Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-12 00:00:00

Позивач ПАТ «Харківенергозбут» звернувся до Московського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію у сумі 8 677 грн. 86 коп. , судового збору у сумі 2270 грн., 89 грн. 62 коп. суми сплаченої за отримання інформаційної довідки з Єдиного державного демографічного реєстру. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що згідно Договору від 01.01.2019 [PERSON] є побутовим споживачем електричної енергії, яку постачає ПрАТ «Харківенергозбут» за адресою: [ADDRESS] . За період з 01 січня 2019 року по 31 серпня 2021 року за вказаною адресою згідно переданих у відповідності до вимог п. 11 Постанови № 312, п. 4.3 ПРРЕЕ, п. 1.1 Розділу IX Кодексу комерційного обліку від оператора системи розподілу АТ «Харківобленерго» показань приладу обліку, проведено нарахування за електричну енергію у розмірі 8677 грн. 86 коп. Проте вказану суму боргу за виставленими рахунками споживач не сплатила, у зв`язку з чим станом на 01.09.2021 утворилася заборгованість за електричну енергію . Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 20 вересня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 18 листопада 2021 року до Московського районного суду м. Харкова надійшла заява [PERSON] , у якій остання просила відмовити у задоволенні позову. Заяву мотивувала тим, що за адресою [ADDRESS] вона зареєстрована, але не проживає. Згідно Витягу з Державного реєстру правочинів № 17373039 від 01.11.2016 р., виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Анохіною В.М., вказана квартира з 30.06.2009 р. по 01.11.2016 р. перебувала у власності [PERSON] . З 01.11.2016 р. по теперішній час квартира [ADDRESS] належить ТОВ «Агенство нерухомості Естейт-Сервіс». [PERSON] зазначила , що вона не мешкає за адресою , де виникла заборгованість за спожиту електроенергію та не користувалася нею. Крім того, вказала, що 18.12.2016 р. на її адресу [ADDRESS] надійшла копія постанови державного виконавця Московського ВДВС м. Харкова Головного територіального управління юстиції Ярової І.В.ВП № 53056072 від 09.12.2016 р. про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом Московського районного суду м. Харкова № 2-5811/11, виданого 01.12.2016 р., про виселення [PERSON] та [PERSON] з квартири [ADDRESS] . Державним виконавцем запропоновано виконати самостійно вимогу про виселення із вказаної квартири до 19.12.2016 р. [PERSON] зазначила, що являється потерпілою в кримінальному провадженні, яке порушено відносно [PERSON] та [PERSON] , яким скоєно ряд злочинів, спрямоване на незаконне заволодіння майном громадян шляхом шахрайства. Об`єктом злочину [PERSON] , [PERSON] , якраз являється квартира [ADDRESS] , де вона зареєстрована та була її власником до 2008 року, але [PERSON] та [PERSON] в шахрайський спосіб переоформили вказане житло на [PERSON] . Враховуючи викладені обставини у задоволенні позову просила відмовити (а.с.37-38). Відповідно до розпорядження голови Верховного Суду від 08.03.2022 року №2/0/9/-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність справ Московського районного суду м. Харкова на Октябрський районний суд м. Полтави. Згідно акту передачі справ від 28 липня 2022 року вище вказану справу передано з Московського районного суду м. Харкова до Октябрського районного суду м.Полтави , яка зареєстрована Октябрським районним судом м. Полтави 23 лютого 2023 року за Вх № 12597 . Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.02.2023 року [PERSON] визначено головуючим по справі . Ухвалою Октябрського районного суду від 24 лютого 2023 року вище вказану цивільну справу прийнято до провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явилася, надіслала до суду заяву, у якій просила проводити судове засідання без її участі, зазначила, що позовні вимоги підтримує (а.с.75-76). Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] повторно у судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлялися про дату, час та місце слухання справи (а.с.70,72, 80-84), про причини своєї неявки суд не повідомили. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив наступне. Судом установлено, що з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно , Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 179106723 від 29.08.2019 вбачається, що з 01.11.2016 кв. [ADDRESS] на праві приватної власності належить ТОВ «Агенство нерухомості Естейт-Сервіс», з 30.06.2009 року власником вказаної квартири був [PERSON] , підстава виникнення права власності договір купівлі-продажу № 2292 від 05.06.2009 р. (а.с.39-42). Постановою НКРЕКП від 26.10.2018 року №1268 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо передачі даних побутових та малих не побутових споживачів постачальнику електричної енергії, на якого відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» покладається виконання функції універсальної-послуги на закріпленій території. Згідно Переліку постачальників універсальних послуг на території Харківської області, таким постачальником визначено ПрАТ «Харківенергозбут». Позивач має ліцензію з постачання електричної енергії (постанова НКРЕКП від 19.06,2018 №505). Відповідно до ст. 4 Закону України «Про ринок електричної енергії» учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. На виконання вимог Закону України «Про ринок електричної енергії» та «Правил роздрібного ринку електричної енергії» затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №312, розроблені форми договорів, які розміщені на офіційному сайті ПрАТ «Харківенергозбут»: zbutenergo.kharkov.ua. Відповідно до абз. 5 п. 13 розділу XVII Закону України «Про ринок електричної енергії» встановлено, що фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії. У відповідності до п. 13 Перехідних положень вказаного закону, передача постачальнику універсальних послуг персональних даних побутових та малих непобутових споживачів під час здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу не потребує отримання згоди та повідомлення таких споживачів про передачу персональних даних і вважається такою, що здійснена в загальносуспільних інтересах з метою забезпечення постачання електричної енергії споживачам. Згідно з п. 4.1. Правил роздрібного ринку електричної енергії (далі ПРРЕЕ), розрахунки за електричну енергію та послуги, що надаються на роздрібному ринку, між учасниками цього ринку здійснюються у грошовій формі відповідно до укладених договорів. У відповідності з п. 4.7. ПРРЕЕ, оплата електричної енергії здійснюється побутовим споживачем виходячи з умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг і може, зокрема, бути у формі оплати за фактично відпущену електричну енергію відповідно до даних комерційного обліку. Згідно з п. 4.8. ПРРЕЕ, форма та порядок оплати, терміни (строки) здійснення попередньої оплати, планових платежів та остаточного розрахунку зазначаються у договорі між електропостачальником та споживачем про постачання електричної енергії споживачу (комерційній пропозиції до договору). Згідно з п. 4.12. ПРРЕЕ розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунку ) здійснюється згідно з даними , отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку , передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги, постачання, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Враховуючи, що за адресою: [ADDRESS] фактично спожито електричну енергію, договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг вважається укладеним на умовах типового договору та комерційної пропозиції, що розміщені на сайті zbutenergo.kharkov.ua. За період з 01 січня 2019 року по 01 січня 2020 року за вказаною адресою згідно переданих у відповідності до вимог п. 11 Постанови № 312, п. 4.3 ПРРЕЕ, п. 1.1 Розділу IX Кодексу комерційного обліку від оператора системи розподілу АТ «Харківобленерго» показань приладу обліку, проведено нарахування за електричну енергію у розмірі 8677 грн. 86 коп. Згідно ст. ст. 316,317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує. Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На час розгляду даного спору суду позивачем не надано достовірних доказів того, що відповідач [PERSON] фактично проживає та користувалася електроенергією за адресою [ADDRESS] . Позивачем не спростовано заперечення відповідача, що остання не проживає за адресою, де утворилась заборгованість, та що вона не є власником квартири [ADDRESS] , що вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно , Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 179106723 від 29.08.2019, а тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Outcome: dismissed