Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-27 00:00:00

у травні 2023 року [PERSON] (далі - позивач, [PERSON] ) звернулась до Дарницького районного суду міста Києва із позовом до [PERSON] (далі - відповідач, [PERSON] ) про розірвання шлюбу. Вимоги вмотивовані тим, що спільне життя сторін не склалось, вони мають різні погляди на сімейне життя. Сторони втратили почуття любові та взаєморозуміння, вони не ведуть спільне господарство, а шлюб існує лише формально. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано судді Гусак О.С. Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 7 червня 2023 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито спрощене позовне провадження з викликом учасників справи в судове засідання на 28 червня 2023 року. 23 червня 2023 року до суду надійшов відзив від [PERSON] в якому останній визнав вимогу про розірвання шлюбу та зазначив, що ним визнаються наступні факти: перебування у шлюбі з позивачем; народження спільних дітей у шлюбі, зокрема [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ; припинення шлюбних відносин із позивачем та спільного проживання сім`єю, внаслідок зміни місця проживання позивачем. Позивач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце засідання була належним чином повідомлена, подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце був належним чином повідомлений. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд дослідивши матеріали справи, вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстровано 1 серпня 2008 року Лівобережним відділом реєстрації шлюбів міста Києва з Державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис № 1023. Сторони мають дочку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Із позовної заяви вбачається, що шлюбні відносини між сторонами не склались, проживають окремо. Шлюб існує лише формально, відповідач намагався зберегти шлюбні відносини та звертався до дружини з метою примирення та збереження сім`ї, однак подальше спільне життя і збереження сім`ї є неможливе та не є необхідним. Згідно із статтею 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Відповідно до частини 1 статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За приписом частини 2 статті 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Перешкод для розірвання шлюбу, визначених частиною 2 статті 110 Сімейного кодексу України, судом не встановлено. Отже зважаючи на те, що відповідач визнав позов, і таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наявні підстави для задоволення позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Згідно частини 2 статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (абзац 2 частини 3 статті 115 Сімейного кодексу України). На підставі статтей 110-112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved