Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-27 00:00:00

30 листопада 2022 року представник Литвинюк Я.В., який діє в інтересах ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» на підставі довіреності, звернувся до Київського районного суду м.Харкова засобами поштового зв`язку із позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №1/3895752 від 24 березня 2020 року у розмірі 18271,94 грн, яка складається з: заборгованість за тілом кредиту\~11053,66 грн; заборгованість за відсотками\~671, 09 грн; заборгованість за комісією\~1559, 25 грн; нарахована пеня\~815, 03 грн; інфляційне збільшення\~4172, 91 грн, а також судовий збір у розмірі 2481 грн. В обгрунтування позову зазчначив, що 24.03.2020 року між Акціонерним товарством «Креді Агріколь Банк», [PERSON] та Приватним акціонерним товриством «МетЛайф» укладено комплексний договір № 1/3895752, за умовами якого відповідачу надано кредит у сумі 13558 грн. 80 коп. на споживчі потреби до 23.03.2022 року, в тому числі, на сплату страхового платежу за договором страхування життя. 06.07.2020 між АТ «Креді Агріколь Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» укладено Договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами №І-2020, предметом якого є відступлення Права вимоги до Боржників за кредитними договорами зазначених у відповідних реєстрах. 18.01.2021 між АТ «Креді Агріколь Банк» та позивачем підписано Реєстр прав вимог до Договору про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № І-2020, відповідно до якого право грошової вимоги за Кредитним договором, укладеним між [PERSON] , та ПАТ «Креді Агріколь Банк», перейшло до позивача. Станом на 15.11.2022 відповідачем не виконані взяті на себе зобов`язання за кредитним договором щодо сплати щомісячних внесків за кредитом та наявної заборгованості за кредитом. Тому, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором №1/3895752 від 24 березня 2020 року у розмірі 18271,94 грн, яка складається з: заборгованість за тілом кредиту\~11053,66 грн; заборгованість за відсотками\~671, 09 грн; заборгованість за комісією\~1559, 25 грн; нарахована пеня\~815, 03 грн; інфляційне збільшення\~4172, 91 грн. Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 15 грудня 2022 року цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором передано до Фрунзенського районного суду м. Харкова (61099, м. Харків, бул. Б.Хмельницького, 32/38), за підсудністю. Ухвалою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 25 квітня 2023 року відкрито провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрфінстандарт» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Призначено справу до розгляду по суті в спрощеному провадженні у відкритому судовому засіданні в приміщенні Фрунзенського районного суду м.Харкова. Запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення копії ухвали про відкриття провадження надати для суду відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову, а для позивача тільки копію відзиву та доданих до нього документів. Станом на 28.06.2023 року відзиву від відповідача не надходило. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав повністю, та просив суд постановити по справі заочне рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про час, дату та місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку за місцем реєстрації, про що свідчить конверт, який повернувся на адресу суду із зазначенням причини повернення за закінченням терміну зберігання, причини неявки суду не повідомляв, відзив на позовну заяву не надходив,\~а тому суд за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.3 ст.128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Згідно ч.5 ст.128 ЦПК України, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК Україна, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасним існуванням умов, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ст.282 ЦПК України, за формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим статтями 263 і 265 цього Кодексу, і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд. Відповідно до ст.283 ЦПК України, відповідачам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу. Відповідно до положень п. 1\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Більше того, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду);\~\~характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02 вересня 2010 року, "Смірнова проти України" від 08 листопада 2005 року, "Матіка проти Румунії" від 02 листопада 2006 року, "Літоселітіс проти Греції" від 05 лютого 2004 року та інші). Приймаючи до уваги наведені положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, предмет спору, його значення для сторін, за письмової згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи без участі сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів справи, що відповідає положенням\~ст.280 ЦПК України. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вказує у своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини, згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобовязаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), № 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року). Відповідно до ч. 1 ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи законних інтересів. \~Статтею 16\~ЦК встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. \~\~\~\~Особа вільна у виборі способу способі захисту цивільних прав судом. \~\~\~Разом з тим, передбачені ст. ст. 12 і 13\~ЦПК України засади змагальності та диспозитивності цивільного судочинства визначають основні правила, в межах яких мають діяти особи, що беруть участь у справі, та суд при вирішенні справи. \~\~\~\~Згідно ч.3 ст.12\~ЦПК України кожна сторона у цивільному судочинстві повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, до яких дана справа не відноситься. \~\~\~Суд, згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим законом випадках. \~\~Відповідач, зі свого боку, зобов`язаний довести обставини, посилаючись на які він заперечує проти позову. \~\~Згідно позиції Верхового Суду України, що викладена у постанові Пленуму «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18.12.2003 року «Про судове рішення у цивільній справі» вбачається, що оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи та інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. \~\~Статтями 78, 81\~ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У ході судового розгляду встановлено, що 24.03.2020 року між Акціонерним товарством «Креді Агріколь Банк», [PERSON] та Приватним акціонерним товриством «МетЛайф» укладено комплексний договір № 1/3895752, за умовами якого відповідачу надано кредит у сумі 13558 грн. 80 коп. на споживчі потреби до 23.03.2022 року, в тому числі, на сплату страхового платежу за договором страхування життя. 06.07.2020 між АТ «Креді Агріколь Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» укладено Договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами №І-2020, предметом якого є відступлення Права вимоги до Боржників за кредитними договорами зазначених у відповідних реєстрах. 18.01.2021 між АТ «Креді Агріколь Банк» та позивачем підписано Реєстр прав вимог до Договору про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № І-2020, відповідно до якого право грошової вимоги за Кредитним договором, укладеним між [PERSON] , та ПАТ «Креді Агріколь Банк», перейшло до позивача. Станом на 15.11.2022 відповідачем не виконані взяті на себе зобов`язання за кредитним договором щодо сплати щомісячних внесків за кредитом та наявної заборгованості за кредитом. Тому, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором №1/3895752 від 24 березня 2020 року у розмірі 18271,94 грн, яка складається з: заборгованість за тілом кредиту\~11053,66 грн; заборгованість за відсотками\~671, 09 грн; заборгованість за комісією\~1559, 25 грн; нарахована пеня\~815, 03 грн; інфляційне збільшення\~4172, 91 грн. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1\~ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто. Відповідно до ч. 1\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.610ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до\~ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до\~ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. За змістом\~ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~ст. 625 ЦК України. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку, відповідно до\~статтям 549 - 552 ЦК України, що нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до\~ст. 1048 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~ст. 1048 ЦК України. Відповідно до\~ст. 611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором. Відповідно до\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Отже, факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають та за таких обставин суд уважає, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає задоволенню повністю. Відповідно до ч. 1ст.141ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 1 ч. 2ст.141ЦПК України\~інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача.

Outcome: approved