Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-28 00:00:00

[PERSON] , через свого представника адвоката Дмитренка І.М., звернувся до суду із позовом до [PERSON] про витребування майна з чужого незаконного володіння. Позовні вимоги обґрунтовував тим, що [PERSON] і [PERSON] є спадкоємцями після смерті [PERSON] , яка є дружиною позивача та матір`ю відповідачки. Спадкове майно, після смерті [PERSON] , у вигляді земельної ділянки сторони розділили по частки кожному, а житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , успадкувала [PERSON] , оскільки від своєї частини вказаного будинку позивач відмовився на користь відповідачки. Зазначає, що з 20.08.1994 року позивач є власником трактора Т-74, який він разом із запчастинами до нього зберігав на території домоволодіння в [ADDRESS] . Після смерті дружини позивач знявся з реєстрації за вказаною адресою та переїхав з цього будинку, але запчастини до трактора а саме: рама трактора Е-74 з мостом та опорними колесами (каретками), рама сівалки СЗС-2.1 з бункером, механізм тросової лопати ТЛ-3 та паливний насос 2НД-300 залишилися там. На даний час вказаними запчастинами заволоділа [PERSON] , яка не повертає вказане майно та не визнає право власності на запчастини за позивачем, а тому [PERSON] просив про визнання за ним права власності на вказане майно, а також про витребування його із з незаконного володіння [PERSON] . В свою чергу від представника відповідачки адвоката Павловського І.І. до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] , оскільки останнім не доведено належність майна саме йому. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, але від його представника адвоката Дмитренка І.М., найшла заява про підтримання позовних вимог в повному обсязі та про розгляд справи за відсутності позивача та його представника. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, але від її представника адвоката Павловського І.І. надійшла заява про розгляд справи за відсутності відповідачки та її представника. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши доводи позову, відзиву на позовну заяву і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 12.07.2011 року (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] ). Відповідно до договору поділу земельної ділянки, що є спільною частковою власністю, посвідченого 04.08.2020 року приватним нотаріусом Новоодеського районного нотаріального округу Філіпенком Д.В., [PERSON] та [PERSON] домовились про поділ земельної ділянки, відповідно до часток у праві спільної часткової власності (по у кожного) загальною площею 22,46 га, яка розташована на території Новопетрівської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області та належить їм на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом. Відповідно до технічного паспорту трактора самохідної машини рег. № 4, [PERSON] являється власником трактора Т-74, номерний знак [NUMBER] . Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частиною 1 статті 16 ЦУ України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ч. 1 ст. 316 ЦК України). Відповідно до ст. 317 ЦК України, Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частина 1, 2 статті 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (стаття 387 ЦК України). У пункті 19 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» (далі - Постанова) роз`яснено, що застосовуючи положення статті 387 ЦК, суди повинні виходити з того, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним. У пункті 23 Постанови роз`яснено, що відповідно до статті 387 ЦК та частини третьої статті 10 ЦПК (кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом) особа, яка звернулася до суду з позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що знаходиться у володінні відповідача. Пунктом 26 Постанови роз`яснено, що відповідно до положень частини першої статті 388 ЦК власник має право витребувати своє майно із чужого незаконного володіння незалежно від заперечення відповідача про те, що він є добросовісним набувачем, якщо доведе факт вибуття майна з його володіння чи володіння особи, якій він передав майно, не з їхньої волі. При цьому суди повинні мати на увазі, що власник має право витребувати майно у добросовісного набувача лише у випадках, вичерпний перелік яких наведено в частині першій статті 388 ЦК. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 80 ЦПК України, встановлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, виходячи з викладеного суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не надано жодного доказу належності йому майна, яке він просить витребувати з чужого незаконного володіння, а також існування такого майна взагалі. Наявність у власності позивача трактора не являється доказом перебування у його власності будь-яких запчастин до нього чи іншого майна.

Outcome: dismissed