Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-05 00:00:00

12 січня 2022 року позивач [PERSON] звернулася до Біляївського районного суду Одеської області з позовною заявою до [PERSON] , в якій просила: - визнати, що житловий будинок та господарчі споруди по [ADDRESS] (колишній Роздільнянський р-н), який складається з «А» житлового будинку та «а» веранда загальною площею 107,8 км.м., в тому числі житловою 61.70 кв.м. та господарчих споруд: «Б» - котельна, «В» - уборна, «Г» - сарай, «Д» - гараж, «Е» - погріб, «№1» - огорожа, « №2» - ворота; - земельна ділянка площею 0,2500 га, що розташована за адресою [ADDRESS] (колишній Роздільнянський р-н) з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарським будівель та споруд, кадастровий номер 5123981400:02:002:0068; є спільною сумісною власністю [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] та їх частини є рівними по\~\~за кожним, -визнати за нею, [PERSON] , [INFO] право власності на частини: - житлового будинку та господарчих споруд по [ADDRESS] (колишній Роздільнянський р-н), який складається з «А» житлового будинку та «а» веранда загальною площею 107,8 км.м., в тому числі житловою 61.70 кв.м. та господарчих споруд: «Б» - котельна, «В» - уборна, «Г» - сарай, «Д» - гараж, «Е» - погріб, «№1» - огорожа, «№2» - ворота; - земельною ділянкою площею 0,2500 га, що розташована за адресою [ADDRESS] (колишній Роздільнянський р-н) з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарським будівель та споруд, кадастровий номер 5123981400:02:002:0068; -стягнути з відповідача судові витрати. Позовна заява мотивована тим, що вказане майно набуто сторонами за час шлюбу, є спільною сумісною власністю подружжя та їх частки є рівними - по\~ частки кожному. Ухвалою від 14.01.2022 року Біляївський районний суд Одеської області передав за підсудністю цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права спільної сумісної власності на майно набуте за час шлюбу та поділ спільного майна до Роздільнянського районного суду Одеської області. 14.02.2022 року на запит Роздільнянського районного суду Одеської області в порядку ч.7\~ст.187 ЦПК України\~надійшли відомості з органу реєстрації місця проживання про зареєстроване місце проживання відповідача [PERSON] , який дійсно проживає за адресою: Одеська область, Дачненська ОТГ, Одеського району, с. Єгорівка. Ухвалою суду від 14.02.2022 року провадження по справі відкрито в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 13.04.2022 року підготовче провадження було закрито та призначено справу до судового розгляду. 25.05.2022 року на адресу Роздільнянського районного суду Одеської області надійшов відзив від відповідача [PERSON] на позовну заяву про визнання права сумісної власності на майно набуте за час шлюбу та поділ майна подружжя, в якому відповідач просить у задоволенні позову щодо\~земельної ділянки площею 0,2500 га, що розташована за адресою [ADDRESS] (колишній Роздільнянський р-н) з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель та споруд, кадастровий номер 5123981400:02:002:0068,\~відмовити та витребувати із архіву рішення Єгорівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області від 07.06.2007 року № 126-V про надання дозволу [PERSON] на приватизацію вказаної земельної ділянки. Відзив мотивований тим, що земельна ділянка набута відповідачем в порядку приватизації, а тому є особистою власністю відповідача і поділу не підлягає. 25.05.2022 року на адресу Роздільнянського районного суду Одеської області надійшла заява від позивача [PERSON] , в якій позивачка у зв`язку з тим, що відзив подано до суду з пропущенням строку встановленого судом без поважної причини, вона заперечує щодо приєднання відзиву до матеріалів справи, та просить суд розглядати справу за наявними матеріалами справи. Ухвалою суду від 01.08.2022 року клопотання відповідача [PERSON] про поновлення строку на подання відзиву на позовну заяву задоволено, поновлено відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву, прийнято до розгляду відзив відповідача [PERSON] на позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про визнання права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу та поділ майна. 13.06.2022 року на адресу Роздільнянського районного суду Одеської області надійшло від відповідача [PERSON] клопотання про витребування доказів із державного реєстру речових прав на нерухоме майно, актуальну інформацію про об`єкти нерухомого майна, а саме: земельну ділянку 0,2500 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] (колишній Роздільнянський район), з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель та споруд, яка належить [PERSON] , також земельну ділянку 1 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка належить [PERSON] 13.06.2022 року на адресу Роздільнянського районного суду Одеської області від відповідача [PERSON] надійшло клопотання про призначення оцінювальної експертизи, та на розгляд та вирішення експерта поставити питання: яка ринкова вартість будинку та господарчих споруд розташованих по [ADDRESS] (колишній Роздільнянський район), який складається з «А» житлового будинку та «а» веранди загальною площею 107,8 кв.м. в тому числі житловою 61,70 кв.м. та господарчих споруд. 22.06.2022 року на адресу Роздільнянського районного суду Одеської області від відповідача [PERSON] надійшла заява про повернення справи у підготовче провадження та витребування доказів із державного реєстру речових прав на нерухоме майно, актуальну інформацію про об`єкти нерухомого майна, а саме: земельну ділянку 0,2500 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] (колишній Роздільнянський район), з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель та споруд, яка належить [PERSON] , також земельну ділянку 1 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка належить [PERSON] . Заява мотивована тим, що позивач [PERSON] не зазначила в позовній заяві повний об`єм майна, що перебуває у спільній сумісній власності сторін та приховує від відповідача правовстановлюючі документи на це майно. Ухвалами суду від 01.08.2022 року в задоволенні клопотання відповідача [PERSON] про витребування доказів та про повернення справи в підготовче провадження відмовлено. 19.10.2022\~на адресу Роздільнянського районного суду Одеської області від відповідача [PERSON] надійшла заява про повернення справи у підготовче провадження та залучення документів до справи. Заява мотивована тим, що позивачка не вказала повний об`єм майна спільної сумісної власності, придбаного за час перебування у шлюбі, а саме: земельну ділянку 0,2500 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] (колишній Роздільнянський район), з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель та споруд, яка належить [PERSON] , також земельну ділянку площею 1 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка належить [PERSON] , загальною вартістю 68151 грн. Відповідач вважає такі обставини вагомими, та такими, що діють підстави повернутись в підготовче провадження з метою всеосяжного розгляду справи, добросовісного розподілу між сторонами нажитого майна, реалізації процесуальних прав відповідача. Також просить суд залучити до справи\~документи: Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-5100762162922 від 28.09.2022 року та Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-5100671982022. 20.10.2022 представник позивача адвокат Магера Р.Ю. надав суду письмові заперечення, просить відмовити в задоволенні клопотання відповідача про повернення в підготовче провадження у зв`язку з тим, що саме позивач визначила предмет спору у даній справі, а документи, які хоче долучити відповідач предмету спору не стосуються. Ухвалою суду від 31.10.2022 року в задоволенні заяви відповідача [PERSON] про повернення справи в підготовче провадження відмовлено. Клопотання відповідача [PERSON] про долучення документів до справи задоволено. Долучено до цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу та поділ майна, документи: Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-5100762162922 від 28.09.2022 року та Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-5100671982022. 05.12.2022 року відповідачем [PERSON] до суду подано клопотання про повернення до стадії підготовчого провадження, поновлення строку на подачу зустрічного позову та об`єднання зустрічного позову в одне провадження з первісним позовом. Разом з клопотанням до суду подана зустрічна позовна заява\~ [PERSON] до\~ [PERSON] про\~визнання права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу та поділ майна подружжя, в якій відповідач просить визнати за ним право власності на частину\~земельної ділянки , яка розташована за адресою: [ADDRESS] (колишній Роздільнянський район), з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель та споруд, а також земельної ділянки, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. Вказане клопотання обґрунтоване тим, що позивач [PERSON] не вказала повний об`єм майна спільної сумісної власності подружжя, що підлягає розподілу, про існування вказаного майна на момент подачі первісного позову та закриття підготовчого провадження у справі відповідачу було невідомо. Крім того, ним укладено договір про правову допомогу з адвокатом Неделко В.М. тільки 11.09.2022р., тобто після закриття підготовчого провадження у справі та спливу строку на подачу зустрічного позову. Тому відповідач вважає, що існує необхідність повернення до стадії підготовчого провадження з метою реалізації процесуальних прав відповідача щодо подачі зустрічного позову та добросовісного розподілу між сторонами набутого за час шлюбу майна. Ухвалою суду від 21.12.2022 за клопотанням відповідача [PERSON] справу повернуто до стадії підготовчого провадження, поновлено відповідачу [PERSON] процесуальний строк для подання зустрічної позовної заяви, зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про визнання права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу та поділ майна подружжя прийнято до спільного розгляду з первісним позовом, об`єднано в одне провадження вимоги за зустрічним позовом з первісним позовом. Зустрічний позов мотивований тим, що позивачка набула право власності на спірні земельні ділянки під час перебування в шлюбі з відповідачем, а тому майно є спільною сумісною власністю подружжя і підлягає поділу між ними у рівних частках. 13.02.2023 року до суду надійшов відзив [PERSON] на зустрічний позов [PERSON] , в якому позивачка просить відмовити [PERSON] в задоволенні зустрічного позову з огляду на те, що земельні ділянки набути нею під час шлюбу, але в порядку приватизації, а тому поділу між подружжям не підлягають та є її особистою приватною власністю. 22.02.2023 року до суду надійшли від відповідача [PERSON] додаткові докази та заява про виклик та допит свідків. Заперечень на заяву не надходило. Ухвалою від 22.02.2023 р. закрито підготовче провадження, справа призначена до розгляду по суті. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Магера Р.Ю. в судове засідання не прибули , надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутність та підтримання позову. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Неделко В.М. в судовому засіданні позовні вимоги зустрічного позову підтримали, первісний позов не визнали. Суду пояснили, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 02.06.1990 року по 18.01.2022 року. На спірний будинок був з господарчими спорудами по [ADDRESS] відповідач отримав свідоцтво про право власності 04.06.2007 року на своє ім`я. Будинок будувався за кошти та силами його батька та брата, позивачка жодної участі у будівництві не приймала. Земельна ділянка площею 0,2500 га, що розташована за адресою [ADDRESS] (колишній Роздільнянський р-н) з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарським будівель та споруд, кадастровий номер 5123981400:02:002:0068, отримана відповідачем у власність в порядку приватизації на підставі рішення Єгорівської сільської ради від 07.06.2007 року №126 V. Отже, вказано майно, на думку сторони відповідача поділу не підлягає. Що стосується земельних ділянок, оформлених на позивачку [PERSON] , а саме: земельної ділянки 0,2500 га,\~з цільовим\~призначенням для\~будівництва та\~обслуговування житлового\~будинку та\~господарських будівель\~та споруд,\~кадастровий номер\~5123981400:02:003:0188,\~що розташована\~за адресою:\~ [ADDRESS] \~(колишній\~Роздільнянський р-н),\~що належить\~позивачці на\~підставі Державного\~акту серії\~ЯЛ №453760,\~виданого 20.042011\~року на\~підставі рішення\~Єгорівської сільської\~ради Роздільнянського\~району Одеської\~області від\~17.12.2009\~року №\~412-V,\~а такожземельної ділянки площею 1 га, яка розташована за адресою: сільрада Єгорівка, Дачненської ОТГ Одеського району Одеської області (колишній Роздільнянський район), з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 5123981400:01:002:3917, що належить позивачці на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 30.01.2015 року, то вони , на думку відповідача та його представника, набуті позивачкою за час перебування в шлюбі з відповідачем, а отже є спільною сумісною власністю подружжя та підлягають поділу між сторонами в рівних частках. Допитаний судом свідок за клопотанням відповідача його рідний брат [PERSON] повідомив, що на будівництво житлового будинку з господарчими спорудами для відповідача [PERSON] за адресою: [ADDRESS] гроші надавав їх батько, який повністю за свій рахунок купляв будматеріали, а брат [PERSON] самотужки будував будинок разом зі своєю бригадою з колгоспу на виділеній йому колгоспом земельній ділянці. Заготівля будівельних матеріалів їх батьком та будівництво велося як до весілля брата, так і після. Будівельні матеріали зберігалися у батьків відповідача. Дружина брата [PERSON] не працювала, власних грошей не мала, її батьки нічим не допомагали. Свідок [PERSON] суду пояснив, що був на весіллі у сторін, під час якого батьки відповідача [PERSON] заявили, що дарять будівельні матеріали на будівництво будинку. Батько відповідача був головним інженером радгоспу, а відповідач працював у будівельній бригаді, тому вони мали можливість придбавати будматеріали та вести будівництво. Будинок був побудований після весілля, а будівельні матеріали заготовлялись заздалегідь ще до одруження відповідача, але частина будматеріалів придбавалась і після весілля. Також батьки надавали відповідачу гроші на будівництво. Позивачка допомагала тим, що готувала їжу, більше нічим. \~Суд, вислухавши сторону відповідача, показання свідків, дослідивши надані суду докази, вважає позовні вимоги за первісним позовом такими, що підлягають задоволенню, а за зустрічним позовом такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Щодо позовних вимог [PERSON] . Судом встановлено, що 02.06.1990 року сторони уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу Серії [NUMBER] . Рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 17.12.2021 року , яке набрало законної сили 18.01.2022 року, шлюб між сторонами розірвано. Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 04.06.2007 р., виданого на підставі рішення Єгорівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області №13 від 15.03.2007 року, житловий будинок з господарчими спорудами за адресою: [ADDRESS] (на теперішній час - Дачненської ОТГ Одеського району Одеської області), зареєстрований на праві приватної власності за відповідачем [PERSON] . Зазначене також підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна станом на 11.01.2022 р. З наданого суду технічного паспорта на домоволодіння по [ADDRESS] від 27.04.2007 року вбачається, що житловий будинок збудовано у 1992 році. Згідно Звіту щодо визначення ринкової вартості від 12.12.2021 року ринкова вартість будинку складає 199\~996 грн. Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку від 14.10.2009 р., виданого на підставі рішення Єгорівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області від 07.06.2007 року №126-V, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,2500 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель та споруд, кадастровий номер 5123981400:02:002:0068, що розташована за адресою: [ADDRESS] (колишній Роздільнянський р-н). Згідно витягу із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки кадастровий номер 5123981400:02:002:0068, її варість складає 139164, 03 грн. станом на 22.12.2021 р. Згідно ст. 368 ЦК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до норм Сімейного кодексу України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти які належали їй, йому особисто, якщо у придбання майна вкладені крім спільних коштів, кошти що належали одному з подружжя, то частка у цьому майні, відповідно до розміру внеску, є його особистою приватною власністю. Виходячи зі змісту пунктів 22, 23, 29 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року за № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» роз`яснено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Також до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї (ч. 4 ст. 65 СК). Не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя, набуте особою до шлюбу; набуте за час шлюбу на підставі договору дарування або в порядку спадкування; набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжя особисто; речі індивідуального користування, в тому числі коштовності, навіть якщо вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя; кошти, одержані як відшкодування за втрату (пошкодження) речі, що належала особі, а також як відшкодування завданої їй моральної шкоди; страхові суми, одержані за обов`язковим або добровільним особистим страхуванням, якщо страхові внески сплачувалися за рахунок коштів, що були особистою власністю кожного з них. Відповідно до ч. 2 ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Майно,\~набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (ст.60 СК України). Дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності (ч.1 ст. 69 СК України). В силу ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Відповідно до ст. 89 ЦПК суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Підсумовуючи викладене та з урахуванням матеріалів справи, оцінивши докази, факти та відповідні їм правовідносини та за своїм внутрішнім переконанням, суд доходить висновку, що житловий будинок з господарчими спорудами, розташований по [ADDRESS] (колишній Роздільнянський р-н), зареєстрований за відповідачем, був придбаний сторонами в період шлюбу, за спільні кошти, а тому є об`єктом спільної сумісної власності сторін та підлягає поділу між ними. Стосовно земельної\~ділянки площею 0,2500 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель та споруд, кадастровий номер 5123981400:02:002:0068, що розташована за адресою: [ADDRESS] (колишній Роздільнянський р-н), суд зазначає наступне. Згідно з положеннями частини першою статті 81, частини третьої статті 116 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування. Відповідно до частини першої статті 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Частиною першою статті 120 ЗК України передбачено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Частиною четвертою статті 120 ЗК України визначено, що при переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди. У пункті 18-2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» (зі змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 березня 2010 року № 2) судам роз`яснено, що відповідно до положень статей 81, 116 ЗК України окрема земельна ділянка, земельна ділянка, одержана громадянином в період шлюбу в приватну власність шляхом приватизації, є його особистою приватною власністю, а не спільною сумісною власністю подружжя, оскільки йдеться не про майно, нажите подружжям у шлюбі, а про одержану громадянином частку із земельного фонду. Якщо на такій земельній ділянці знаходиться будинок, будівля, споруда, що є спільною сумісною власністю подружжя, то у разі поділу будинку, будівлі, споруди між подружжям та виділу конкретної частини будинку, будівлі, споруди до особи, яка не мала права власності чи користування земельною ділянкою переходить це право у розмірі частки права власності у спільному майні будинку, будівлі, споруди у відповідності до статті 120 ЗК України, статті 377 ЦК України. Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 09 грудня 2015 року № 6-814цс15. Крім того, відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України у постанові від 11 лютого 2015 року у справі № 6-2цс15, при відсутності цивільно-правової угоди щодо земельної ділянки при переході права власності на об`єкт нерухомості необхідно враховувати, що аналіз змісту норм\~ст. 120 ЗК України\~у їх сукупності дає підстави для висновку про однакову спрямованість її положень щодо переходу прав на земельну ділянку при виникненні права власності на будівлю і споруду, на якій вони розміщені. Враховуючи позицію, висловлену у постанові КЦС Верховного Суду 25.02.2019 р. у справі № 199/2099/17, про те, що у кожного із подружжя, який має частку у спільно набутому будинку, у такій самій частці виникає й право власності на земельну ділянку, необхідну для обслуговування будинку, суд дійшов висновку про визнання за позивачкою права власності на 1/2 частину спірної земельної ділянки. Відповідно до п.25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначено, в разі якщо неподільні речі не можуть бути реально поділені між подружжям відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Враховуючи зазначені норми закону, суд вважає позовні вимоги [PERSON] законними та обґрунтованими, а тому визнає за позивачкою [PERSON] в порядку поділу майна подружжя право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташований по [ADDRESS] (колишній Роздільнянський р-н), та земельної ділянки площею 0,2500 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель та споруд, кадастровий номер 5123981400:02:002:0068, розташованої за цією ж адресою. Доводи відповідача про належність вказаного спірного майна йому на праві особистої приватної власності суд відхиляє за безпідставністю та недоведеністю. Щодо зустрічних позовних вимог [PERSON] . Відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 30.01.2015 року, виданого Реєстраційною службою по Роздільнянському району Роздільнянського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, земельна ділянка площею 1 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 5123981400:01:002:3917, зареєстрована на праві приватної власності за позивачкою [PERSON] . Зазначене також підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 11.08..2022 року, відповідно до якого датою державної реєстрації земельної ділянки є 13.10.2014 року Згідно довідки\~про оціночну\~вартість об`єкта\~нерухомості від\~31.08.2022\~року вартість вказаної земельної ділянки становить 39201,54 грн. Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №453760 від 20.04.2011 року, виданого на підставі рішення Єгорівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області від 17.12.2009 року №412-V, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,2500 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель та споруд, кадастровий номер 5123981400:02:003:0188, що розташована за адресою: [ADDRESS] (колишній Роздільнянський р-н). Зазначене також підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 28.09.2022 року, відповідно до якого датою державної реєстрації земельної ділянки є 20.04.2011 року. Згідно довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 05.10.2022 року вартість вказаної земельної ділянки становить 28950,14 грн. Згідно ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до\~Закону України\~"Про\~державну реєстрацію\~речових прав\~на нерухоме\~майно та\~їх обтяжень" (Стаття 126 ЗК України).\~ Законом України «Про внесення зміни до статті 61 СК України щодо об`єктів права спільної сумісної власності подружжя» від 11 січня 2011 року\~статтю 61 СК України\~доповнено частиною п`ятою такого змісту: об`єктом права спільної сумісної власності подружжя є житло, набуте одним із подружжя під час шлюбу внаслідок приватизації державного житлового фонду, та земельна ділянка, набута внаслідок безоплатної передачі її одному з подружжя із земель державної або комунальної власності, у тому числі приватизації. Вказана норма набула чинності з 08 лютого 2011 року, однак була виключена на підставі\~Закону України «Про внесення змін до Сімейного кодексу України щодо майна, що є особистою приватною власністю дружини, чоловіка» № 4766 від 17 травня 2012 року, який набрав чинності 13 червня 2012 року. Натомість\~статтю 57 СК України\~доповнено пунктом 5 частини, згідно з яким особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації. Отже, з урахуванням вказаних змін до\~СК України\~правовий режим приватизованої земельної ділянки змінювався. При цьому тільки в період часу з 08 лютого 2011 року до 12 червня 2012 року включно земельна ділянка, набута внаслідок безоплатної передачі її одному з подружжя із земель державної або комунальної власності, у тому числі приватизації, визнавалась спільною сумісною власністю подружжя; до 08 лютого 2011 року та після 12 червня 2012 року земельна ділянка належала до особистої приватної власності чоловіка або дружини, яка використала своє право на безоплатне отримання частини земельного фонду. Аналогічний висновок по застосуванню норм Закону України «Про внесення зміни до статті 61 СК України щодо об`єктів права спільної сумісної власності подружжя» від 11 січня 2011 року зроблений в постановах Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2018 року у справі № 1311/832/12 та від 12 листопада 2018 року у справі № 753/6139/14-ц. Як вбачається із матеріалів справи,позивачка [PERSON] набула право власності на земельну ділянку площею 0,2500 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 5123981400:02:003:0188, що розташована за адресою: [ADDRESS] (колишній Роздільнянський р-н), на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №453760, виданого 20.04.2011 року , і саме 20.04.2011 року відбулась державна реєстрація земельної ділянки. Державний акт у встановленому законом порядку не визнавався недійсним, тобто є чинним. Отже, моментом виникнення права власності [PERSON] на вказану земельну ділянку слід вважати 20.04.2011 року. Спірна земельна ділянка площею 0,2500 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 5123981400:02:003:0188, що розташована за адресою: [ADDRESS] (колишній Роздільнянський р-н), набута позивачкою [PERSON] внаслідок безоплатної передачі і в період часу, коли земельна ділянка, набута внаслідок безоплатної передачі її одному з подружжя із земель державної або комунальної власності, у тому числі приватизації, визнавалась спільною сумісною власністю подружжя, а тому є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] та відповідно до вищенаведених норм закону підлягає поділу між ними в рівних частках. Отже, за відповідачем [PERSON] в порядку поділу майна подружжя належить визнати право власності на частину земельної ділянки площею 0,2500 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 5123981400:02:003:0188, що розташована за адресою: [ADDRESS] (колишній Роздільнянський р-н). Інша спірна земельна ділянка площею 1 га, яка розташована за адресою: сільрада Єгорівська, Дачненської ОТГ Одеського району Одеської області (колишній Роздільнянський район), з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 5123981400:01:002:3917, що належить позивачці [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 30.01.2015 року, виданого Реєстраційною службою по Роздільнянському району Роздільнянського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, також набута позивачкою внаслідок безоплатної передачі із земель державної або комунальної власності під час перебування в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] , але в період часу, коли згідно діючого законодавства набута в порядку безоплатної приватизації земельна ділянка належала до особистої приватної власності чоловіка або дружини, яка використала своє право на безоплатне отримання частини земельного фонду, а тому вказана земельна ділянка не є об`єктом спільної сумісної власності подружжя та поділу між ними не підлягає. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позов [PERSON] задоволений повністю, тому на її користь з [PERSON] належить стягнути всі понесені нею судові витрати по справі. Зустрічний позов [PERSON] задоволений в частині однієї із двох заявлених вимог, тому з [PERSON] на користь [PERSON] належить стягнути половину понесених ним судових витрат. Застосовуючи зустрічне зарахування, суд стягує з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] різницю витрат по оплаті судового збору в розмірі 2197 грн. 20 коп.

Outcome: partial