Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ООП Солом`янської РДА в м. Києві, в якому просить суд: - поновити [PERSON] в батьківських правах відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] ; - припинити опіку над малолітньою дитиною [PERSON] , [INFO] , опікуном якої призначено [PERSON] , встановлену на підставі рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 07 серпня 2017 року по справі №760/20210/17-ц; - звільнити [PERSON] від сплати аліментів на користь [PERSON] в розмірі частини всіх видів заробітку (доходів), щомісяця, на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , встановлених на підставі рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 07 серпня 2017 року по справі №760/20210/17-ц, починаючи з 08 березня 2022 року. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що вона перебувала у шлюбі з [PERSON] . Від шлюбу має малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Сім`єю вони проживали в квартирі чоловіка [PERSON] , працювали, вели нормальне сімейне життя. Сім`я була повністю забезпечена. Дитина була постійно з ними, постійно під їхньою опікою і відчувала їхню батьківську любов. [INFO] її чоловік [PERSON] помер. Після смерті чоловіка у неї почалась депресія, вона замкнулась у жалю до себе, самостійно не мала сил подолати цей стан, почала вживати алкоголь, у все більших і більших кількостях, щоб заглушити біль втрати і страх подальшого життя без чоловіка. В той же час родичі її чоловіка почали висловлювати спадкові претензії відносно квартири, в якій залишились проживати вона з донькою після смерті її чоловіка. В тому психологічному стані, в якому вона перебувала після смерті чоловіка, вона не змогла боротись з іншими спадкоємцями за спадкове майно, в тому числі і квартиру, тому прийняла рішення виїхати з донькою з квартири. Фактично після цього їй з донькою не було де більше проживати, окрім як повернутись в квартиру [ADDRESS] , яка належала їй та її матері - [PERSON] в рівних частках. Повернувшись з донькою в квартиру до матері, вона знову зіштовхнулась зі стіною нерозуміння, криків та примушування боротись за спадщину після смерті чоловіка. Вона почала уходити з дому, щоб уникнути конфліктів, не чути криків, на той час вона зловживала алкоголем. Донька залишалася у квартирі з бабусею. Після чергового скандалу вона вийшла з квартири, і в квартиру її більше не впустили. З 2016 року вона вже не мала доступу до квартири. В 2016 році [PERSON] пішла до школи, вона кілька разів приходила в школу і кілька разів спілкувалась з класним керівником по телефону. Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 07 серпня 2017 року її було позбавлено батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] , встановлено над [PERSON] опіку та призначено опікуном [PERSON] , а також стягнуто з неї на користь [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини від всіх видів її заробітку (доходів) щомісячно на утримання доньки (справа № 760/20210/17-ц). Про те, що її позбавляють батьківських прав вона не знала, оскільки не прожила фактично за адресою своєї реєстрації на той час в [ADDRESS] . В той час вона боролась із залежністю від алкоголю, шукала роботу, підпрацьовувала, проживала у друзів, намагалась відновити своє життя, щоб її дитина мала тверезу матір, з якою дитина почуватиметься захищеною. З осені 2017 року вона не вживає алкоголь. Поступово, вони з донькою відновили спілкування. Вона вдруге вийшла заміж, народила ще одну доньку - [PERSON] . [PERSON] бажана дитина в її сім`ї. Між [PERSON] та [PERSON] тісний емоційний сестринський зв`язок. З 2018 року до 24 лютого 2022 року [PERSON] регулярно проживала то в її сім`ї, то з бабусею. З самого початку війни обидві доньки були під її наглядом. Враховуючи військову та гуманітарну ситуацію в Києві на початок березня 2022 року вона вирішила, що дітей потрібно вивозити у безпечне місце. 08 березня 2022 року [PERSON] дозволила доньці виїхати зі мною та молодшою сестрою [PERSON] в Австрію як біженцям. З 13 березня 2022 року вона з доньками перебуває в Австрії як біженці. Вказала, що вона визнає той факт, що з 2015 року до кінця 2017 року вона безпідставно самоусунулась з життя дитини - [PERSON] . Однак, навіть, перебуваючи в стані алкогольноi залежності у 2015 - 2017 роках вона бажала бути матір`ю, вона приходила провiдувати доньку, за місцем й проживання, однак [PERSON] не допускала її в стані сп`яніння побачити доньку. Вона самостійно вжила всіх можливих заходів для подолання життєвої ситуації, в якій опинилась, і своїх особистих проблем і залежностей. Фактично вона ніколи не втрачала зв`язок зі своєю донькою [PERSON] , але не виконувала свої материнські обов`язки вiдносно доньки, в силу свого стану протягом вище зазначеного часу. З 2018 року вона почала опікуватись своєю донькою. 3 березня 2022 року i до сьогодні її донька [PERSON] постійно проживає з нею і перебуває виключно пiд її одноосібним доглядом та опікою. Як тільки вони приїхали в Австрію вона одразу з доньками стала на консульський облік; зареєструвала місце проживання дітей і своє на території Австрії в консульстві України, влаштувала доньку [PERSON] у школу - дитина навчається і жодних нарікань від педагогів та керiвництва школи немає. Вона з доньками проживає в окремій квартирі, повністю забезпечує побут дітей, їх харчування, забезпечує одягом, лiкуванням та розвитком. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17 лютого 2023 року для розгляду визначено суддю Аксьонову Н.М. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 23 лютого 2023 року вказану справу було прийнято до розгляду та відкрито провадження. 30 червня 2023 року до суду надійшов висновок органу опіки та піклування Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації про доцільність поновлення батьківських прав [PERSON] відносно [PERSON] , [INFO] , в якому вказано, що враховуючи думку дитини та рішення комісії з питань захисту прав дитини при Солом`янській районній в м. Києві державній адміністрації, орган опіки та піклування Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації вважає за доцільне поновити в батьківських правах [PERSON] стосовно малолітньої [PERSON] , [INFO] . Зазначено також, що під час бесіди 13 червня 2023 року засобами відеозв`язку повідомила, що проживає з мамою в Австрії, з мамою їй добре, вона відвідує школу, хоче й надалі проживати з матір`ю. 11 липня 2023 року представник позивача до суду подала заяву [PERSON] №121 від 06 квітня 2023 року, засвідчену приватним нотаріусом КМНО Довгополою Т.М. відповідно до якої [PERSON] визнала позовні вимоги та просила задовольнити позовну заяву [PERSON] в повному обсязі, а також просила розглядати справу без її участі. У даній заяві від 06 квітня 2023 року [PERSON] вказала, що з 2018 року [PERSON] докорінно та остаточно позитивно змінила свій спосіб життя, змінила своє ставлення до виконання батьківських обов`язків відносно її доньки [PERSON] . Між [PERSON] та її донькою [PERSON] повністю збережено дитячо-батьківський зв`язок, [PERSON] прихильна до матері, [PERSON] трепетно та відповідально піклується про доньку [PERSON] , намагаючись надолужити втрачений час їх спільного життя. З 2018 року [PERSON] проживала в основному з нею, але і регулярно по кілька днів на тиждень проживала й з матір`ю. [INFO] [PERSON] народила в другому шлюбі доньку [PERSON] . [PERSON] відповідально ставиться до обох доньок і виказує материнську любов до обох своїх дітей. Онучки прихильні одна до одної як сестри. 08 березня 2022 року в результаті воєнних дій [PERSON] забравши і [PERSON] , і [PERSON] виїхала до Республіки Австрія, де перебуває з дітьми і до сьогодні. 3 березня 2022 року [PERSON] постійно самостійно належно опікується обома своїми доньками: діти забезпечені житлом, в якому створені належні умови, належним харчуванням, одягом та всім необхідним для їх розвитку та навчання. [PERSON] першочергово вжила всіх необхідних дій, щоб діти були поставлені на консульський облік, отримували освіту та медичні послуги. Вона майже щодня спілкується з [PERSON] та своїми онучками. Діти завжди доглянуті, активні, перебувають під постійним наглядом матері. [PERSON] визнає авторитет матері, слухається її, прихильна до молодшої сестри та до матері. [PERSON] та [PERSON] гарно адаптовані в Австрії. За рік, що [PERSON] самостійно опікувалась дітьми, вона змогла повноцінно відновити свою сім?ю з донькою [PERSON] і виховувати належно двох своїх дітей. Майнових претензій до [PERSON] по стягненню з неї аліментів на мою користь на підставі рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 07 серпня 2017 року вона не має. [PERSON] вже 5 років веде абсолютно тверезий соціально-активний спосіб життя, опікується своїми дітьми та піклується про їх майбутнє. У підготовче судове засідання сторони та третя особа не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином. 11 липня 2023 року представник позивача [PERSON] - [PERSON] подала до суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, а розгляд справи просить проводити без її участі та участі позивачки. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Крім того, відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. З`ясувавши доводи та аргументи позивача, заяву відповідача про визнання позову, обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку, що позов необхідно задовольнити з огляду на таке. Судом встановлено, що позивач (колишнє прізвище [PERSON] ) [INFO] народила доньку - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим повторно 06 грудня 2017 року Солом`янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис №3507. Відповідно до заочного рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 07 серпня 2017 року у справі №760/20210/16-ц [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Призначено [PERSON] опікуном над неповнолітньою [PERSON] , [INFO] . Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмір 1/4 частки з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24 листопада і до її повноліття. [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 07 лютого 2020 року, виданим Солом`янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ). Позивач, звернувшись до суду з указаним позовом, просить поновити [PERSON] в батьківських правах відносно її малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] ; припинити опіку над малолітньою дитиною, та звільнити її від сплати аліментів на користь [PERSON] , покликається на те, що вона відновила спілкування з дитиною, дитина проживає разом із нею та перебуває на її утриманні, вона виконує всі материнські обов`язки відносно дитини, а тому вважає, що наявні підстави для поновлення її у батьківських правах відносно доньки - [PERSON] , [INFO] . Згідно ст. 3, 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ, яка відповідно до ст.9 Конституції України діє як складова національного законодавства України, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Частиною першою статті 3 Сімейного кодексу України (далі - СК України) проголошено, що сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім`ї (ч.1 ст.5 СК України). Аналогічне положення закону закріплено в ч.3 ст.51 Конституції України, згідно якої сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини (ч. 3 ст. 5 СК України). Згідно ч.8 ст.7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Такий обов`язок батьків передбачений також ч.2 ст.150 СК України. Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно частин 1-5 статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно ст. 151 СК України - батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Статтею 153 СК України встановлено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ч.1 ст.169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Згідно ч.4 ст.169 СК України суд перевіряє наскільки змінилась поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини. Як вбачається з висновку органу опіки та піклування Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації про доцільність поновлення батьківських прав [PERSON] відносно [PERSON] , [INFO] , №108/24-3002 від 28 червня 2023 року, враховуючи думку дитини та рішення комісії з питань захисту прав дитини при Солом`янській районній в м. Києві державній адміністрації, орган опіки та піклування Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації вважає за доцільне поновити в батьківських правах [PERSON] стосовно малолітньої [PERSON] , [INFO] . Під час бесіди 13 червня 2023 року засобами відеозв`язку повідомила, що проживає з мамою в Австрії, з мамою їй добре, вона відвідує школу, хоче й надалі проживати з матір`ю. Суд погоджується з висновком органу опіки та піклування, оскільки він є обґрунтованим, та таким, що узгоджується з наявними у справі доказами. Викладені у ньому обставини відповідачем жодним чином не спростовані. Відповідач [PERSON] позов визнала та не заперечувала проти поновлення батьківських прав [PERSON] відносно доньки [PERSON] , що підтверджується нотаріально засвідченою заявою від 06 квітня 2023 року. Таким чином, судом встановлено, що поведінка [PERSON] , а також обставини, що були підставою позбавлення її батьківських прав змінилися. Як встановлено судом із заяви відповідача з 2018 року [PERSON] докорінно та остаточно позитивно змінила свій спосіб життя, змінила своє ставлення до виконання батьківських обов`язків відносно її доньки [PERSON] . Між [PERSON] та її донькою [PERSON] повністю збережено дитячо-батьківський зв`язок, [PERSON] прихильна до матері, [PERSON] трепетно та відповідально піклується про доньку [PERSON] , намагаючись надолужити втрачений час їх спільного життя. З 2018 року [PERSON] проживала в основному з нею, але і регулярно по кілька днів на тиждень проживала й з матір`ю. [INFO] [PERSON] народила в другому шлюбі доньку [PERSON] . [PERSON] відповідально ставиться до обох доньок і виказує материнську любов до обох своїх дітей. Онучки прихильні одна до одної як сестри. 08 березня 2022 року в результаті воєнних дій [PERSON] забравши і [PERSON] , і [PERSON] виїхала до Республіки Австрія, де перебуває з дітьми і до сьогодні. 3 березня 2022 року [PERSON] постійно самостійно належно опікується обома своїми доньками: діти забезпечені житлом, в якому створені належні умови, належним харчуванням, одягом та всім необхідним для їх розвитку та навчання. [PERSON] першочергово вжила всіх необхідних дій, щоб діти були поставлені на консульський облік, отримували освіту та медичні послуги. Вона майже щодня спілкується з [PERSON] та своїми онучками. Діти завжди доглянуті, активні, перебувають під постійним наглядом матері. [PERSON] визнає авторитет матері, слухається її, прихильна до молодшої сестри та до матері. [PERSON] та [PERSON] гарно адаптовані в Австрії. За рік, що [PERSON] самостійно опікувалась дітьми, вона змогла повноцінно відновити свою сім?ю з донькою [PERSON] і виховувати належно двох своїх дітей. Майнових претензій до [PERSON] по стягненню з неї аліментів на мою користь на підставі рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 07 серпня 2017 року вона не має. [PERSON] вже 5 років веде абсолютно тверезий соціально-активний спосіб життя, опікується своїми дітьми та піклується про їх майбутнє. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивач належним чином виконує батьківські обов`язки щодо своєї доньки, а тому наявні підстави для поновлення батьківських прав [PERSON] щодо її малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч.1 ст.77 ЦК України опіка припиняється у разі передачі малолітньої особи батькам (усиновлювачам). Оскільки [PERSON] підлягає поновленню в батьківських правах відносно доньки, суд дійшов висновку про припинення опіки [PERSON] над неповнолітньою [PERSON] . Що стосується позовної вимоги про звільнення позивача від сплати аліментів на користь [PERSON] , суд зазначає таке. Як встановлено судом, заочним рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 07 серпня 2017 року у справі №760/20210/16-ц [PERSON] стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмір 1/4 частки з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24 листопада і до її повноліття. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Аліменти сплачуються тому з батьків з ким проживають діти. Згідно ч.2, ч.3 ст.181 СК України, за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до сь.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Так, судом встановлено, що 08 березня 2022 року позивач у зв`язку з воєнними діями виїхала з донькою [PERSON] до Республіки Австрія. Дитина продовжує проживати з матір`ю в Австрії та перебуває на консульському обліку, що підтверджується свідоцтвом від 15.04.2022 року, виданим посольством України в Республіці Австрія. А тому суд вважає, що необхідно припинити право [PERSON] на стягнення аліментів на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , згідно рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 07 серпня 2017 року, оскільки з 08 березня 2022 року дитина припинила проживати з відповідачем. На підставі ст.141 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідача 1073,60 грн в рахунок відшкодування понесених позивачем судових витрат.

Outcome: approved