Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-25 00:00:00

27 лютого 2023 року до Рівненського районного суду Рівненської області через свого представника адвоката Мартинова О.Ю. звернувся [PERSON] (далі - позивач) із позовною заявою до [PERSON] (далі - відповідач), в якій просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану м. Рівне, актовий запис № 808. Короткий зміст заяв по суті справи. Аргументи учасників справи. Обґрунтовуючи позовну заяву, представник позивача зазначає, що сімейне життя сторін не склалося, в сім`ї відсутнє взаєморозуміння, заходи для примирення були безуспішними, шлюб існує лише формально. Відзив на позовну заяву до суду не надходив. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 13 березня 2023 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито спрощене провадження у даній справі, призначено судове засідання на 20 квітня 2023 року на 10:00 год. 20 квітня 2023 року розгляд справи відкладено на 15 травня 2023 року у зв`язку із зайнятістю судді в іншому провадженні. У судове засідання 15 травня 2023 року учасники справи не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про дату та час судового засідання. При цьому, представник позивача адвокат Мартинов О.Ю. через систему "Електронний суд" подав заяву про зміну предмету позову, в якому просить викласти його у наступній редакції: - розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану м.Рівне, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис за № 808; - залишити проживати [PERSON] , [INFO] , з його батьком [PERSON] . Ухвалою суду від 15 травня 2023 року прийнято заяву представника позивача - адвоката Мартинова О.Ю. про зміну предмету позову у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та відкладено розгляд справи на 13 червня 2023 року на 10 год. 30 хв. 13 червня 2023 року розгляд справи було відкладено на 26 червня 2023 року. У судове засідання сторони не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи. При цьому, позивач та його представник подали до суду заяви, в яких позовні вимоги підтримали, просили проводити розгляд справи без їх участі, позов задовольнити повністю. Відповідач подала до суду заяву, в якій позовні вимоги визнає повністю, просила проводити розгляд справи без її участі, позов задовольнити повністю. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на вказане, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 20 липня 2003 року, який зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану м. Рівне, про що 20 липня 2003 року в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис № 808. Як вбачається із викладених у позовній заяві пояснень представника позивача, сімейне життя сторін не склалося, в сім`ї відсутнє взаєморозуміння, заходи для примирення були безуспішними, шлюб існує лише формально. У сторін є малолітній син [PERSON] , [INFO] , який проживає з батьком. Відповідач у письмовій заяві визнала позов, не заперечує щодо проживання сина разом з його батьком. Норми права, які підлягають застосуванню при вирішенні спору. Відповідно до ст.51 Конституції України та ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Стаття 112 СК України регламентує, що вирішуючи спір про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При вирішенні даного спору, суд виходить із того, що добровільність шлюбу це одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. За загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини. До такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 15 січня 2020 року по справі №\~\~200/952/18 (провадження № 61-14859св19). Судом встановлено, що матеріали справи не містять доказів про наявність між сторонами спору про місце проживання їх спільного сина [PERSON] , [INFO] . Мотиви, з яких виходить суд при ухваленні рішення. За таких обставин, суд прийшов до переконання, що сім`я сторін розпалася остаточно і зберегти її неможливо. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечать інтересам сторін, а тому згідно ст.112 СК України є всі підстави для розірвання даного шлюбу. У зв`язку з відсутністю спору між сторонами щодо проживання їх сина з батьком та відсутністю з боку відповідача відповідних заперечень, суд приходить до переконання про наявність підстав для визначення місця проживання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] разом з його батьком, позивачем у справі. Розподіл судових витрат між сторонами. У відповідності до вимог ст.ст.141, 142 ЦПК України, оскільки відповідач визнала позов до початку розгляду справи по суті, тому позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, що були сплачені ним при подачі позову до суду, тобто 536,80 грн та стягнути з відповідача на користь позивача решту суми сплаченого судового збору у розмірі 536,80 грн.

Outcome: approved