Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-11 00:00:00

Позивач АТ «Харківобленерго» в особі представника - Левади Р.М. звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] , відповідно до якої просить стягнути з відповідача на користь позивача суму нарахування за актом у розмірі 5965, 13 гривень та судові витрати у сумі 2481, 00 гривні. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що за адресою: [ADDRESS] , зареєстрована [PERSON] , яка користується електроенергією на підставі договору, укладеному з нею 08.04.2013, за яким відкрито особовий рахунок № [NUMBER] , а тому є споживачем АТ «Харківобленерго». При огляді електроустановки за адресою: [ADDRESS] , представниками АТ «Харківобленерго» було виявлено порушення цілісності пломбувального матеріалу, на якому кріпиться пломба з відбитком тавра оператора системи розподілу, що встановлена на шафі обліку. Вказане є порушенням п. 5.5.5, п. 8.2.4 «Правил роздрібного ринку електричної енергії». Виявлені порушення згідно п. 8.2.5 Правил були зафіксовані в акті № 232586 від 04.08.2021 в присутності [PERSON] , яка його підписала та була згодна, від експертизи відмовилась. У відповідності до п. 8.2.6 Правил на підставі акту № 232586 від 04.08.2021 було проведено засідання комісії з розгляду актів порушення, за результатами якої складено протокол № 54 від 22.09.2021. Відповідальність за вказані порушення передбачена п. 4 ч. 2 ст. 77 Закону та п. 5.5.5 Правил у вигляді обчислення та подальшого відшкодування збитків порушником. Нарахування за актом № 232586 складає 5965, 13 грн. Відповідач [PERSON] на комісію не з`явилась, копію протоколу комісії та розрахунок нарахування відповідачу надіслано листом. Однак до теперішнього часу сплату за актом не проведено, що стало підставою звернення до суду. 15.02.2022 вказана справа надійшла до суду, та розподілена судді Зубу Г.А. 23.06.2022 судом здійснено електронний запит до Реєстру територіальної громади міста Харкова для встановлення місцеперебування відповідача, відповідь на який надано до суду 23.06.2022. Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 05.07.2022 було прийнято до розгляду вказану позовну заяву, та відкрито провадження в ній за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилась, про дату, час і місце судових засідань повідомлялась у встановленому законом порядку, на підтвердження чого в матеріалах справи наявна поштова кореспонденція, яка повернута оператором поштового зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. Заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у її відсутність до суду не надходило. Відзиву на позовну заяву не подано. Відповідно до пункту 3 частини 8 статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Відповідно до ч.2 ст.191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Беручи до уваги ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надала, в силу положень ст. 223 ч. 1 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача. Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлена про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно ч.4 ст.223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові заяви по суті справи, докази наявні в матеріалах справи та оцінивши їх у сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Відповідно до статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Відносини між побутовими споживачами та енергопостачальником регулюються «Правилами роздрібного ринку електричної енергії», затвердженими Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 року № 312, в яких визначені права, обовязки та відповідальність сторін, обовязкові, як для енергопостачальника, так і для споживача електроенергії, а також Законом України 1;Про ринок електричної енергії» від 13.04.2017 року № 2019-VIII. Судом встановлено, що за адресою [ADDRESS] , зареєстрована [PERSON] , яка користується електроенергією на підставі договору, укладеному з нею 08.04.2013, за яким відкрито особовий рахунок № [NUMBER] , а тому є споживачем АТ «Харківобленерго». 04.08.2021 за адресою: [ADDRESS] , представниками АТ «Харківобленерго» було виявлено порушення цілісності пломбувального матеріалу, на якому кріпиться пломба з відбитком тавра оператора системи розподілу, що встановлена на шафі обліку. Виявлене порушення згідно з п.п. 8.2.4, 5.5.5 «Правил роздрібного ринку електричної енергії» було зафіксовано в акті № 232586 від 04.08.2021. Відповідно до п.8.2.6 Правил було проведено засідання комісії з розгляду актів порушення, за результатами якої складено протокол № 54 від 22.09.2021. Відповідальність за вказані порушення передбачена п. 4 ч. 2 ст. 77 Закону та п. 5.5.5, Правил у вигляді обчислення та подальшого відшкодування збитків порушником. Обчислення завданих збитків згідно до п. 8.2.4 Правил проводиться у відповідності з Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою № 562 від 04.05.2006, яка застосовується постачальником електричної енергії за регульованим тарифом при визначенні обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення правил та виявлення фактів крадіжки електричної енергії, самовільного підключення до об`єктів електроенергетики і споживання електричної енергії без приладів обліку. Нарахування за актом № 232586 складає 5965, 13 грн. Відповідач [PERSON] на комісію не з`явилась, копію протоколу комісії та розрахунок нарахування відповідачу надіслано поштовим відправленням вих.. № 56РЕЕ/22-3915 з повідомленням від 24.09.2021. Сплату за актом на даний час відповідачем не проведено. Відповідно до п.11 Договору споживач зобов`язується оплачувати спожиту електричну енергію відповідно до умов договору. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Пунктом 28 зазначеного договору вказано, що цей договір укладається на три роки, набирає чинності з дня його підписання та вважається продовженим на рік, якщо за місяць до закінчення терміну його дії жодна зі сторін не висловила наміру внести до нього зміни або доповнення. Відомостей щодо звернення якоїсь за сторін з наміром внести до договору зміни або доповнення суду надано не було, тому суд вважає, що на момент виникнення спірних правовідносин договір був чинним. Виходячи з положень ст.526, 626-631 ЦК України укладений договір є обов`язковим для належного виконання сторонами відповідно до його умов, вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Частиною 4 ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» визначено, що споживач електроенергії несе відповідальність згідно із законодавством за порушення умов договору та Правил користування електричною та тепловою енергією. АТ «Харківобленерго» забезпечило надійне постачання електричної енергії споживачу та виконала обов`язки, передбачені Договором та Правилами. Відповідач своє зобов`язання не виконує. Відповідач не скористалась своїм правом на подання відзиву на позов, доказів на спростування викладеного не надала, доводів позивача не спростувала. Доказів сплати відповідачем на користь позивача суми нарахувань матеріали справи не містять, в зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення з відповідача суми нарахувань за актом підлягають задоволенню. Згідно ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Частиною 1,3 ст. 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу. Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача суми нарахування за актом у розмірі 5965, 13 гривень є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім того, згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved