Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , у якому просила поділити спільне сумісне майно шляхом встановлення розміру часток на майно: визнати за нею право власності на 2/3 частки квартири [ADDRESS] житлові кімнати, № 7,8 кладові, № 9- коридор, № 10 ванна кімната, № 11 туалет, [ADDRESS] , припинив у вказаній частині право спільної сумісної власності [PERSON] ; визнати за відповідачем право власності на 1/3 частку квартири [ADDRESS] житловою площею 35,1 кв.м., загальною площею 57,5 кв.м., приміщення № 1- передня. № 2 кладова, № 3- кухня, № 4,5,6 житлові кімнати, № 7,8 кладові, № 9- коридор, [ADDRESS] туалет, [ADDRESS] , припинив у вказаній частині право спільної сумісної власності [PERSON] . Стягнути судові витрати. Позовна заява мотивована тим, що з 27.09.2014 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дитину [PERSON] , [INFO] . Відповідно до виконавчого листа від 11.11.2020 року з відповідача на користь позивача на утримання дитини стягнуті аліменти. 29.04.2016 року за кошти її батьків вона купила квартиру [ADDRESS] . Фактично шлюб між сторонами розпався, кожний живе своїм життям. Про визначення розміру часток її та відповідача згода між ними не досягнута, у зв`язку з чим вона вимушена звернутися до суду. Вважає, що її частка у спільному майні повинна бути збільшена, оскільки 22.12.2022 року консультаційним висновком спеціаліста [PERSON] встановлений діагноз гіперкінетичний розлад поведінки. У зв`язку з чим, дитина за станом здоров`я повинна бути забезпечена додатковою житловою площею. Відповідач сплачує тільки аліменти і не підтримує матеріально на додаткові витрати для лікування дитини. Позивач не працює, оскільки повинна доглядати за дитиною, у зв`язку з чим вимушена звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою від 17 квітня 2023 відкрито спрощене позовне провадження по вищевказаній справі, справу призначено до судового засідання. Відповідачем надано до суду відзив на позов, де він зазначив, що позовні вимоги не визнає в повному обсязі, просив відмовити у задоволенні позову, оскільки спірна квартира була придбана у період шлюбу і є об`єктом права спільної власності. Житло придбане за спільні кошти сім`ї в тому числі і ті, що зароблені ним на підприємствах вугільної промисловості. Жодного доказу щодо придбання квартири за кошти батьків позивача до позову не додано. Вважає, що позов не відповідає законодавству України в частині виділення часток приміщення, вона повинна була звернутися з позовом про сумісне користування спільним майном, оскільки виділення окремого приміщення в даному випадку неможливо. У судовому засіданні позивач та її представник, кожен окремо, позовну заяву підтримали у повному обсязі, посилаючись на доводи наведені у позові, просили її задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, пояснив що квартира придбана в період шлюбу і має бути поділена між ним та дружиною на рівні частки. На даний час він проживає окремо від позивача і дитини і тому ніяких перешкод у тому, щоб у дитини була додаткова площа немає. Аліменти сплачує і додатково надає матеріальну допомогу на лікування дитини. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що позивач обґрунтовуючи збільшення своєї частки у спільному майні посилається на хворобу дитини і надає консультативний висновок. Зазначений висновок був нею також наданий і у іншій цивільній справі за її позовом до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на утримання дитини. Рішенням суду по тій справі у задоволенні позову було відмовлено у зв`язку з відсутністю доказів. Вислухав сторони, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд доходить висновку, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4\~ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно\~ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. В силу ч. 1ст. 15\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч. 1 ст. 81\~ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст. 82 ЦПК України\~обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Судом встановлено, що з 27.09.2014 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] . (а.с. 9) Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] . (а.с. 10) 29.04.2016 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу квартири, відповідно до якого [PERSON] придбала квартиру [ADDRESS] . Даним договором передбачена наявність згоди чоловіка [PERSON] на купівлю дружиною вищевказаної квартири в їх спільну сумісну власність. (а.с.14-16) Як зазначає позивач у позові та підтвердив відповідач в судовому засіданні, їх сім`я розпалася, проживають окремо. Позивач разом з дитиною мешкає у спірній квартирі. Відповідач проживає окремо з батьками. Згідно довідки про реєстрацію і склад сім`ї № 6312 від 13.12.2022 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 11) Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11.11.2020 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 11.11.2020 року та до досягнення дитиною повноліття. (а.с. 12) Звертаючись до суду з позовом позивач зазначає, що між ними не досягнуто згоди про визначення розміру часток у праві власності на придбану квартиру. Згідно зі\~статтею 60 СК України\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (стаття 61 СК України). Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентується\~статтею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпорядження спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя. Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у\~статті 69 СК України. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга\~статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга\~статті 364\~Цивільного кодексу\~України (далі -ЦК України). Оскільки у сімейному законодавстві діє презумпція спільності майна подружжя, при цьому частини чоловіка та дружини є рівними. Спростувати цю презумпцію може сторона, яка надає докази протилежного, що мають відповідати вимогам належності та допустимості (ст. ст. 77, 78ЦПК України) і це є її процесуальним обов`язком (ст. ст. 12, 81 ЦПК України). Таким чином, оскільки квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS] була набута у власність під час перебування сторонами у зареєстрованому шлюбі, на підставі ст.\~61\~СК України вона є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя - сторін у справі, а тому вказане майно подружжя підлягає поділу. Щодо відступлення від рівності часток, суд вважає зазначити наступне. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. (ч.ч. 2, 3 ст. 70 СК України) Крім того, у п. 30 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~21\~грудня 2007\~року №\~11\~"Про\~практику застосування\~судами законодавства\~при розгляді\~справ про\~право на\~шлюб,\~розірвання шлюбу,\~визнання його\~недійсним та\~поділ спільного\~майна подружжя" роз`яснено, що при вирішенні спору про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, суд згідно з частинами 2, 3 ст.\~70\~СК в окремих випадках може відступити від засади рівності часток подружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, а також інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дітей (за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування). Під обставинами, що мають істотне значення для справи, потрібно розуміти не тільки випадки, коли один із подружжя не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї, але і випадки коли один із подружжя не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку чи доходу (ч. 1 ст. 60 СК). Позивачка як на підставу відступлення від засади рівності часток посилалась на факт проживання з нею дитини. Просила врахувати що, консультаційним висновком спеціаліста від 22.12.2022 року виданого КНП «Павлоградська міська лікарня № 1» ПМР, [PERSON] , має діагноз : гіперкінетичний розлад поведінки, йому рекомендовано заняття з логопедом та прийом підтримуючого лікування. (а.с. 13) Вважає, що за станом здоров`я дитина повинна бути забезпечена додатковою площею. Посилалась на те, що відповідач сплачує аліменти однак, додаткових витрат на лікування дитини не надає. Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10.04.2023 року у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на утримання дитини - відмовлено. Так відмовляючи у задоволенні вказаного позову судом зазначено, що позивачем не надано належних доказів про розмір понесених витрат на заняття з логопедом, підтримуюче лікування, заняття з психологом, чи була проведена оплата цих послуг позивачем, зокрема відсутні квитанції, чеки або розписка на підтвердження оплати. Вказане вище рішення суду набрало чинності. Суд вважає, що проживання з позивачем дитини яка має діагноз: гіперкінетичний розлад поведінки і внаслідок чого, на думку позивача повинна бути забезпечена додатковою площею, не можна вважати підставою для відступлення від засади рівності часток подружжя відповідно до ст. 70 СК України. В судовому засіданні встановлено, що передбачені законом підстави для відступлення від засад рівності часток відсутні, а тому при поділі вказаної квартири між подружжям суд виходить з рівності часток сторін у справі в об`єкті спільної сумісної власності, тобто по 1/2 частині кожному. На основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково. У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 536,80 грн.

Outcome: partial