Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою, заінтересована особа:Новопразька селищна рада Олександрійського району Кіровоградської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.В обґрунтування вимог зазначив, що [INFO] помер дід заявника [PERSON] . Після його смерті залишилось спадкове майно, яке склалося з житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та земельної частки (паю) розміром 7,49 га в умовах кадастрових одиницях, яка знаходиться на території Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області. Згідно заповіту від 04 лютого 1993 року № 7, зазначений житловий будинок [PERSON] заповідав заявнику, а вказаний вище земельний пай заповітом охоплено не було. Земельна частка (пай) належала померлому на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) від 10.10.1991 року № 742. Згідно ст. 529 ЦП України УРСР, який був чинний на час виникнення даних правовідносин, спадкоємцем першої черги за законом [PERSON] була його донька [PERSON] , яка прийняла спадщину після його смерті шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. [INFO] померла [PERSON] . Спадкоємцем померлої першої черги за законом є заявник, який звернувся із відповідною заявою до Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 2. Державним нотаріусом було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] , так як згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КР № 0218660, виданого Олександрійською районною державною адміністрацією Кіровоградської області 10 жовтня 1997 року, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 10.10.1997 року за № 742, право на земельну ділянку (пай) розміром 7,49 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у землі, яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського підприємства КСП «Прогрес» Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області, належить [PERSON] . Таким чином, право власності [PERSON] , померлого [INFO] , на вищевказане право на земельну ділянку (пай) вищезазначеним документом не підтверджене. Узв`язку з чим заявник змушений був звернутись до суду. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 21 лютого 2023 року відкрито окреме провадження по справі та призначено справу до судового розгляду. Заявник в судове засідання не з`явився, представник заявника подала заяву про розгляд справи без їх участі, заяву підтримують. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 19 травня 2000 року, видане Світлопільською сільською радою Олександрійського району Кіровоградської області. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке склалося з житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та земельної частки (паю) розміром 7,49 га в умовах кадастрових одиницях, яка знаходиться на території Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області. Згідно заповіту від 04 лютого 1993 року № 7, зазначений житловий будинок [PERSON] заповідав [PERSON] , а вказаний вище земельний пай заповітом охоплено не було. Земельна частка (пай) належала померлому на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) від 10.10.1991 року № 742. Згідно ст. 529 ЦП України УРСР, який був чинний на час виникнення даних правовідносин, спадкоємцем першої черги за законом [PERSON] була його донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 07.11.1950 року та свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 10.07.1967 року (а.с. 61,62). [PERSON] прийняла спадщину після смерті батька [PERSON] шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується серії [NUMBER] від 14.02.2020 року. Спадкоємцем померлої першої черги за законом є син померлої [PERSON] , який звернувся із відповідною заявою до Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 2. Постановою державного нотаріуса Ляшенко В.Є. від 07 червня 2021 року № 971/02-31 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] , на право на земельну частку (пай), розміром 7,49 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у землі, яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського підприємства КСП «Прогрес» Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області, яке належало [PERSON] , померлому [INFO] , спадкоємцем якого була його дочка [PERSON] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових справ. Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05.12.2022 року встановлено факт, що [PERSON] , яка померла [INFO] , прийняла спадщину після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Також причиною відмови заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом є те, що згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КР № 0218660, виданого Олександрійською районною державною адміністрацією Кіровоградської області 10 жовтня 1997 року, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 10.10.1997 року за № 742, право на земельну ділянку (пай) розміром 7,49 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у землі, яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського підприємства КСП «Прогрес» Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області, належить [PERSON] . Таким чином, право власності [PERSON] , померлого [INFO] , на вищевказане право на земельну ділянку (пай) вищезазначеним документом не підтверджене. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до п. 6 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, по має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Як роз`яснено в п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»,при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документівособі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належностіправовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявниковіподати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація,яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чиномне застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання,неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановленняфакту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Суд приходить до висновку, що встановлення зазначеного факту відповідатиме інтересам заявника та забезпечить реалізацію законних прав, тому заява підлягає задоволенню. \~

Outcome: approved