Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-16 00:00:00

Позивач 27.04.2023 в особі адвоката Ярмолович О.Є. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява мотивована тим, що спільне життя сторін не склалося, тому що у них різні погляди на сімейне життя, що поступово призвело до того, що сторони стали зовсім чужими людьми. Шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 28.04.2023 провадження у справі було відкрите, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання на 14.06.2023. У зв`язку з відсутністю доказів сповіщення відповідача, розгляд справи у судовому засіданні 14.06.2023 було відкладено на 17.07.2023. До суду 20.06.2023 від [PERSON] надійшов відзив, згідно якого вказує, що подружні стосунки між сторонами припинилися близько двох років тому, адже з липня 2021 року, коли позивач поїхав в Чехію для роботи, сторони проживають окремо. Вказує, що відповідач з травня 2023 року не надає кошти на утримання дітей. Також позивач не надає згоду на виписку синці з адреси: [ADDRESS] . В умовах воєнного стану відповідачка з синами мешкає по місцю реєстрації її матері за адрсеою: [ADDRESS] . Вважає за необхідне розірвати шлюб між сторонами, однак просить в рішенні вирішити питання про виписку дітей без надання дозволу позивача, з наступною пропискою за іншою адресою, встановити місце проживання дітей по місцю проживання відповідача, зобов`язати позивача негайно надавати відповідачу дані про місце роботи при їх зміні, для виконання судового наказу про стягнення аліментів в іншій країні, адже відповідачка дізналася, що позивач переїхав до Польщі. Вказує, що не може з`явитися в судове засідання, тому просить розглянути справу в порядку спрощеного провадження без виклику відповідача. У судове засідання 17.07.2023 сторони не з`явилися, про час та місце судового розгляду були повідомлялися належним чином. Представник позивача [PERSON] звернувся до суду з заявою про розгляд справи без участі позивача та його представника, позов підтримує. Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Дослідивши матеріали, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позов, з огляду на наступне. Судом встановлено, що 27 квітня 2019 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) складено відповідний актовий запис №974, що вбачається з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . [INFO] у батьків [PERSON] та [PERSON] народилося два сина [PERSON] та [PERSON] , про що свідчать свідоцтва про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] . [PERSON] у відзиві не заперечувала щодо розірвання шлюбу і фактично просила провести розгляд справи за її відсутності. Вимоги відповідача [PERSON] викладені у відзиві не приймаються судом до уваги, з огляду на наступне. Згідно ч.1, ч.3 ст. 178 ЦПК України у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. Відзив повинен містити: 1) найменування (ім`я) позивача і номер справи; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові для фізичних осіб) відповідача, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку, офіційну електронну адресу та адресу електронної пошти, за наявності; 3) у разі повного або часткового визнання позовних вимог - вимоги, які визнаються відповідачем; 4) обставини, які визнаються відповідачем, а також правову оцінку обставин, надану позивачем, з якою відповідач погоджується; 5) заперечення (за наявності) щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, з якими відповідач не погоджується, із посиланням на відповідні докази та норми права; 6) перелік документів та інших доказів, що додаються до відзиву, та зазначення документів і доказів, які не можуть бути подані разом із відзивом, із зазначенням причин їх неподання; 7) заперечення (за наявності) щодо заявленого позивачем розміру судових витрат, які позивач поніс та очікує понести до закінчення розгляду справи по суті; 8) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Таким чином, у відзиві відповідачем свої вимоги не заявляться. Предметом спору є розірвання шлюбу. З метою вирішення питань поставлених у відзиві, [PERSON] може звернутися до суду з відповідним позовом, а в даній справі, вирішується питання розірвання шлюбу між сторонами, з чим відповідач погоджується. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, тому що родина фактично розпалася і її відновлення неможливо, при обставинах, зазначених позивачем, шлюбний союз фактично розпався, а також той факт, що один з подружжя або обоє мають право звернутися із заявою в суд про розірвання шлюбу й це право підлягає судовому захисту. Одночасно, суд вважає, що подальше спільне життя чоловіка й жінки та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому що сторони подружні відносини припинили й спільного господарства не ведуть, відповідач постійно знаходиться в довготривалих відрядженнях, даний факт має істотне значення. Шлюб це сімейний добровільний та рівноправний союз жінки та чоловіка, їх спільність, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану та спрямований на створення сім`ї. Добровільність шлюбу одна з основних його засад. Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються. За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім`ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз сім`ю шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання й право одного з них розірвати шлюб не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії реєстрації шлюбу. Добровільність шлюбу, тобто наявність вільної згоди, - це його довічна риса. Саме добровільністю шлюбу зумовлена можливість його розірвання. За ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Як вбачається з пояснень позивача зазначеної вільної згоди між сторонами по справі не має. Чинне законодавство України забороняє примушування до шлюбу. Примушування значить добиватися певної поведінки від особи за допомогою фізичного або психічного насильства. Закріплені у законодавстві права дружини та чоловіка на повагу до своєї індивідуальності є засобом захисту психологічно слабшого у шлюбі від психічного диктату чи навіть агресії дружини, чоловіка або іншої особи. Воно схиляє до толерантності, терпимості у шлюбі, спрямовує кожного з них на спокійне, інтелігентне залагодження колізії індивідуальних рис характеру, життєвих звичок. Однією з причин припинення шлюбу є його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, розірвання шлюбу може відбутися за їхньою спільною заявою або за заявою когось з них. У ході розгляду справи, судом була перевірена наявність відповідних підстав для розірвання\~шлюбу, суд переконався у дійсному волевиявленні позивача. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, оскільки було встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, що має істотне значення. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З матеріалів справи вбачається, що сім`я розпалась, позивач наполягає на розірванні шлюбу, шлюб носить формальний характер. Подальше сумісне проживання суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Тому, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved