї не надходило. Відповідач в судові засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, повідомила суду, що син [PERSON] , якому [INFO] виповнилось 14 років, прийняв рішення проживати з батьком, а не з матір`ю. Сина повністю забезпечує відповідач. Що стосується стягнення аліментів на дочку [PERSON] , то відповідач погоджується сплачувати позивачці аліменти на утримання дочки в розмірі 2500 грн. щомісячно. Допитаний в судовому засіданні син позивачки та відповідача [PERSON] повідомив суду, що він проживає з батьком в квартирі на [ADDRESS] , батько забезпечує його всім необхідним, купує йому одяг, продукти харчування та здійснює інші витрати. З матір`ю [PERSON] майже не спілкується та проживати з нею не хоче, ніяких грошових коштів вона йому не дає та нічого не купує. Заслухавши пояснення представника відповідача та неповнолітнього [PERSON] , дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно копії рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області у справі №344/7181/20 суд ухвалив розірвати шлюб [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 29.09.2004 року відділом РАЦС Івано-Франківського міського управління юстиції, актовий запис № 1444. Визначити юридичне місце проживання дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] місцем проживання матері. Згідно копій свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] батьками [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , зареєстровано сторін спору. Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Як вбачається із доказів наданих представником відповідача: акту обстеження житлово-побутових умов сім`ї, пояснень дитини [PERSON] , син проживає разом з відповідачем своїм батьком за адресою: [ADDRESS] . Дитина забезпечена всім необхідним, всі витрати по утриманні сина несе відповідач, а не позивачка. Тому немає підстав для стягнення аліментів з відповідача на користь позивачки на утримання сина [PERSON] , [INFO] . За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років - 2833 гривні. Враховуючи, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, інтереси дітей при визначенні розміру аліментів, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі по 2 500 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повнолітня. Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому стягнення аліментів слід розпочати з дня коли позивач звернулась із позовом до суду - 29 грудня 2022 року. Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача слід стягнути 992,40 гривень судового збору на користь держави. На підставі ст. 180-182, 190, 191 СК України, ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства»,

Outcome: partial