Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-09 00:00:00

заявниця посилається на те, що рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 23.08.2018 року визнано недієздатною її дочку [PERSON] , встановлено над нею опіку і призначено заявницю її опікуном. Рішенням вказаного суду від 18.12.2020 року строк дії вказаного рішення продовжено до 18.12.2022 року. Підставою для визнання дочки заявниці недієздатною зазначено те, що вона страждає стійким хронічним психічним захворюванням, а саме глибокою розумовою відсталістю, що позбавляє її здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. Оскільки дворічний термін дії вказаного судового рішення закінчився, однак, дочка заявниці і надалі продовжує страждати даним захворюванням, вона є інвалідом з дитинства довічно. Їй важко самій себе обслуговувати та забезпечувати свої щоденні побутові потреби. Тому заявниця як мати постійно доглядає за нею, надає дочці необхідну допомогу в побуті, здійснює та буде здійснювати фактичну опіку над нею і після закінчення дії вказаного рішення суду. Крім того, за психічним станом здоров`я вона не розуміє наслідків своєї поведінки, не може правильно орієнтуватись та оцінювати прості життєві ситуації, забуває події з минулому і суть свого власного життя. З дитинства дочки її діагноз не змінився. Тому заявниця просить продовжити дію вказаного судового рішення від 23.08.2018 року. Заявниця в судове засідання не з`явилася, 10.07.2023 року подала письмову заяву про підтримання вимог та розгляд справи у її відсутності. Представник заінтересованої особи в підготовчі засідання та судове засідання повторно не з`явився. Однак, суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності цього представника, оскільки справа перебуває в провадженні суду з 18.11.2022 року, тобто тривалий час. Тому фіксування судового засідання технічними засобами не здійсновалося відповідно до правил ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, і, оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків. Відповідно до даних свідоцтва про народження заявниця є матір`ю [PERSON] , [INFO] , (а. с. 10). Згідно з довідкою до акту огляду медико-соціальної експертної комісії від 27.11.2017 року № 0891545 [PERSON] до 02.01.2023 року визнано інвалідом першої А групи внаслідок інвалідності з дитинства довічно (а.с. 8). Судом встановлено, що рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 23.08.2018 року, ухваленим у справі № 346/262/18, визнано недієздатною [PERSON] , встановлено над нею опіку і призначено заявницю її опікуном. В рішенні зазначено, що строк його дії - два роки з моменту набрання ним законної сили , тобто до 28.09.2020 року (а.с.5). Відповідно до рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 18.12.2020 року, ухваленим у справі № 346/3115/20, строк дії рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 23.08.2018 року продовжено на два роки з моменту набрання ним законної сили , тобто до 18.12.2022 року (так вказано у рішенні (а.с.6)). Відповідно ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка (ч. 1 ст.42 ЦК України). Згідно з ч.1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно з даними висновку №85 судово-психіатричного експерта Івано-Франківської філії судово-психіатричних експертиз ДУ "Інституту психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків " Міністерства охорони здоров`я України " від 30.03.2023 року [PERSON] , [INFO] , страждає психічним розладом - глибокою розумовою відсталістю. Це захворювання носить стійкий хронічний характер та позбавляє [PERSON] здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними (а.с.37- 41). Отже, заява підлягає задоволенню. Відповідно до положень ч.2 ст.299 ЦПК України судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави. На пiдставi викладеного, ст.ст. 39, 60 ЦК України,

Outcome: approved