Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-29 00:00:00

У квітні 2023 р. Ляр Д.Ю. , який представляє інтереси позивача звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з вищезазначеним позовом, у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг від 12.10.2010 р., станом на 13.03.2023 р., яка складається з 40413,13 грн. заборгованість за кредитом, 8546,66 грн. заборгованість за відсотками, а також судові витрати у розмірі 2684,00 грн. Обґрунтовує позовні вимоги укладенням між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] кредитного договору б/н від 12.10.2010 року, за яким відповідачу 20.05.2013 року надано у користування кредитну карту зі встановленим кредитним лімітом у розмірі 1500,00 грн., у подальшому кредитний ліміт збільшився до 42000,00 грн. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 13.03.2023 року має заборгованість - 48959,79 грн. з яких: - 40413,13 грн. - заборгованість за кредитом (тіло кредиту); - 8546,66 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 07.04.2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву, позивачу роз`яснено право подати відповідь на відзив, та відповідачу право на подання заперечень на відповідь на відзив. Станом на дату розгляду справи на адресу суду відзив від відповідача не надходив. Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач та/або позивач до суду не подавали. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, доходить висновку про задоволення позову виходячи з наступного. Судом встановлено, що 12.10.2010 року між ПАТ КБ "ПриватБанк", правонаступником якого є АТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] було підписано Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг та додаток до неї, відповідно до якої відповідач отримав кредит у вигляді кредитного ліміту 1500,00 грн. В подальшому розмір кредитного ліміту збільшувався до 42000,00 грн. Відповідачем окрім анкети-заяви був підписаний також і паспорт споживчого кредиту, який містить зазначення розміру відсотків за користування кредитом. Як вбачається з матеріалів справи, на вказаному документі міститься підпис відповідача, відповідач був ознайомлений з механізмом кредитування та вартістю кредиту. Таким чином, у відповідача не могло виникнути припущень щодо безвідсоткового використання коштів. Відповідач усвідомлював, який характер відносин з позивачем наступає при укладанні даного кредитного договору. Більше того, відповідач підтвердив свою згоду на те, що він обізнаний з конкретними умовами кредитування у його випадку. До кредитного договору Банк додав Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua. Відповідно до наданого банком розрахунку заборгованості станом на 13.03.2023 року за [PERSON] рахується заборгованість у розмірі 48959,79 грн. з яких: 40413,13 грн. заборгованість за кредитом, 8546,66 грн. заборгованість за відсотками Факт наявності заборгованості також підтверджується випискою з рахунку за договором №б/н за період з 12.10.2010-16.03.2023 р. про рух коштів станом на 16.03.2023 р., з якої також вбачається, що відповідачем здійснювалося часткове погашення заборгованості, яке по своїй суті є визнанням відповідачем заборгованості. Відповідно до частин 1, 2 статі 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статі 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України). Частиною 2 статі 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом статі 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Враховуючи порушення відповідачем умов договору щодо повернення кредитних коштів, а також вимоги частини 2 статі 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги позивача і стягнути із [PERSON] на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» заборгованість за договором б/н від 12.10.2010 р. в розмірі 48959,79 грн. Крім того, в порядку ч. ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2684 грн. 00 коп. (в порядку ч. ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»). На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved