Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-25 00:00:00

Зміст позовних вимог [PERSON] 22 грудня 2020 року позивач [PERSON] , через представника Ждана В`ячеслава Вікторовича , звернулася до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» заподіяної майнової шкоди у загальному розмірі 329 649,00 грн. Згідно з вимогами позовної заяви [PERSON] просить: - стягнути з відповідача-1, [PERSON] , на користь [PERSON] 196909,88 грн, вартість відновлювального ремонту, частину шкоди, яка не покривається страховим лімітом; - стягнути з відповідача-1, [PERSON] , на користь [PERSON] 32739,12 грн величини втрати товарної вартості належного їй автомобіля; - стягнути з відповідача-2, Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО», на користь [PERSON] 100 000,00 грн за заподіяну матеріальну шкоду в межах ліміту відповідальності за договором обов`язкового страхування транспортних засобів; - стягнути з відповідачів пропорційно від задоволених позовних вимог на користь [PERSON] витрати, пов`язані з проведенням незалежної оцінки з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного в сумі 2200,00 грн, сплачені експерту автотоварознавцю [PERSON] ; - стягнути з відповідачів пропорційно від задоволених позовних вимог на користь [PERSON] витрати понесені на правничу допомогу, за наданими під час судового розгляду доказами, сплачені адвокату Ждану В.В.; - стягнути з відповідачів пропорційно від задоволених позовних вимог на користь [PERSON] витрати, понесені на сплату судового збору при зверненні до суду в сумі 3296,49 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 16.01.2020 [PERSON] керувала автомобілем «КІА Sportage», д/н [NUMBER] та рухалася вулицею Оноре де Бальзака в бік проспекта Шухевича. Під час руху в неї виникла потреба і їй потрібно було розвернутися. Вона зупинилася в районі заїзду до «Церкви Митрополита В. Сабодана» так, що приблизно половиною автівка знаходилася за межами проїзної частини, щоб не заважати руху транспорту. Після цього увімкнула покажчик лівого повороту та, подивившись в ліве дзеркало заднього виду, побачила, що позаду рухалися автомобілі ближче до правого краю проїзної частини і знаходились не менш, ніж за 50 метрів позаду, ліва смуга попутного руху була вільною від автомобілів і по зустрічній смузі транспорт також не рухався. Тоді вона розпочала маневр розвороту приблизно на рівні заїзду перед автостоянкою з протилежного боку дороги. Вона майже перетнула обидві смуги проїзної частини та вже виїхала передньою частиною свого автомобіля в ліву смугу зустрічного напрямку руху аж на відстань 4,15 м до зустрічного краю проїзної частини, коли раптом відбувся удар з боку автомобіля «Маzda СХ 5», д/н [NUMBER] , яким керував [PERSON] , що повністю виїхав на зустрічний бік дороги. З моменту початку лівого розвороту до моменту зіткнення вона рухалася з рівномірним прискоренням і подолала відстань близько 10 м та в момент зіткнення рухалася на швидкості близько 20 км/год і знаходилася майже поперек дороги. Удар відбувся в лівий бік передньої частини її автомобіля, від чого її відкинуло вправо і вона зупинилася. Автомобіль д/н [NUMBER] , яким керував [PERSON] на момент зіткнення рухався більше дозволених в населеному пункті - 50 км/год. Звуку гальмування вона не чула. Якби водій автомобіля, д/н [NUMBER] , яким керував [PERSON] , не виїжджав на зустрічний бік дороги зіткнення не трапилося б, оскільки з моменту початку маневру і до моменту зіткнення вона рухалась не менше 3,5 - 4 секунди. 12 травня 2020 року Деснянський районний суд міста Києва у справі про адміністративне правопорушення № 754/1654/20 ухвалив постанову, якою визнав [PERSON] винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України, та закрив провадження у зв`язку із закінченням строку, протягом якого може бути накладене адміністративне стягнення на підставі ст. 38 КУпАП. Не погодившись із рішенням суду першої інстанції [PERSON] подала апеляційну скаргу. Постановою Київського апеляційного суду від 09 вересня 2020 року постанову Деснянського районного суду міста Києва від 12 травня 2020 року, якою [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та провадження у справі закрито у зв`язку з спливом строку накладення адміністративного стягнення скасовано. Прийнято нову постанову, якою [PERSON] визнано невинуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та провадження у справі закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення. У позовній заяві зазначено, що таким чином було встановлено невинуватість [PERSON] у ДТП, а оскільки учасників ДТП було двоє, то з цього рішення (постанови), яке набрало законної сили, випливає винуватість у ДТП [PERSON] . Для встановлення розміру заподіяної майнової шкоди в результаті механічного пошкодження [PERSON] було замовлено висновок експерта - автотоварознавця [PERSON] , відповідно до якого: 1. Вартість відновлювального ремонту, відповідно до технологічних вимог заводу-виробника, пошкодженого в ДТП від 16.01.2020 «КІА Sportage», реєстраційний номерний знак [NUMBER] станом на день дослідження 01.02.2020 становить 296909,88 грн. 2. Вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, пошкодженого в ДТП від 16.01.2020 «КІА Sportage», реєстраційний номерний знак [NUMBER] станом на день дослідження 01.02.2020 становить 296909,88 грн, в т.ч. ПДВ 20% 49484,98 грн. 3. Величина втрати товарної вартості автомобіля «КІА Sportage», реєстраційний номерний знак [NUMBER] станом на день ДТП 16.01.2020 становить 32739,12 грн. 4. Розмір (вартість) матеріального збитку, завданого власнику пошкодженого автомобіля «КІА Sportage», реєстраційний номерний знак [NUMBER] , станом на момент ДТП, тобто на 16.01.2020 становить 329 649,00 грн. За виготовлення висновку експерта - автотоварознавця [PERSON] було сплачено останньому грошові кошти в сумі 2200,00грн. На момент ДТП автомобіля «Маzda СХ 5», д/н [NUMBER] , яким керував [PERSON] , відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», був забезпечений відповідно до страхового полісу, укладеного із страховою компанією Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО». Згідно з ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна. З огляду на викладене, позивач просить задовольнити позовні вимоги. Відзив на позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» 21 січня 2021 року від Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач-2 просить відмовити у задоволенні позовних вимог. У позовній заяві [PERSON] зазначає, що у зв`язку з тим, що постановою Київського апеляційного суду від 09.09.2020 провадження у справі було закрито за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, то вина у настанні ДТП автоматично перекладається на другого учасника ДТП ( [PERSON] ). Відповідач-2 вважає таке обґрунтування дещо обмеженим та таким, що суперечить вимогам чинного законодавства, порушує принцип презумпції невинуватості, закріплений статтею 62 Конституції України, статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статті 11 Загальної декларації прав людини та статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права. У відзиві відповідач-2 вказує, що у резолютивній частині постанови Київського апеляційного суду від 09.09.2020 відсутні відомості щодо визнання [PERSON] винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. Відсутнє таке твердження і у мотивувальній частині вказаного судового рішення. Обов`язковою умовою для прийняття рішення про страхове відшкодування відповідно до вимог чинного законодавства є настання цивільно-правової відповідальності страхувальника ( [PERSON] ). За відсутності вини обох учасників ДТП у взаємному завданні шкоди жоден із них не має права на таке відшкодування. У зв`язку з тим, що вину [PERSON] у настанні ДТП жодним належним і допустимим доказом не встановлено, а [PERSON] визнано невинною, жоден із учасників ДТП не відшкодовує завдану один одному шкоду. Відповідно до ст. 32.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, заподіяну при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, але за спричинення якої не виникає цивільно-правової відповідальності відповідно до закону. Відповідач-2 зазначає, що в даному випадку цивільно-правова відповідальність водія забезпеченого транспортного засобу «Маzda СХ 5», д.н.з. [NUMBER] не настає, а тому обов`язку сплатити страхове відшкодування у ПрАТ «СК «ВУСО» за Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 134670443 від 23.04.2019 не виникає. Позивачем не надано до суду, рішення яким би встановлювалась вина [PERSON] у вказаній ДТП, водночас, рішення у справі розглядалось відносно самої [PERSON] та предметом розгляду справи були матеріали щодо притягнення позивачки до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, а не [PERSON] . Враховуючи викладені законодавчі норми, відповідач-2 вважає виправданим застосування статті 82 ЦПК України лише в частині доведення відсутності в діях [PERSON] складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Відзив на позовну заяву [PERSON] У відзиві на позовну заяву представник [PERSON] просить відмовити у позові стосовно стягнення будь-якого відшкодування з [PERSON] та зазначає, що справа про адміністративне правопорушення розглядалася лише відносно [PERSON] і лише в межах протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно [PERSON] . Постанова у справі відносно [PERSON] жодним чином не кваліфікує дії водія [PERSON] відповідно до Правил дорожнього руху України та не встановлює наявність його вини у ДТП. Така постанова суду не встановлює також невинуватості у ДТП [PERSON] , а встановлює лише відсутність тих порушень ПДР, які були зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, як причина ДТП. Позивачем не надано жодного належного доказу, про наявність в діях водія [PERSON] під час дорожньо-транспортної пригоди будь-яких порушень Правил дорожнього руху України та наявності його вини у ДТП. Зміст зустрічної позовної заяви [PERSON] 28 січня 2021 від представника [PERSON] - адвоката Тимошенка Владислава Володимировича надійшла зустрічна позовна заява, в якій він просить: - відмовити повністю [PERSON] у її первісному позові; - стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] відшкодування матеріальної шкоди в результаті пошкодження автомобіля «Маzda СХ 5», д.н.з. [NUMBER] , у розмірі 353333,98 грн; - стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] відшкодування моральної шкоди у розмірі 50000,00 грн; - стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] відшкодування витрат, пов`язаних із відновленням порушеного права у загальному розмірі 9884 гривень, які складаються з 3500 грн. за проведення оцінки розміру збитку, 378 грн. за послуги СТО під час дефектування автомобіля, 6006 грн. за проведення експертного автотехнічного дослідження; - судові витрати (судові збори, витрати на правову (правничу) допомогу, інші судові витрати) покласти на відповідача. У зустрічній заяві зазначається, що 16.01.2020 о 16 годині 20 хвилин в м. Києві по вул. Бальзака, 3/3 водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки «КІА Sportage», д.н.з. [NUMBER] , в порушення вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху, перед початком руху не впевнилася в безпечності та при повороті (розвороті) ліворуч скоїла зіткнення з автомобілем марки «Маzda СХ 5», д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія та власника зазначеного автомобіля [PERSON] . У результаті зіткнення транспортні засоби, в тому числі автомобіль марки «Маzda СХ 5», д.н.з. [NUMBER] , зазнав значних механічних ушкоджень, а його водій та власник [PERSON] зазнав моральних страждань та поніс матеріальних збитків, пов`язаних із пошкодженням належного йому майна та відновленням свого порушеного права. За результатами розгляду справи № 754/1654/20 про адміністративні правопорушення за фактом вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди Деснянським районним судом міста Києва, рішенням від 12.05.2020, яке набрало законної сили, було встановлено, що в діях водія [PERSON] за фактом вищезазначеної пригоди встановлено вину та склад правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП у зв`язку із порушенням вимог п.10.1. ПДР, які призвели до ДТП та його наслідків. Не погоджуюсь із рішенням суду першої інстанції [PERSON] подала апеляційну скаргу, за результатами розгляду якої, відповідно до рішення від 09.09.2020 Київським апеляційним судом рішення суду першої інстанції у визначеній справі про адміністративне правопорушення №754/1654/20 було скасовано, а справу закрито за відсутністю складу правопорушення відповідно суті, викладеної у протоколі про адміністративне правопорушення, а саме - у зв`язку із відсутністю порушень, передбачених п. 10.1 ПДР. Відповідно до рішення Київського апеляційного суду (у складі судді Балацької Г.О.), в діях [PERSON] не вбачається порушень п.10.1 Правил дорожнього руху, про порушення яких було зазначено поліцейським в протоколі про адміністративне правопорушення щодо неї. При цьому суд апеляційної інстанції у своєму рішенні та на його обґрунтування посилається на експертний висновок, виконаний експертом Півень В.В. за замовленням [PERSON] , у якому прямо зазначено, що водій [PERSON] порушила вимоги п.10.1. Правил дорожнього руху і її дії знаходяться у причинному зв`язку із ДТП. Разом із тим, незважаючи на рішення у справі Київського апеляційного суду (суддя Балацька Г.О.) про відсутність в діях [PERSON] порушень п.10.1 ПДР, матеріали справи та висновки експертних досліджень (в тому числі і проведеного за замовленням [PERSON] ) містять дані про наявність в діях водія [PERSON] , крім порушень п.10.1 ПДР, в тому числі інших порушень Правил дорожнього руху, які призвели до дорожньо-транспортної пригоди та які не були зазначені поліцейським УПП у протоколі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] . У зв`язку із відсутністю всіх наявних порушень у протоколі, суди не мали можливості вийти за його межі та прийняти рішення відносно інших порушень Правил дорожнього руху з боку водія [PERSON] , які й призвели до ДТП. Але її вина у ДТП, а саме [PERSON] , та відсутність будь-яких порушень ПДР з боку водія [PERSON] повністю підтверджуються наявними доказами. Зокрема, відповідно до експертного висновку № ВЕД-230/10-20 від 29.10.2020, виконаного судовим експертом Семенченко П.О., в діях [PERSON] , крім порушень вимог п. 10.1 ПДР, вбачаються порушення п.п. 10.2, 10.3 та 10.4 Правил дорожнього руху, які знаходилися у причинному зв`язку із ДТП та його наслідками. Представник окремо звертає увагу суду, що відповідно до Висновку експертного дослідження №008-02(Д)20 від 27.02.2020, виконаного на замовлення [PERSON] експертом Півень В.В. та на якому нібито ґрунтувалося рішення Київського апеляційного суду, в її діях вбачаються порушення п.п.10.1., 10.7 «д» ПДР, які призвели до ДТП та його наслідків. Як зазначено у самому Висновку експертного дослідження №008-02(Д)20 від 27.02.2020, виконаного на замовлення [PERSON] експертом Півень В.В. , він зроблений лише на підставі версії подій, викладеної навіть не водієм [PERSON] , а її захисником у заяві про проведення дослідження (зазначено у вихідних даних висновку). Об`єктивних даних технічного характеру щодо розвитку механізму події у експерта не було, пояснення водія [PERSON] він не враховував, через відсутність у них технічних даних. Таким чином, рішення Київського апеляційного суду від 09.09.2020 року жодним чином не вказує на відсутність вини у ДТП водія [PERSON] і тим більше автоматично не означає наявність вини [PERSON] . Вина ж водія [PERSON] у скоєнні ДТП та завданні шкоди [PERSON] повністю доводиться наданими позивачем за зустрічним позовом доказами. На дату настання вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди цивільна відповідальність водія «КІА Sportage», д.н.з. [NUMBER] , була застрахована у ТДВ «Експрес Страхування» відповідно до Полісу АО/3834573 із строком дії до 23.05.2020. Відповідно до умов вищезазначеного договору страхова сума за шкоду, заподіяну майну дорівнювала 100 000 гривень, розмір франшизи, що не відшкодовується страховиком дорівнював нулю. На підставі заяви про виплату страхового відшкодування потерпілого у зв`язку із пошкодженням автомобіля «Маzda СХ 5», д.н.з. [NUMBER] , страховик ТДВ «Експрес Страхування», визнав вищезазначену подію страховим випадком та здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі 100 000 гривень - в рамках ліміту встановленого договором страхування на дату його дії. Відповідно до звіту № 59-2020 від 06.02.2020, виконаного суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Незалежна експертно-асистуюча компанія» з метою визначення вартості збитку, нанесеного [PERSON] , який є власником пошкодженого автомобіля «Маzda СХ 5», д.н.з. [NUMBER] , вартість матеріального збитку, нанесеного власнику внаслідок пошкодження автомобіля складає 453 333,98 гривень, яка складається з вартості відновлювального ремонту в розмірі 413272,90 гривень та втрати товарної вартості автомобіля у зв`язку із його пошкодженням у розмірі 40061,08 грн. Дефектування та огляд пошкоджень з метою оцінки проводився у присутності [PERSON] - зауважень не надходило. Враховуючи отриману виплату страхового відшкодування від страховика з розмірі 100 000,00 грн та положення ст. 1194 ЦК України, розмір матеріального збитку, у зв`язку із пошкодженням автомобіля та якій підлягає відшкодуванню відповідачем складає 353 333,98 грн. У зв`язку із протиправними діями відповідача, що призвели до значних пошкоджень транспортного засобу, починаючи з моменту ДТП, позивач зазнав, окрім значних матеріальних збитків, ще й значні моральні страждання, які полягають у такому: - фактичне вибуття з користування належного йому автомобіля на тривалий час, який у зв`язку із його пошкодженням не міг використовуватись за призначенням; - необхідність змінювати родинні плани щодо придбавання особистих речей, відпочинку та витрачати власні кошти для відновлення порушеного права з вини відповідачки; - скасування запланованих поїздок та порушення нормального ритму життя, у зв`язку із позбавленням можливості користування своїм автомобілем; - завдані чисельні незручності, втрачання особистого часу, зміна життєвих та ділових планів у зв`язку із ДТП з вини відповідача, пов`язані із необхідністю звертатися до страхової компанії, оцінювача, адвоката та суду для відновлення свого порушеного права. В момент скоєння зіткнення відповідачкою з автомобілем «Маzda СХ 5», д.н.з. [NUMBER] , відбувся потужний удар, який значно пошкодив автомобіль позивача під час знаходження його в автомобілі. Його життя ледь не обірвалося у момент ДТП. В момент ДТП позивач отримав сильний переляк та пережив нервовий шок, внаслідок чого по теперішній день, він відчуває страх від поводження з автомобілем. Всі пережиті обставини постійно спливають в його уяві та періодично приходять уві сні. На думку позивача за зустрічним позовом, оцінений ним розмір відшкодування моральної шкоди, виходячи із власних відчуттів та усвідомлення пережитого, у розмірі 50000,00 грн. за перелічені страждання є відповідним та справедливим, яке позивач просить стягнути на його користь з відповідача. Додаткові пояснення Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» У додаткових поясненнях ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» вказує, що правова позиція страхової компанії залишається незмінною та зводиться до того, що [PERSON] не долучено до матеріалів справи судове рішення, яким би встановлювалась вина [PERSON] відносно ДТП, в результаті якої пошкоджено автомобіль позивача. Також наголошує, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували протиправну поведінку [PERSON] та причинно-наслідковий зв`язок між недотриманням ним вимог ПДР та заподіяною шкодою у виді пошкодження транспортних засобів. Представник просить відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] щодо Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» в повному обсязі. Письмові пояснення [PERSON] Представником позивача [PERSON] - адвокатом Терещенко Людмилою Вячеславівною подано письмові пояснення, в яких представник просить задовольнити первісні позовні вимоги, а у задоволенні зустрічного позову відмовити. Рух справи Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 грудня 2020 року головуючим суддею для розгляду справи № 754/17360/20 визначено суддю Гринчак Оксану Іванівну. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 29 грудня 2020 року відкрито провадження у вказаній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 02 лютого 2021 року. 21 січня 2021 року від Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» надійшов відзив на позовну заяву. 26 січня 2021 року від представника [PERSON] - адвоката Тимошенка Владислава Володимировича надійшов відзив на позовну заяву. 28 січня 2021 від представника [PERSON] - адвоката Тимошенка Владислава Володимировича надійшла зустрічна позовна заява. 02 лютого 2021 року відбулося підготовче засідання, у якому були присутні: представник позивача Ждан В.В. , представник відповідача-1 [PERSON] , представник відповідача-2 [PERSON] . Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 02 лютого 2021 року прийнято до спільного розгляду зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, нанесеної у результаті дорожньо-транспортної пригоди з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» про стягнення заподіяної майнової шкоди. Здійснено перехід до розгляду даної цивільної справи за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання у справі на 15 березня 2021 року. Продовжено позивачу за первісним позовом строк на подання відповіді на відзиви на позов до 09 лютого 2021 року. 15 березня 2021 року відбулося підготовче засідання, у якому були присутні: представник позивача Ждан В.В. , представник відповідача-1 [PERSON] Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 15 березня 2021 року клопотання представника [PERSON] - адвоката Тимошенка Владислава Володимировича про зупинення провадження у справі задоволено, зупинено провадження у цивільній справі № 754/17360/20 за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» про стягнення заподіяної майнової шкоди, а також за зустрічною позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, нанесеної у результаті дорожньо-транспортної пригоди до закінчення розгляду справи про адміністративне правопорушення № 754/3476/21 за статтею 124 КУпАП відносно [PERSON] , яка знаходиться на розгляді Деснянського районного суду м. Києва та набрання відповідного рішення суду законної сили. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 15 вересня 2022 року поновлено провадження у цивільній справі № 754/17360/20 та призначено підготовче засідання у справі на 09 листопада 2022 року. 03 листопада 2022 року від представника [PERSON] надійшло клопотання про проведення підготовчого засідання без його участі, в якому представник просив закрити підготовче провадження та призначити розгляд справи по суті. Також 03 листопада 2022 року від представника [PERSON] надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи, зокрема, висновку експерта за результатами проведення автотехнічної експертизи від 27.06.2022 № ВЕ-13/22. 09 листопада 2022 року розгляд справи не відбувся у зв`язку з відсутністю у Деснянському районному суді міста Києва електропостачання. Наступне підготовче засідання призначено на 12 грудня 2022 року. 01 грудня 2022 року від Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» надійшли додаткові письмові пояснення. 12 грудня 2022 року від представника [PERSON] надійшло клопотання про проведення підготовчого засідання без його участі, в якому представник просив закрити підготовче провадження та призначити розгляд справи по суті. 12 грудня 2022 року від представника Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» надійшло клопотання про розгляд справи за їх відсутності. 12 грудня 2022 року розгляд справи не відбувся у зв`язку з відсутністю в Деснянському районному суді міста Києва електропостачання. Наступне підготовче засідання призначено на 16 лютого 2023 року. 09 лютого 2023 року від представника позивача [PERSON] - адвоката Ждана В`ячеслава Вікторовича надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи, яка задоволена судом. 15 лютого 2023 року та 16 лютого 2023 року від представника Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» надійшла заява про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду. 16 лютого 2023 року від представника позивача [PERSON] - адвоката Ждана В`ячеслава Вікторовича надійшла заява про збільшення позовних вимог, згідно з якою представник просив визнати [PERSON] винним у дорожньо-транспортній пригоді, яка сталася 16.01.2020 о 16 год. 20 хв. в [ADDRESS] в результаті, якої було механічно пошкоджено автомобіль КІА Sportage, д/н [NUMBER] належний [PERSON] . 16 лютого 2023 року відбулося підготовче засідання, на якому були присутні: представник позивача Ждан В.В. , представник відповідача-1 [PERSON] Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 16 лютого 2023 року заяву представника позивача [PERSON] - адвоката Ждана В`ячеслава Вікторовича про збільшення позовних вимог - не прийнято до розгляду та повернуто позивачу, оскільки представником не дотримано вимог ч. 5 ст. 49 ЦПК України, а саме до заяви про збільшення позовних вимог не додано належних доказів її направлення іншим учасникам справи. Згідно з протоколом судового засідання від 16 лютого 2023 року засідання розпочато о 15:36:55, а закінчено о 16:52:23. Ухвала суду про неприйняття до розгляду та повернення позивачу заяви про збільшення позовних вимог проголошена о 16:29:43, після чого представник позивача заявив клопотання про оголошення перерви у судовому засіданні за станом здоров`я, при цьому не зазначав про намір подати клопотання чи заяви, які необхідно вирішити у підготовчому засіданні. Судом було відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про оголошення перерви, оскільки представник з`явився у підготовче засідання і брав у ньому участь з 15 год 36 хв. і не вказував про погане самопочуття. Представник позивача залишив судове засідання після відмови судом у задоволенні клопотання про оголошення перерви у судовому засіданні. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 16 лютого 2023 року закрито підготовче провадження у справі № 754/17360/20 та призначено справу до судового розгляду по суті на 20 квітня 2023 року. 01 березня 2023 року від представника позивача [PERSON] - адвоката Терещенко Людмили Вячеславівни надійшло клопотання про надання копії звукозапису судових засідань, яке було задоволено судом. 19 квітня 2023 року від представника позивача [PERSON] - адвоката Ждана В`ячеслава Вікторовича надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. 20 квітня 2023 року відбулося судове засідання, на якому був присутній представник відповідача-1. Розгляд справи було відкладено на 13 червня 2023 року у зв`язку з неявкою представника позивача [PERSON] - адвоката Ждана В`ячеслава Вікторовича з метою дотримання процесуальних прав всіх учасників справи. 13 червня 2023 року представником позивача [PERSON] - адвокатом Жданом В`ячеславом Вікторовичем особисто до канцелярії суду подано клопотання про відкладення розгляду справи, в якому представник позивача просив розгляд справи за його відсутності не проводити, оскільки має подати ряд клопотань та пояснень у справі. У судове засідання 13 червня 2023 року з`явився представник позивача [PERSON] - адвокат Терещенко Людмила В`ячеславівна, представник відповідача-1 - [PERSON] . Судом відмовлено у задоволенні клопотання представника [PERSON] - адвоката Ждана В`ячеслава Вікторовича про відкладення розгляду справи, оскільки: 1) неявка адвоката Ждана В`ячеслава Вікторовича у судове засідання була вже не першою; 2) Верховний Суд у постанові від 01 жовтня 2020 року у справі № 361/8331/18 виходить з того, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору; 3) у судовому засіданні присутній представник позивача - адвокат Терещенко Л.В. Також суд у судовому засіданні на виконання вимог ст. 222 ЦПК України з`ясував, чи мають учасники справи заяви чи клопотання, пов`язані з розглядом справи, які не були заявлені з поважних причин у підготовчому провадженні. Представник позивача [PERSON] заявила клопотання про витребування матеріалів адміністративної справи № 754/3476/21, однак згодом зняла його з розгляду, у зв`язку з чим таке клопотання було судом залишено без розгляду. Інших клопотань від неї не надходило. Також у судовому засіданні на виконання вимог ст. 241 ЦПК України після заслуховування вступного слова, дослідження доказів, суд з`ясував чи мають учасники додаткові пояснення і чи виникли у них клопотання. Однак додаткових пояснень і клопотань у представників не було, у зв`язку з чим суд, заслухавши думку учасників, постановив ухвалу про закінчення з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами. З метою надання можливості учасникам справи підготуватися до судових дебатів оголошено перерву до 26 червня 2023 року. 22 червня 2023 року від представника [PERSON] - адвоката Ждана В`ячеслава Вікторовича надійшла заява про відвід судді Гринчак О.І. Ухвалою судді Деснянського районного суду міста Києва Гринчак О.І. від 23 червня 2023 року визнано заяву представника [PERSON] - адвоката Ждана В`ячеслава Вікторовича (вх. № 28003 від 22.06.2023) про відвід судді Гринчак Оксани Іванівни від розгляду цивільної справи № 754/17360/20 необґрунтованою. Передано заяву представника [PERSON] - адвоката Ждана В`ячеслава Вікторовича про відвід судді Гринчак О.І. на розгляд іншого судді у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України. Ухвалою судді Деснянського районного суду міста Києва Скрипки О.І. від 23 червня 2023 року у задоволенні заяви про відвід судді Гринчак О.І. відмовлено. У судове засідання 26 червня 2023 року з`явилися представник [PERSON] - адвокат Терещенко Л.В. та представник [PERSON] - адвокат [PERSON] Представник Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» до суду не з`явився, водночас надіслав клопотання про розгляд справи за його відсутності. У судовому засіданні 26 червня 2023 року суд на підставі ст. 243 ЦПК України за клопотанням представника позивача за первісним позовом постановив ухвалу про повернення до з`ясування обставин у справі, та долучив письмові пояснення вказаного представника до матеріалів справи. У судових дебатах 26 червня 2023 року представник [PERSON] просив задовольнити первісні позовні вимоги, а у задоволенні зустрічних позовних вимог відмовити. Представник [PERSON] просив зустрічний позов задовольнити, а у задоволенні первісного позову відмовити. Фактичні обставини, встановлені судом Дорожньо-транспортна пригода 16 січня 2020 року о 16 год. 20 хв. на вул. Оноре де Бальзака, 3/3 у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобіля «Kia Sportage», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , та автомобіля «Mazda CX-5», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , в результаті якої були пошкоджені обидва транспортні засоби. Вартість пошкоджень Відповідно до висновку експерта № 009/20 за результатами проведення автотоварознавчого дослідження автомобіля «КІА Sportage», реєстраційний номерний знак [NUMBER] , складеного 07 лютого 2020 року суб`єктом оціночної (експертної) діяльності СПД [PERSON] : 1. Вартість відновлювального ремонту, відповідно до технологічних вимог заводу-виробника, пошкодженого в ДТП від 16.01.2020 «КІА Sportage», реєстраційний номерний знак [NUMBER] , станом на день дослідження 01.02.2020 становить 296909,88 грн. 2. Вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, пошкодженого в ДТП від 16.01.2020 «КІА Sportage», реєстраційний номерний знак [NUMBER] станом на день дослідження 01.02.2020 становить 296909,88 грн, в т.ч. ПДВ 20% 49484,98 грн. 3. Величина втрати товарної вартості автомобіля «КІА Sportage», реєстраційний номерний знак [NUMBER] станом на день ДТП 16.01.2020 становить 32739,12 грн. 4. Розмір (вартість) матеріального збитку, завданого власнику пошкодженого автомобіля «КІА Sportage», реєстраційний номерний знак [NUMBER] , станом на момент ДТП, тобто на 16.01.2020 становить 329 649,00 грн (а.с. 33-46 т. І). Згідно зі звітом № 59-2020 про оцінку колісного транспортного засобу, складеного 06.02.2020 оцінювачем Товариства з обмеженою відповідальністю «Незалежна експертно-асистуюча компанія» [PERSON] , вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Mazda CX-5», д.н.з. [NUMBER] , в результаті його пошкодження в ДТП на дату огляду 29.01.2020 складає 453 333,98 грн. Вартість відновлювального ремонту автомобіля «Mazda CX-5», д.н.з. [NUMBER] , в результаті його пошкодження в ДТП на дату огляду 29.01.2020 складає 413 272,90 грн (а.с. 129-131 т. І). Договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності Страхова відповідальність [PERSON] застрахована за полісом № АО/3834573 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у Товаристві з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування», страхова сума за шкоду, заподіяну майну, - 100 000,00 грн, франшиза - 0,00 грн (а.с. 149 т. І). У зустрічній позовній заяві [PERSON] повідомив, що на підставі його заяви про виплату страхового відшкодування потерпілого у зв`язку із пошкодженням автомобіля «Маzda СХ 5», д.н.з. [NUMBER] , страховик ТДВ «Експрес Страхування», визнав вищезазначену подію страховим випадком та здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі 100 000,00 гривень - в рамках ліміту встановленого договором страхування на дату його дії. Страхова відповідальність [PERSON] застрахована за полісом № 134670443 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «ВУСО», страхова сума за шкоду, заподіяну майну, - 100 000,00 грн, франшиза - 0,00 грн (а.с. 94 т. І). Матеріали справи не містять доказів того, що [PERSON] зверталася до страховика - Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» із заявою про виплату страхового відшкодування у зв`язку із пошкодженням належного їй автомобіля «КІА Sportage», реєстраційний номерний знак [NUMBER] . Водночас [PERSON] пред`явлено позовну вимогу до страховика Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» про стягнення 100000,00 грн за заподіяну матеріальної шкоду в межах ліміту відповідальності за договором обов`язкового страхування транспортних засобів. Справи про адміністративне правопорушення На місці ДТП щодо [PERSON] складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 068301 від 16.01.2020, відповідно до якого о 16 год. 20 хв. в м. Києві по вул. Бальзака, 3/3, водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки «Kia Sportage», д.н.з. [NUMBER] , перед початком руху не впевнилася в безпечності та при повороті (розвороті) ліворуч скоїла зіткнення з автомобілем марки «Mazda CX-5», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який рухався в попутному напрямку. У вказаному протоколі йшлося про те, що вказаними діями водій [PERSON] порушила вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху. Протокол про адміністративне правопорушення щодо [PERSON] не складався. Постановою Деснянського районного суду міста Києва від 12 травня 2020 року у справі № 754/1654/20 визнано [PERSON] винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Провадження у справі відносно [PERSON] закрито у зв`язку із спливом строку накладення адміністративного стягнення (а.с. 15-18 т. І). [PERSON] оскаржила вказану постанову в апеляційному порядку. Постановою Київського апеляційного суду від 09 вересня 2020 року у справі № 754/1654/20 апеляційну скаргу [PERSON] задоволено частково. Постанову Деснянського районного суду м. Києва від 12 травня 2020 року, якою [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та провадження у справі закрито у зв`язку з спливом строку накладення адміністративного стягнення скасовано. Прийнято нову постанову, якою [PERSON] визнано невинуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та провадження у справі закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення (а.с. 19-31 т. І). 01 грудня 2020 року представник [PERSON] - адвокат [PERSON] звернувся до Управління патрульної поліції у місті Києві із заявою скласти протокол про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] за ст. 124 КУпАП за порушення пп. 10.2, 10.3, 10.4 Правил дорожнього руху (а.с. 108 т. І). Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, який складено 22 лютого 2021 року, серії ААБ №118926, 16 січня 2020 року о 16 год. 20 хв. на вул. О. Бальзака, 3/3 у м. Києві водій [PERSON] , керуючи автомобілем «Kia Sportage», д.н.з. [NUMBER] , виконуючи розворот, не зайнявши крайнє ліве положення, не надала дорогу автомобілю «Mazda CX-5», д.н.з. [NUMBER] , який рухався в попутному напрямку прямо, в результаті чого здійснила з ним зіткнення, що призвело до механічних пошкоджень обох транспортних засобів, чим порушила вимоги п. 10.4 Правил дорожнього руху (а.с. 184 т. І). Постановою Деснянського районного суду міста Києва від 31 березня 2021 року у справі № 754/3476/21 провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] закрито за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Представником [PERSON] - адвокатом Тимошенком В.В. оскаржено вказану постанову в апеляційному порядку. Постановою Київського апеляційного суду від 09 лютого 2022 у справі № 754/3476/21 постанову Деснянського районного суду міста Києва від 31 березня 2021 року скасовано. Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, стосовно [PERSON] , закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. (а.с. 203-208 т. І). У постанові Київського апеляційного суду від 09 лютого 2022 у справі № 754/3476/21 зазначено таке: «Вивчивши матеріали справи за протоколом про адміністративне правопорушення, складеного стосовно [PERSON] , вислухавши пояснення [PERSON] та [PERSON] , експерт КНДІСЕ Калмиков С.В. суду апеляційної інстанції пояснив, що надати однозначний висновок про невідповідність дій водія [PERSON] вимогам п. 10.4 ПДР у рамках судового процесу неможливо, враховуючи змінність пояснень [PERSON] . Також експерт Калмиков С.В. зазначив, що для перевірки спроможності пояснень [PERSON] , наданих у судовому засіданні, що вона здійснювала розворот з крайньої лівої полоси, необхідно досліджувати транспортні засоби, параметру руху і це потребує інженерних розрахунків. Крім того, наявність у матеріалах справи двох висновків експертів, які протирічать одне одному, потребує детального дослідження обставин події та відповідного моделювання. Також у рамках судового процесу неможливо надати відповідь чи знаходиться недотримання [PERSON] вимог п. 10.4. ПДР у причинному зв`язку із ДТП, так як для цього необхідно провести відповідні розрахунки. На думку експерта Калмикова С.В. для вирішення спірних питань та встановлення механізму ДТП необхідно призначення судової автотехнічної експертизи. Виходячи з вищевикладеного, враховуючи наявність протиріч та розбіжностей у поясненнях учасників ДТП стосовно її обставин та механізму, наявність у матеріалах справи різних висновків експертів, постановою Київського апеляційного суду від 11 червня 2021 року призначено у справі судову комісійну автотехнічну експертизу, так як для з`ясування обставин дорожньо-транспортної пригоди, як і встановлення її механізму, необхідні спеціальні знання, що впливає на прийняття правильного рішення по справі. Згідно з висновком експертів за результатами проведення судової комісійної автотехнічної експертизи № 20386/21-52/34427/21-52 від 30 листопада 2021 року, аналізуючи зафіксовану слідову інформацію на схемі місця ДТП та на фотознімках, що містяться в матеріалах справи, наданих на дослідження, слід зазначити, що пошкодження на автомобілі Mazda і автомобіля КІА вказують на те, що мало місце перехресно-кутове зіткнення транспортних засобів, де первинно контактувала права передня кутова частина автомобіля Mazda (що рухався прямо) із лівою передньою кутовою частиною автомобіля КІА (який перебував у стадії розвороту). Поздовжні вісі транспортних засобів на момент первинного контакту знаходились під певним гострим кутом. Швидкість руху автомобіля КІА була більшою, при такому характері контактування і позацентровому зіткненні для транспортних засобів виникав розвертаючий момент, спрямований за ходом годинникової стрілки. Дослідження наданих судом матеріалів справи та наявних пояснень учасників пригоди вказують на те, що механізм дорожньо-транспортної пригоди був наступний - автомобіль Mazda рухався у смузі свого руху на відстані 1,5 м або 3,0 м від правого краю проїзної частини в напрямку пр. Ватутіна, із ймовірною швидкістю 50 км/год. В районі заїзду до «Церкви Митрополита В. Сабодана» перебував у нерухому стані автомобіль КІА, який почав розворот в сторону протилежного напрямку. У ході розвороту автомобіля КІА, відбулося зіткнення між правою передньою кутовою частиною автомобіля Mazda із лівою передньою боковою частиною автомобіля КІА. З моменту початку виконання маневру розвороту автомобілем КІА, відстань від автомобіля Mazda до задньої частини автомобіля КІА могла становити 15м, 20м, 50м. А місце зіткнення з таким механізмом могло відбутись як в смузі руху автомобіля Mazda, так і в зустрічній смузі руху на відстані 4,15м від лівого краю проїзної частини по ходу руху автомобіля КІА. Отже, за результатами проведеного дослідження, в тому числі транспортно-трасологічного аналізу, експерти зазначили, що пояснення водіїв автомобіля Mazda [PERSON] і автомобіля КІА [PERSON] в частині розвитку механізму та обставин дорожньо-транспортної пригоди загалом не суперечать технічним обставинам даної пригоди, встановленим експертним шляхом, і тому можуть вважатись спроможними, з технічної точки зору. Разом з цим, у своїх поясненнях водій автомобіля КІА [PERSON] не зазначає про те, чи виконала вона вимоги п. 10.4. ПДР України. Аналіз наданих на дослідження матеріалів, в першу чергу - схеми місця ДТП, показує, що на ній відсутня слідова інформація, на основі якої можна було б точно визначити розташування місця зіткнення автомобілів КІА і Mazda, а також відстані вказаних транспортних засобів до елементів проїзної частини в момент зіткнення. Відсутні точні дані стосовно геометричних параметрів деформацій автомобіля КІА, які він отримав внаслідок даної пригоди (з наявних фотознімків встановити фактичний об`єм отриманої деформації не можливо, через їх низьку якість та незначну кількість). Також експертами зазначено, що надані на дослідження матеріали не надають можливості визначити швидкість руху автомобілів у момент ДТП, тому за розрахункову величину були прийнятті пояснення водіїв, що швидкість руху автомобіля КІА в момент ДТП вказана водіями (50км/год) не суперечить технічним обставинам даної пригоди, то вказане значення використано для подальшого дослідження. Виходячи з того, що пояснення водіїв [PERSON] і [PERSON] не позбавлені технічної спроможності, експертами дослідження виконано за кожною із версій. ВАРІАНТ 1. За поясненнями водія автомобіля «Mazda» [PERSON] : місце зіткнення знаходиться у смузі руху в напрямку до пр. Ватутіна, в момент початку руху автомобіля КІА в бік смуги руху автомобіля Mazda, відстань між автомобілями становила 15-20м. ВАРІАНТ 2. За поясненнями водія автомобіля «КІА» [PERSON] : місце зіткнення знаходиться у зустрічній смузі руху, як зафіксовано на схемі місця ДТП, а відстань від задньої частини автомобіля «КІА» до автомобіля «Mazda» в момент початку маневру розвороту автомобіля КІА, становить 50м. ВАРІАНТ 1. 1. В даній дорожній ситуації водій автомобіля «КІА» [PERSON] повинна була діяти відповідно до вимог п.п. 10.1. і 10.4. ПДР України. В свою чергу водій автомобіля «Mazda» [PERSON] повинен був керуватися вимогами п. 12.3. ПДР України. 2. Згідно з прийнятими в експертній практиці методиками дослідження, в даній дорожній обстановці та при заданих для даної версії вихідних даних, водій автомобіля «КІА» [PERSON] , виконуючи належним чином вимоги п.п.10.1 і 10.4. ПДР України, мала технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем Mazda, оскільки, керуючи технічно справним автомобілем вона мала можливість постійно контролювати швидкісний режим та напрямок руху керованого нею транспортного засобу. 3. Враховуючи, що водій [PERSON] не вказує відстані, на якій знаходився автомобіль «Mazda» від місця зіткнення в момент виникнення небезпеки для нього (в момент початку руху автомобіля «КІА» в бік смуги руху автомобіля «Mazda»), вирішити, в категоричній формі, питання наявності технічної можливості для водія автомобіля «Mazda» [PERSON] уникнути зіткнення з автомобілем «КІА» неможливо. 4. Оскільки вирішити в категоричній формі питання наявності технічної можливості для водія автомобіля «Mazda» [PERSON] , неможливо, то надати оцінку відповідності дій водіїв [PERSON] і [PERSON] вимогам ПДР України та знаходження їх в причинному зв`язку, також неможливо. ВАРІАНТ 2. 1. В дорожній обстановці, що склалася водій автомобіля «КІА» повинна була діяти відповідно до вимог п.п. 10.1. і 10.4. ПДР України. В свою чергу, водій автомобіля «Mazda» [PERSON] повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 10.1. і 12.3. ПДР України. 2. Відповідно до версії розвитку пригоди водія [PERSON] , виходячи із розрахунків, водій автомобіля «КІА», виконуючи маневр розвороту, не створювала небезпеки для руху водію автомобіля «Mazda», з технічної точки зору, тому технічна можливість уникнути зіткнення не залежала від дій водія автомобіля КІА [PERSON] . 3. Водій автомобіля «Mazda» [PERSON] при швидкості руху 50км/год на даній ділянці дороги мав технічну можливість зупинити керований ним транспортний засіб до лінії руху автомобіля «КІА», як шляхом застосування екстреного гальмування, так і без застосування гальмування, шляхом виключення будь-яких маневрів та тим самим уникнути зіткнення з моменту виявлення небезпеки для свого руху. 4. Оскільки технічна можливість уникнути зіткнення не залежала від дій водія автомобіля «КІА» [PERSON] , то невідповідностей вимогам ПДР України, які знаходиться в причинному зв`язку з виникненням вказаної пригоди, в діях водія автомобіля КІА [PERSON] , не вбачається. В діях водія [PERSON] вбачається невідповідність вимогам п.п. 10.1 і 12.3. ПДР України. При цьому, лише невідповідність вимогам п. 10.1. ПДР України знаходиться в причинному зв`язку із виникненням ДТП. Експерт [PERSON] , надаючи відповіді на уточнюючі питання під час апеляційного розгляду, пояснив, що неможливо надати однозначну відповідь на запитання, які були поставлені перед комісією експертів у постанові Київського апеляційного суду від 11 червня 2021 року. Також експерт Гутник В.І. підтвердив, що, враховуючи всі дорожні знаки та відсутність розмітки на місці ДТП, у [PERSON] була необхідність дотримуватися вимог п. 10.4 ПДР України. Разом з цим, комісія експертів вважає, що у категоричній формі неможливо встановити чи перебуває факт недотримання [PERSON] вимог п. 10.4 ПДР України у причинно-наслідковому зв`язку із настанням ДТП, оскільки вирішення вказаного питання залежить від з`ясування технічної можливості у водія [PERSON] уникнути зіткнення, але для цього відсутні достатні вихідні дані по варіанту 1, так як водій [PERSON] не зазначив відстань, яку проїхав автомобіль «КІА» до моменту зіткнення. Висновок про не дотримання вимог п. 10.1. Правил дорожнього руху водієм автомобіля «Mazda» [PERSON] , що знаходиться в причинному зв`язку із виникненням ДТП, зроблений на підставі пояснень водія [PERSON] , яка стверджувала, що водій автомобіля «Mazda» [PERSON] перебував у правій полосі руху, коли вона почала здійснювати розворот. Однак місце зіткнення зафіксоване на зустрічній полосі руху, а відтак водій автомобіля «Mazda» [PERSON] змінив напрямок руху і не пересвідчився, що це буде безпечним. Виходячи з вищевикладеного, апеляційний суд вважає, що під час апеляційного розгляду було встановлено, що водій [PERSON] не виконала вимоги п. 10.4. Правил дорожнього руху при здійсненні розвороту, однак неможливо встановити у категоричній та беззаперечній формі, що не дотримання [PERSON] п. 10.4 ПДР знаходиться у причинному зв`язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками у виді пошкодження транспортних засобів. Також апеляційний суд вважає неможливим враховувати висновок експертів про невідповідність дій водія [PERSON] вимогам п.п.10.1 та 12.3. ПДР, що знаходиться в причинному зв`язку із виникненням ДТП, оскільки вказаний висновок експертами зроблено на підставі пояснень [PERSON] , які не можуть бути беззаперечним доказом, враховуючи її зацікавленість у даній справі. При цьому, будь-яких інших доказів, які б підтверджували пояснення [PERSON] , матеріали даної справи не містять, а згідно з висновком експертів не тільки пояснення [PERSON] не суперечать технічним обставинам ДТП, а і пояснення [PERSON] не позбавлені технічної спроможності». Мотиви суду та норми права, застосовані судом Відповідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. У постанові Верховного Суду від 10 липня 2019 року у справі № 642/7113/16ц (провадження № 61-24617св18) зазначено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. У постанові Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 328/2750/18 (провадження № 61-13747св19) вказано, що відсутність постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності та закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення не означає відсутність вини для цивільно-правової відповідальності. Отже, постанова Київського апеляційного суду від 09 вересня 2020 року у справі № 754/1654/20, якою [PERSON] визнано невинуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (за порушення п. 10.1 Правил дорожнього руху), та провадження у справі закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, а також постанова Київського апеляційного суду від 09 лютого 2022 у справі № 754/3476/21, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, стосовно [PERSON] (за порушення п. 10.4 Правил дорожнього руху), закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, є обов`язковою для суду стосовно [PERSON] і лише в питанні, чи мали місце неправомірні дії та чи вчинені вони цією особою. У зв`язку з цим, суд відхиляє доводи представників [PERSON] про те, що вказаними постановами встановлено невинуватість [PERSON] у ДТП, а оскільки учасників ДТП було двоє, то з цих рішень (постанов), які набрали законної сили, випливає винуватість у ДТП [PERSON] . Не притягнення водіїв до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху не може бути підставою для звільнення володільця джерела підвищеної небезпеки від цивільно-правової відповідальності за завдану шкоду, оскільки вину особи в ДТП може бути підтверджено чи спростовано іншими належними доказами, зокрема, висновком судової експертизи (постанова Верховного Суду від 16 квітня 2019 року у справі № 927/623/18). Як встановлено вище, у справі № 754/3476/21 Київським апеляційним судом була призначена судова комісійна автотехнічна експертиза, оскільки у матеріалах справи наявні два висновки експертів, які протирічать одне одному (йдеться про висновок експертного дослідження № 008-02(Д)20 від 27 лютого 2020 року, виконаний експертом Півнем В.В. на замовлення захисника Гамій О.В. (до матеріалів цієї справи учасником не долучено) та про висновок експертного дослідження № ВЕД-230/10-20 від 29 жовтня 2020 року, виконаного судовим експертом Семенченко П.О. на замовлення захисника Карася С.О.). Вказані висновки з огляду на їх суперечливість один одному та виконання за замовленням сторони не можуть бути належними доказами у даній справі. Слід зауважити, що висновку експертів за результатами проведення судової комісійної автотехнічної експертизи № 20386/21-52/34427/21-52 від 30 листопада 2021 року до матеріалів цієї справи учасниками справи не додано, однак його зміст викладено у постанові Київського апеляційного суду від 09 лютого 2022 року у справі № 754/3476/21 та відтворено у цьому рішенні вище. Експерти за наслідками проведення судової комісійної автотехнічної експертизи не змогли надати однозначну відповідь на запитання, які були поставлені перед комісією експертів у постанові Київського апеляційного суду від 11 червня 2021 року. Як вже зазначалося, у постанові Київського апеляційного суду від 09 лютого 2022 року у справі № 754/3476/21 апеляційний суд встановив, що водій [PERSON] не виконала вимоги п. 10.4. Правил дорожнього руху при здійсненні розвороту, однак вказав, що неможливо встановити у категоричній та беззаперечній формі, що не дотримання [PERSON] п. 10.4 ПДР знаходиться у причинному зв`язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками у виді пошкодження транспортних засобів. Окрім того, апеляційний суд не врахував висновок експертів про невідповідність дій водія [PERSON] вимогам п.п.10.1 та 12.3. ПДР, що знаходиться в причинному зв`язку із виникненням ДТП, оскільки вказаний висновок експертами зроблено на підставі пояснень [PERSON] , які не можуть бути беззаперечним доказом, враховуючи її зацікавленість у даній справі. Отже, вина [PERSON] та вина [PERSON] у дорожньо-транспортній пригоді є недоведеною. Суд відхиляє висновок експерта за результатами проведення автотехнічної експертизи від 27.06.2022 № ВЕ-13/22, виконаний на замовлення захисника [PERSON] - адвоката Тимошенка В.В., оскільки такий висновок здійснено за зверненням заінтересованої сторони вже після проведення судової комісійної експертизи з повідомленням вихідних даних, які первісно для судової комісійної експертизи не вказувались. Доказів проведення додаткової експертизи не надано. Згідно з приписами частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Системний аналіз зазначених положень законодавства дає підстави для висновку, що обов`язок відшкодувати шкоду, завдану іншому володільцю джерела підвищеної небезпеки, виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. У пункті 8 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 01.03.2013 № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» зазначено, що спір про відшкодування шкоди, завданої при цьому самим джерелам підвищеної небезпеки кожним із їх володільців перед іншим із них, вирішується за правилами статті 1188 ЦК, а саме: шкода, завдана одному з володільців із вини іншого, відшкодовується винним; не відшкодовується шкода, завдана володільцю лише з його вини; за наявності вини всіх володільців розмір відшкодування визначається судом у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення (тобто залежно від ступеня вини кожного); у разі відсутності вини володільців у взаємному завданні шкоди жоден із них не має права на відшкодування. Аналогічний висновок викладено також і в постанові Верховного Суду від 16 квітня 2019 року у справі № 927/623/18. Відповідно до п. 32.1 ст. 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, заподіяну при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, але за спричинення якої не виникає цивільно-правової відповідальності відповідно до закону. З огляду на те, що ні вина [PERSON] , ні вина [PERSON] у дорожньо-транспортній пригоді не доведена належними та допустимими доказами, суд приходить до висновку, що підстав для задоволення як первісного, так зустрічного позовів немає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed