Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-16 00:00:00

У червні 2023 із позовом звернулася [PERSON] яка просила стягнути з [PERSON] на свою користь, аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня звернення до суду з даним позовом і до досягнення дитиною повноліття. Мотивувала заявлені вимоги тим, що сторони є батьками доньки [PERSON] . Позивач подала у травні 2023 року заяву про розірвання шлюбу проте рішення ще не винесено. Вважає, що відповідач має достойну заробітну плату та дохід тому може платити більше ніж визначено законом при стягненні аліментів судовим наказом на одну дитину. Оскільки відповідач самоусунувся від утримання дитини тому звернулася до суду за захистом своїх прав та дитини. Ухвалою суду від 12.06.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрити провадження, розгляд справи вирішено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав. Зазначив, що наразі у нього є батьки пенсійного віку, які перебувають на пенсійному забезпеченні. Батькам він допомагає, проте стягненні аліментів у тому розмірі, що визначила позивач не вплине на їх права. Судом встановлено, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 23.05.2003 року у виконкомі Гавришівської сільської ради Вінницького району, Вінницької області. У період шлюбу у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] , яка проживає та перебуває на утриманні у позивача. [PERSON] за період з січня 2022 по березень 2023 отримав 826630,39 грн доходу. У відповідності до статті 51 Конституції України та статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. У справі «Хант проти України» від 07.12.2006 Європейським судом з прав людини наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Згідно ст. 141 Сімейного кодексу України, далі - СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 180 СК України). Згідно ч. 1, 2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, позовні вимоги про стягнення аліментів належить задовольнити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути 1073,60 грн судового збору, так як позивач була звільнена від його сплати. На підставі викладеного та

Outcome: approved