Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-16 00:00:00

У березні 2023 року до суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів Позов обґрунтовує тим, що 20.11.2013 року рішенням Автозаводського районного суду м Кременчука стягнуто з нього на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/ 4 частини всіх видів заробітку, щомісячно починаючи стягнення з 20.09.2013 року та до досягнення повноліття. З часу ухвалення рішення про стягнення аліментів позивач виконував рішення суду, однак, наразі змінився його матеріальний стан. 19.12.2015 року уклав шлюб з [PERSON] з якою є батьками [PERSON] , [INFO] . З квітня 2022 року не має постійного місця роботи В зв`язку з вищезазначеним просить змінити розмір аліментів , що стягуються з до 1/6 частки всіх видів заробітку, щомісячно. Ухвалою суду 23.03.2023 року відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. 15.05.2023 відповідачем [PERSON] подано відзив на позов. Просить відмовити у задоволенні позову. Стверджує, що [PERSON] є військослужбовець Збройних Сил України має стабільний, високий дохід, натомість має значну заборгованість зі сплати аліментів на утримання сина [PERSON] . Дохід подружжя [PERSON] , за її підрахунками становить близько 45 000 грн щомісячно. Натомість її щомісячний дохід становить 6792, 50 грн. [PERSON] навчається у приватному ліцеї, всі додаткові витрати несе вона особисто. Крім того,у дитини погіршився стан здоров» я Розпорядженням від 07.06.2023 здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана в провадження судді Предоляк О.С. Ухвалою суду від 17.07.2023 року відмовлено відповідачу у задоволенні клопотання про витребування доказів. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] - адвокат Ковальчук О.М. просить позов задовольнити, з підстав , зазначених у позові.. Представник відповідача [PERSON] адвокат Єрмоленко О.В, підтримує доводи відзиву. Просить відмовити у задоволенні позову. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що рішенням Автозаводського районного суду м Кременчука від 20.11.2013 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/ 4 частини всіх видів заробітку, щомісячно починаючи стягнення з 20.09.2013 року та до досягнення повноліття. Рішення перебуває на примусовому виконанні. Згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-якого з них змінити розмір встановлених аліментів або звільнити від їх сплати. Дана норма містить дві підстави для коригування аліментів: а) шляхом зміни розміру аліментів у бік зменшення або збільшення; б) шляхом звільнення платника аліментів від їх сплати. Аліментні правовідносини існують тривалий час. Тому матеріальний або сімейний стан особи, яка одержує аліменти, а також того, хто їх сплачує, протягом цього часу може істотно змінитися як убік погіршення так і у бік покращення. У статті 192 СК України наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення (зменшення) розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я як особи, з якої стягуються аліменти, так і особи, на чию користь вони стягуються, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому, виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів та доведеними при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства»). У ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яку ратифіковано постановою Верховної Ради України 27 лютого 1991 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Положеннями ст. 27 Конвенції визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового та духовного розвитку. Сюди входить належне харчування, житло, одяг. Батьки несуть відповідальність за забезпечення належного життєвого рівня дитини. Держава має вживати необхідних заходів щодо надання допомоги батькам у здійсненні цього права. Суд враховує, що Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» встановлено у 2023 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць: зокрема, для дітей віком від 6 до 18 років - 2272 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що підставою для звернення до суду з даним позов та підставами зменшення розміру аліментів позивачем зазначено перебування на його утриманні двох неповнолітніх дітей та те, що з квітня 2022 не має постійного місця роботи. Позивач долучив до позову довідку про доходи за період з 01.12.2018 по 31.03.2022 та 01.01.2022 по 31.12.2022 За довідкою державного виконавця від 11.05.2023 року борг по аліментам відсутній. Згідно рішення Європейського суду з прав людини «Хант проти України», в якому суд зазначив про те, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага. Однак при цьому особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати інтереси батьків. Суд звертає увагу позивача, що одним із найголовніших та найважливіших обов`язків батьків, що випливає не тільки з усталених моральних принципів нашого суспільства, а й чинного законодавства, є моральне виховання та матеріальне утримання дитини. Це, зокрема, виявляється в забезпеченні неповнолітньої дитини мінімально необхідними благами, що потрібні для її життя та виховання. Діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Отже, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей і непрацездатних повнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги, незалежно від того чи перебувають вони у шлюбі чи ні (у випадку народження дитини під час фактичних шлюбних відносин), чи визнаний шлюб недійсним, чи позбавлені вони батьківських прав, чи дитина від них відібрана тимчасово без позбавлення батьківських прав. Суд вважає, що розмір аліментів встановлений судовим рішенням від 20.11.2013 року, відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні двох дітей, без доведення погіршення його майнового становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини - [PERSON] та суперечитиме його інтересам. Таким чином, суд, встановивши всі фактичні обставини справи та дослідивши зібрані у справі докази, прийшов до висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позову [PERSON] , оскільки належними та допустимими доказами позивачем не підтверджено погіршення його майнового стану, а зміна його сімейного стану - наявність другої дитини, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів. Аналогічний за змістом висновок викладено в постановах Верховного Суду від 03 червня 2020 року у справі № 760/9783/18-ц (провадження № 61-9460св20), від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19 (провадження № 61-9460св20). Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з відмовою у задоволенні позову понесені позивачем судові витрати зі сплати судового бору у розмірі 1073, 60 грн. необхідно віднести на рахунок позивача.

Outcome: dismissed