Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-16 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідача. 26.04.2023 року [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Німець О.М., звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] , в якій просить суд змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються на підставі рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.12.2016 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , з 2000,00 грн. щомісячно на стягнення аліментів в розмірі частки всі видів доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Позов обґрунтований тим, що зазначеним рішенням суду від 01.12.2016 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання малолітньої дитини сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2000,00 грн. щомісячно, однак визначений розмір аліментів не здатний забезпечити базові потреби дитини, так як на утримання дитини мати витрачає щомісячно щонайменше суму в розмірі 7270 грн. В той же час матеріальний стан відповідача покращився, так як він був спроможний в лютому 2023 року погасити заборгованість по аліментах в сумі 78007,36 грн. одним платежем. На даний час відповідач офіційно не працює, а тому в разі зміни способу стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від його доходів буде сплачувати аліменти, виходячи із розміру середньої заробітної плати працівника для даної місцевості, яка у відповідності до пояснювальної записки до Закону України «Про державний бюджет України на 2023» складає понад 18 тис. грн., а тому розмір аліментів збільшиться. Відповідач [PERSON] відзиву на позовну заяву не надав. Заяви ( клопотання) учасників справи. 13.06.2023, 12.07.2023 представник позивача адвокат Німець О.М. через канцелярію суду подала заяви про розгляду справи у відсутності сторони позивача, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечує. Інші процесуальні дії у справі. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.04.2023 року справу передано на розгляд на судді Голяні О.В. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.05.2023 року відкрито провадження по справі, постановлено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Оскільки відповідач, враховуючи положення ст. 128 ЦПК України, був повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явився без поважних причин, а позивач не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, судом було ухвалено розглядати справу в заочному порядку, що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Сторони по справі являються батьками малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджено копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.12.2016 року по справі №308/13457/15-ц шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, сина [PERSON] , [INFO] , залишено проживати разом з матір`ю [PERSON] . Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі 2000,00 грн., щомісячно, починаючи з 12.11.2015 року і до досягнення ним повноліття. Заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів станом на 31.01.2023 року становила 78 007,36 грн., при цьому в 2022 році погашено борг по сплаті аліментів в розмірі 80928,54 грн., що стверджено розрахунком заборгованості по аліментах №12-65698970/ від 06.02.2023 року, здійсненим головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби у м. Ужгороді Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції Секерня Є.М. при примусовому виконанні виконавчого листа №308/13457/15, виданого 12.05.2021 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області. Відомості про офіційне працевлаштування [PERSON] в матеріалах справи відсутні. Оцінка Суду. Відповідно до частини першої, другої, статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» встановлено прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні. Згідно статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Так, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Така правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 05.02.2014 року по справі № 6-143цс13. Схожа правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 10 липня 2019 року по справі № 415/4386/16-ц (провадження № 61-21056св18). Згідно із роз`ясненнями, що містяться в пункті 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. Та обставина, що з віком потреби дитини зростають, а це в свою чергу тягне постійне зростання витрат, зокрема, з боку матері, з якою проживає дитина, на її утримання, на забезпечення освіти, гармонійного розвитку, медичного догляду та відпочинку, є загальновідомими та не потребують доказуванню. Внаслідок таких змін збільшуються витрати матері на утримання дитини, що в свою чергу свідчить про погіршення її майнового стану. Законом покладено обов`язок на обох батьків забезпечити нормальний та гідний рівень життя дитини. Відповідач є здоровою людино, принаймні доказів протилежного суду не надано, доказів про неможливість працевлаштуватися або що він вже стоїть на обліку як безробітній, матеріали справи не містять. Відповідно до ст..71 ЗУ «Про виконавче провадження» порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Відповідно до ст. 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном. Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. У разі встановлення джерела і розміру заробітку (доходу) платника аліментів, який він одержав за кордоном, за заявою одержувача аліментів державний виконавець, приватний виконавець здійснює перерахунок заборгованості. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. Таким чином, за відсутності доказів про доходи відповідача, виконавець буде нараховувати суму аліментів у частці, виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач проживає в м. Ужгороді Закарпатської області. Згідно з офіційними даними Державної служби статистики України https://ukrstat.gov.ua/operativ/operativ2005/gdn/reg_zp_m/reg_zpm_u/arh_zpm_u.htm середня заробітна плата штатних працівників у Закарпатській області у 2022 році склала 12115 грн. на місяць. Дані за 2023 рік відсутні. Таким чином, частина від середньомісячної заробітної плати працівника для даної місцевості складе, з врахуванням загальної тенденції до збільшення заробітної плати, більше 3 028,75 грн. Ця сума не є значною сумою, що може вплинути на матеріальний стан відповідача та складає приблизно 1 мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину відповідного віку, а тому позов підлягає до задоволення. Разом з тим, суд звертає увагу відповідача, що у разі представлення ним доказів про свої доходи, сума стягнення буде розраховуватися із фактичного доходу платника аліментів, з урахуванням мінімального розміру аліментів на дитину, який не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору. У зв`язку з чим, на підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 1 073,60 гривень.

Outcome: approved