Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на її утримання аліменти у розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку, починаючи стягнення з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трьохрічного віку. На обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 19 листопада 2019 року вона уклала шлюб з [PERSON] , який вони зареєстрували у Краковецькій селищній раді Яворівського району Львівської області, актовий запис № 18. За час шлюбу у них [INFO] народився син [PERSON] та [INFO] син [PERSON] . На початку спільного подружнього життя відносини з відповідачем складалися добре та базувались на взаєморозумінні та взаємоповазі один до одного. Однак з часом почали виникати непорозуміння, нервозність у відносинах та недовіра. На даний час кожний з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Вони стали проживати окремо, діти залишились з нею. Однак з часу окремого проживання відповідач не надає їй матеріальної допомоги. Вважає, що [PERSON] має можливість сплачувати аліменти на її утримання як дружини, з якою проживають їхні спільні діти і за якими вона здійснює догляд, оскільки знаходиться у працездатному віці та може працювати. Водночас, вона наданий час не може працювати, оскільки здійснює догляд за дітьми. Єдиним її джерелом доходу є соціальні виплати. Згідно з ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини, до досягнення дитиною трьох років. Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 05 квітня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. 05 травня 2023 року представник [PERSON] адвокат Тимощук О.І. подав заяву про збільшення позовних вимог, зокрема, про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] витрат а правничу допомогу в розмірі 5000,00грн. 15 червня 2023 року відповідач [PERSON] подав відзив на позовну заяву, в якому вказав, що позовні вимоги визнає частково, а саме погоджується сплачувати на утримання [PERSON] аліменти в розмірі 1/8 частини від всіх видів його заробітку, в іншій частині позов заперечує. На обґрунтування своїх пояснень та заперечень проти позову зазначає, що розмір аліментів, який просить стягувати з нього позивачка, не відповідає принципу справедливості і розумності та не враховує потреб [PERSON] і його фінансових можливостей. Так, з нього вже стягуються аліменти на утримання їхніх з позивачкою дітей в розмірі 1/3 частини від всіх видів його заробітку. Також він крім аліментів добровільно сплачує інші витрати на утримання дітей. Він працює на ТзОВ «Бадер Україна» на посаді закрійника та отримує заробітну плату, розмір якої змінюється від кількості відпрацьованих днів, інших доходів не має. Крім того, в нього кредитні зобов`язання за договором позики від 10 березня 2021 року, укладеним з КС «Вигода», за яким він позичив 25000,00 грн, щомісячний платіж 1300,00 грн, заборгованість станом на 01 червня 2023 року складає 8788,68 грн. [PERSON] отримує щомісячну допомогу на утримання дітей в розмірі 860,00 грн. В судове засідання позивачка [PERSON] не прибула. Представник позивачки адвокат Тимощук О.І. позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Надав пояснення, аналогічні наведеним у позовній заяві та заяві про збільшення позовних вимог. Додатково пояснив, що зі слів позивачки, відповідач крім аліментів не надати інших коштів на утримання дітей. Позивачка з дітьми проживає у її батьків, змушена отримувати від них матеріальну допомогу, оскільки допомоги на дитину до досягнення нею трирічного віку очевидно недостатньо для забезпечення навіть базових потреб. Також просив стягнути з відповідача на користь позивачки витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5500,00 грн, про що ним подано відповідну заяву з необхідними документами. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме в розмірі 1/8 його заробітку. Надав пояснення, аналогічні наведеним у відзиві на позовну заяву. Додатково пояснив, що його середня заробітна плата становить 13-14 тис. грн., залежно від кількості відпрацьованих днів, позивач сама подала до суду довідку про його доходи. Грошей на утримання дітей, крім аліментів, він не надає, але купує все, що каже дружина. Вважає, що 1/8 його заробітку, що становить приблизно 2 тис. грн, вистачить для забезпечення потреб позивачки. Кредит він брав для погашення позики позивачки за мікрокредитом. Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, оцінивши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково з таких підстав. Суд встановив, що сторони у справі [PERSON] і [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 19 листопада 2019 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] , виданим 19 листопада 2019 року Краковецькою селищною радою Яворівського району Львівської області. Від даного шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження дітей, виданими Краковецькою селищною радою Яворівського району Львівської області, серії [NUMBER] від 11 грудня 2019 року та серії [NUMBER] від 14 листопада 2022 року. На даний час сторони проживають окремо, діти проживають з мамою (позивачкою), що підтверджується довідкою про місце проживання, виданою Яворівською міською радою Львівської області № 499 від 29 березня 2023 року, та не оспорюється сторонами. [PERSON] перебуває у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 26 січня 2023 року до [INFO] , що підтверджується витягом з наказу керівника ТзОВ «Бадер Україна» № 40-к від 25 січня 2023 року. [PERSON] працює на посаді закрійника ТзОВ «Бадер Україна», його заробітна плата за період серпень 2022 року січень 2023 року склала 129127,37 грн. Також з [PERSON] стягуються аліменти за користь [PERSON] на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, з 03 квітня 2023 року і до досягнення дітьми повноліття, що підтверджується копією постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 71542972. Крім того, у [PERSON] є боргові зобов`язання за договором позики від 10 березня 2021 року, укладеним з КС «Вигода», за яким він позичив 25000,00 грн, заборгованість станом на 01 червня 2023 року складає 8788,68 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 91 Сімейного кодексу України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Згідно з ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Визначальним на підставі цієї норми закону є наявність у дружини права на утримання, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища. Аналогічний висновок щодо застосування норм права висловлений у постанові Верховного Суду від 02 лютого 2022 року у справі № 333/1701/18. Отже, право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини є особливим видом права подружжя на утримання є. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання неможливості чоловіка надавати таке утримання. При цьому, подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Згідно із ст. 79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до ч. 1 ст. 80 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються одному із подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя або у твердій грошовій сумі. При вирішенні питання про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання [PERSON] до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трьохрічного віку, суд враховує право позивачки на отримання аліментів, відсутність обставин, які свідчать про неможливість відповідача надавати таке утримання, зокрема, за станом здоров`я, те, що відповідач офіційно працевлаштований і має стабільний дохід, часткове визнання позову відповідачем, матеріальний стан відповідача, стягнення з нього аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково, а саме стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти в розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу), щомісяця, починаючи з дня подання позовної заяви до суду 03 квітня 2023 року і до досягнення дитиною [PERSON] трьох років. Також на підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 Цивільного процесуального кодексу України необхідно допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Крім цього, згідно ч. 1 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України суд зазначає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Частинами 1 - 3 статті 134 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Згідно з вимогами ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Частиною 8 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. При цьому, відповідно до ч. 6 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Суд зазначає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Така правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 19 лютого 2020 року у справі № 915/1654/19. На підтвердження витрат позивача на професійну правничу допомогу до суду адвокатом Тимощуком О.І. було подано такі письмові докази: договір про надання правничої допомоги від 03 травня 2023 року, укладений між [PERSON] та адвокатом Тимощуком О.І., відповідно до якого адвокат надає правову допомогу за винагороду в розмірі 5500,00 грн; розрахунок вартості робіт, відповідно до якого адвокат Тимощук О.І. надав правову допомогу: ознайомлення з позовною заявою та додатками до неї 1 год, вартість 1500,00 грн, підготовка заяви про збільшення позовних вимог та оформлення додатків до заяви вартість 1500,00 грн за 2 години роботи, участь у судових засіданнях з добиранням в судове зсідання за місцем його проведення незалежно від їх кількості вартість 2500,00 грн; ордер № 1202650 серії ВС від 03 травня 2023 року на надання правничої (правової) допомоги [PERSON] ; свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю. Враховуючи складність справи, значення справи для позивачки, час, витрачений адвокатом на надання послуг, їх види і обсяг, зокрема, що заява про збільшення позовних вимог є ідентичною позовній заяві, те, що представник брав участь в одному судовому засіданні, суд вважає обґрунтованим і таким, що відповідає критеріям розумності, співмірності та ґрунтується на вимогах закону, розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 4000,00 грн. Водночас, враховуючи, що суд задовольнив позовні вимоги частково, суд дійшов висновку, що з [PERSON] на користь [PERSON] необхідно стягнути судові витрати на професійну правничу допомогу пропорційно до задоволених вимог, що становить 2666,80 грн. Також відповідно до п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. А відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви немайнового характеру підлягав сплаті судовий збір в розмірі 1073,00 грн. Враховуючи, що позивачка звільнення від сплати судового збору за подання даного позову і часткове задоволення позовних вимог, суд дійшов висновку, що з [PERSON] слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 715,77 грн, а судовий збір в розмірі 357,23 грн компенсувати за рахунок держави.

Outcome: partial