Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-03 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача, Олешанської сільської\~ради Івано-Франківського\~району Івано-Франківської\~області з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Свої вимоги обґрунтував тим, що [PERSON] , згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії ІV-ІФ № 044732 від 02.04.2002 року, який виданий на підставі рішення Озерянської сільської ради народних депутатів VII сесії 2 скликання від 13.03.2000 року та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №239, на праві власності належали дві земельні ділянки для ведення товарного виробництва, які розташовані на території Озерянської сільської ради загальною площею 1,74 гектарів в межах згідно з планом. [INFO] [PERSON] померла. Ще за життя остання заповіла на випадок своєї смерті все своє майно, на його ім`я. [PERSON] була одинокою, дітей не мала. Однак, у встановлений законом строк до нотаріальної контори про прийняття спадщини не звернувся, оскільки про існування заповіту на своє ім`я не знав, родичем спадкодавиці не доводився. Про даний документ повідомила діловод Озерянського старостинського округу [PERSON] 14.05.2023 року, коли він приїхав з м. Бахмута Донецької області у відпустку. Вважає, що це є вагомою причиною пропущеного ним строку для подання заяви у нотаріальну контору про прийняття спадщини. Позивач, [PERSON] , в підготовче судове засідання не з`явився, однак в позовній заяві просив справу розглядати без його участі. \~ \~ \~ \~ Представник відповідача, Олешанської сільської\~ради Івано-Франківського\~району Івано-Франківської\~області в\~судове засідання\~не з`явився,\~однак 04.07.2023\~року на\~адресу суду\~надіслав заяву,\~в якій\~вказав,\~що позов\~визнає,\~не заперечує\~щодо його\~задоволення та\~просив розгляд\~справи здійснювати\~без його\~участі (а.с. 27). \~ \~ \~ \~ 22 травня 2023 року Тлумацьким районним судом Івано-Франківської області постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду, відкриття провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Дослідивши матеріали справи та зібрані по ній докази, суд приходить до переконання, що позовна вимога про визначення додаткового строку для прийняття спадщини підлягає до задоволення з наступних підстав. У відповідності до ст. ст. 1216, 1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що з копії державного акта на право приватної власності на землю серії ІV-ІФ № 044732 від 02.04.2002 року, який виданий [PERSON] , на підставі рішення Озерянської сільської ради народних депутатів VII сесії 2 скликання від 13.03.2000 року та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №239, на праві власності належали дві земельні ділянки для ведення товарного виробництва, які розташовані на території Озерянської сільської ради загальною площею 1,74 гектарів в межах згідно з планом (а.с. 4). [PERSON] померла [INFO] , що зазначено у копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 04.11.2015 року (а.с. 3). З копії\~заповіту від\~16.05.2014\~року встановлено,\~що [PERSON] склала та посвідчила у виконкомі Озерянської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області заповіт, яким все належне майно, де б воно не знаходилось і з чого б не складалося, і взагалі все те, що буде належити їй на день смерті заповіла позивачу [PERSON] (а.с. 6). Довідкою виданою Озерянським старостинським округом Олешанської сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області від 18.05.2023 року № 32-6/2023 встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що була постійною жителькою села Озеряни, Тлумацького району, lвано-Франківської області та на день смерті зареєстрована та проживала одна за адресою: [ADDRESS] . На день смерті за вказаною адресою проживала та зареєстрована: [PERSON] , 1930 року народження. Заповіт від імені [PERSON] посвідчувався в Озерянській сільській раді за № 06 вiд 16.05.2014 року і не відмінявся (а.с. 5). Листом приватного нотаріуса Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Водославської Н.В. № 242/01-16 від 19.05.2023 року, відмовлено [PERSON] у прийнятті заяви про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину за зазаповітом на спадкове майно, яке належить [PERSON] , оскільки позивачем не було подано до нотаріальної контори в установлений законом строк заяви про прийняття спадщини та на момент її смерті зареєстрованим за адресою померлої не був (а.с. 8). Отже, позивачем не подано заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] в строк, встановлений ст. 1270 Цивільного кодексу України. З довідки № 3954 від 08.05.2023 року, яка видана військовою частиною [NUMBER] вбачається, що [PERSON] дійсно проходить військову службу у військовій частині [NUMBER] з 11.03.2022 року по теперішній час (а.с. 10). У витязі зі спадкового реєстру (спадкової справи та видачі на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), № 72525170, дата видачі 19.05.2023, за указаними параметрами запиту на ім`я [PERSON] у спадковому реєстрі інформація відсутня (а.с. 9). Для прийняття спадщини встановлюються строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1270 ЦК України). На даний час позивач позбавлена можливості у здійсненні права на спадкування в інший шлях. Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. Статтями 1216-1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, який помер (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. ст. 1220-1221,1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно із ст. ст. 1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Позивач та спадкодавець [PERSON] були зареєстровані за різними адресами. Разом з тим, позивач наведених вище вимог закону не дотримався та після відкриття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України). Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30. 05. 2008 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власної волі. Вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов`язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання ним процедури входження у спадкування і кінцево дає відповідь на питання про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Пропуск такого строку, позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Отже, прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснив, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Згідно з положеннями постанови Верховного Суду від 26 червня 2019 року, справа № 565/1145/17, правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловив Верховний Суд України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Відповідно до висновків Верховного Суду необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини (постанови у справах № 565/1145/17 від 26 червня 2019 року, № 489/1583/17 від 29 січня 2020 року, № 591/1271/18 від 15 квітня 2021 року). Згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. 76 ЦПК України докази в їх сукупності, судом встановлено, що оскільки позивач пропустив строк прийняття спадщини, то суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, що є підставою для задоволення позовних вимог. Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, тому суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню та визначенню позивачу додаткового строку в три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті спадкодавця [PERSON] . Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. На підставі викладеного,

Outcome: approved