Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-02 00:00:00

Перша всеукраїнська кредитна спілка звернулась до суду із позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача 4 647 грн. 12 коп. (із яких сума кредиту 4 134 грн. 64 коп., сума нарахованих та несплачених відсотків за фактичне користування кредитом 512 грн. 48 коп.) за договором відновлювальної кредитної лінії №15 03 2021-49 від 15 березня 2021 року та 2 684 грн. понесених судових витрат. В обґрунтування заявлених вимог ПВКС зазначено, що 15 березня 2021 року позивачем укладено з [PERSON] договір відновлювальної кредитної лінії №15 03 2021-49 від 15 березня 2021 року, за яким останній отримав кредитні кошти у сумі 16 400 грн. строком на 14 місяців (з 15 березня 2021 року по 15 травня 2022 року) та був зобов`язана сплатити відсотки у розмірі 52 відсотки річних. Погашення суми кредиту та відсотків за користування кредитними коштами здійснюється відповідно до графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною кредитного договору та включає щомісячний платіж по кредиту та по нарахованим за його користування відсоткам, що має бути здійснено позичальником з 1 по 20 число місяця. Відповідач не дотримується графіку погашення кредиту та процентів за користування коштами, внаслідок чого з боку [PERSON] утворилась заборгованість за кредитом в сумі 4 647 грн. 12 коп. (із яких сума кредиту 4 134 грн. 64 коп., сума нарахованих та несплачених відсотків за фактичне користування кредитом 512 грн. 48 коп.). Отже, ПВКС просить стягнути з [PERSON] , на користь позивача 4 647 грн. 12 коп. боргу за договором відновлювальної кредитної лінії №15 03 2021-49 від 15 березня 2021 року та понесені судові витрати. За клопотанням позивача дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у відповідності до вимог п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України. Відповідачем заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження не заявлено, у строк, визначений ст.278 ЦПК України відзив у справі не подано. Клопотань від сторін не надходило. Правовідносини, що виникли між сторонами по справі, є правовідносинами з приводу одержання кредиту. Вказані правовідносини регулюються нормами ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Із змісту договору відновлювальної кредитної лінії №15 03 2021-49 від 15 березня 2021 року судом встановлено, що [PERSON] отримав від Першої всеукраїнської кредитної спілки грошові кошти (кредит) у сумі 16 400 грн. на строк 14 місяців : з 15 березня 2021 року по 15 травня 2022 року (п.п.1.1, 1.3). Умовами вказаного договору, а саме : п.1.1, 1.7, передбачено оплату позичальником відсотків за користування кредитом - 52 %, процентна ставка є фіксованою, при чому п.1.6 договору обумовлено, що реальна річна процентна ставка становить 66, 36%, через що загальна вартість кредиту становить 22256 грн. 50 коп. Договір підписаний сторонами по справі, що свідчить, на думку суду, про те, що сторони досягли домовленості з усіх суттєвих умов укладення договору та погоджувались на такі умови. Крім цього, розмір та періодичність платежів позичальника за вказаним вище кредитним договором, а також розмір та порядок сплати відсотків за вказаним договором визначено додатком до договору відновлювальної кредитної лінії №15 03 2021-49 від 15 березня 2021 року, який є невід`ємною частиною договору та із яким ознайомлено позичальника. Відповідно до вказаних доказів - сторони узгодили, що до повернення позичальником, з урахуванням суми нарахованих відсотків, підлягає сума у розмірі 22256 грн. 50 коп. Таким чином, суд вважає, що умови договору, в тому числі і щодо розміру відсотків за користування кредитними коштами, були узгоджені сторонами на момент підписання договору відновлювальної кредитної лінії №15 03 2021-49 від 15 березня 2021 року, позивач погоджувався на вказані умови, крім цього, умови договору чітко прописані у тексті договору, наведено розрахунок відсотків за весь період кредитування коштами. ПВКС умови договору виконала в повному обсязі, надавши позичальникові кошти у сумі 16 400 грн., що підтверджено стороною документально, а саме : копією чека від 15 березня 2021 року. В свою чергу позичальник [PERSON] неналежним чином виконував умови договору, внаслідок чого станом на 29 березня 2023 року утворилась заборгованість у сумі 4 647 грн. 12 коп. (із яких сума кредиту 4 134 грн. 64 коп., сума нарахованих та несплачених відсотків за фактичне користування кредитом 512 грн. 48 коп.), що доводиться наданим суду розрахунком заборгованості. Відповідач повідомлявся письмово про наявність заборгованості та попереджався про необхідність дотримання умов договору, що підтверджується копією повідомлення №51 від 10 березня 2023 року, дослідженого судом. З огляду на наведені вище норми закону, умови укладеного сторонами договору та враховуючи надані позивачем докази, якими доводиться факт порушення зобов`язання з боку [PERSON] та підтверджується відповідальність відповідача перед позивачем - суд вважає вимоги Першої всеукраїнської кредитної спілки обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Крім цього, позивач просить стягнути з відповідача суму сплаченого судового збору. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 2 статті 141 ЦПК України встановлено, що інші судові витрати, пов`язані із розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Оскільки суд дійшов висновку щодо обґрунтованості заявлених позивачем вимог - слід стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати. Платіжне доручення №11193 від 22 березня 2023 року, наявне в матеріалах справи, доводить оплату позивачем 2 684 гривні судових витрат, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі наведеного, ст.ст.11, 553, 554, 627, 628, 1054, 526 ЦК України,

Outcome: approved