Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-27 00:00:00

У лютому 2022 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до АТ «Державний ощадний банк України» про захист прав споживачів, а саме стягнення банківських вкладів та процентів, які залишились після смерті його батька. Позовна заява мотивована тим, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина, яка складалась з 5/12 часток грошових внесків з відповідними відсотками померлого. 5 травня 2021 року позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом та став власником 5/12 частко спадкового майна в розмірі 8 800 грн. 73 коп. Разом з тим, відповідач відмовляється виплатити успадковані кошти, у зв`язку з чим позивач звернувся з даним позовом до суду. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 10 лютого 2022 року справу передано для розгляду за територіальною підсудністю до Печерського районного суду м. Києва (т. 1 а.с. 23). Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 9 травня 2022 року у справі відкрито провадження за правилами позовного (спрощеного) провадження з викликом сторін на 27 червня 2022 року (т. 1 а.с. 27). Повідомленням суду від 25 травня 2022 року учасників справи повідомлено про розгляд справи за правилами позовного (спрощеного) провадження, яким одночасно роз`яснено їх процесуальні права на подання відповідних заяв по суті справи у встановлені строки (т. 1 а.с. 28). 27 червня 2022 року від представника відповідача АТ «Державний ощадний банк України» надійшло клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження (т. 1 а.с. 32-33). Ухвалою суду від 27 червня 2022 року постановлено перейти до розгляду справи в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 23 серпня 2022 року (т. 1 а.с. 38). 22 серпня 2022 року на адресу суду від представника відповідача АТ «Державний ощадний банк України» надійшов відзив з додатками на позовну заяву (т. 1 а.с. 46-78), згідно з яким позивачем були направлені до АТ «Ощадбанк» лише письмові вимоги перерахувати частину вкладу [PERSON] без надання належним чином засвідченої копії свідоцтва про право на спадщину та без проходження ідентифікації особи заявника таких вимог, що унеможливило проведення фінансових операцій за участю позивача, права якого при цьому жодним чином не були порушені банком. Вимога про стягнення частини грошового вкладу [PERSON] з банку є безпідставною, оскільки АТ «Ощадбанк» не є набувачем цих грошових коштів, а лише виконує функцію з обслуговування банківського рахунку клієнта. Посилання позивача про обов`язок банку відшкодувати заподіяні збитки не підтверджено доказами існування всіх елементів складу правопорушення, що виключає настання цивільно-правової відповідальності для АТ «Ощадбанк». Одночасно заявлено клопотання про витребування доказів у приватного нотаріуса Третьої Дніпровської державної нотаріальної контори Янкової І.В. Ухвалою суду від 7 листопада 2022 року витребувано докази у приватного нотаріуса Третьої Дніпровської державної нотаріальної контори Янкової І.В., а саме копію спадкової справи № 336/2020, заведеної після смерті [PERSON] , 1937 року народження, який помер [INFO] (т. 1 а.с. 85). Ухвалою суду від 26 січня 2023 року повторно витребувано докази у приватного нотаріуса Третьої Дніпровської державної нотаріальної контори Янкової І.В. та закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті на 23 березня 2023 року (т. 1 а.с. 93). Ухвалою суду від 23 березня 2023 року повторно витребувано докази у приватного нотаріуса Третьої Дніпровської державної нотаріальної контори Янкової І.В. (т. 1 а.с. 118). 31 березня 2023 року від Третьої Дніпровської державної нотаріальної контори на виконання ухвали суду надійшла копія спадкової справи № 336/2020 (т. 1 а.с. 122-215). Ухвалами суду від 10 квітня 2023 року та 10 травня 2023 року розгляд справи призначено в режимі відеоконференції поза межами остатньої приміщення суду за участю представника позивача Головашич Ю.О. (т. 1 а.с. 220, 230). Представник позивача до судового засідання не з`явилася. У матеріалах справи міститься заява про розгляд справи у їх відсутність (т. 1 а.с. 243). Представник відповідача Литвин А.В. в судовому засіданні заперечив щодо задоволення позовних вимог, посилаючись на викладені у відзиві обставини. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов таких висновків. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Стаття 15 ЦК України передбачає право на захист цивільних прав та інтересів, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 16 ЦК України визначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Як встановлено судом, згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, посвідченого 5 травня 2021 року державним нотаріусом Третьої Дніпровської державної нотаріальної контори Янковою І.В. (т. 1 а.с. 5), спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON] , 1937 року народження, який помер [INFO] є його син [PERSON] , [INFO] . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з: 5/12 часток грошових внесків з відповідними відсотками, що знаходяться в ПАТ «Державний ощадний банк України» у ТВБВ № 10003/0603 філії - Дніпровське обласне управляння АТ «Ощадбанк» по рахунку № [NUMBER] , у ТВБВ № 10023/0149 філії - Черкаське обласне управління АТ «Ощадбанк» по рахунку № [NUMBER] , № [NUMBER] належність яких спадкоємцеві підтверджується довідкою № 46/12-05/14587 БТ, виданою банком 8 вересня 2020 року. Вказані кошти належали померлому та підтверджується довідкою АТ «Ощадбанк» № 46/12-05/14587 БТ від 8 вересня 2020 року (т. 1 а.с. 171 зворотна сторона). 11 листопада 2021 року позивач звернувся до Черкаського обласного управління АТ «Ощадбанк» та Дніпропетровського обласного управління АТ «Ощадбанк» з вимогою перерахування грошові кошти на його банківський рахунок (т. 1 а.с. 6,7). Листом від 25 листопада 2021 року та 20 грудня 2021 року відповідач повідомив позивачу про необхідність звернутися до банківської установи (т. 1 а.с. 11, 12). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У зобов`язаннях, не пов`язаних з особою кредитора, смерть не призводить до припинення зобов`язань. У такому разі відбувається перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб - спадкоємців. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України самостійною підставою заміни кредитора в зобов`язанні є правонаступництво. Зобов`язання за договором банківського вкладу не є такими, що нерозривно пов`язані з особою вкладника, а тому в разі його смерті спадкоємцеві, який прийняв спадщину, згідно з постановою Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року у справі № 6-65цс13, повертається як сума банківського вкладу, так і проценти на нього до дня, який передує поверненню вкладу. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або інший дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Статтею 1 Закону України «Про банки і банківську діяльність» встановлено, що вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором. До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті договору банківського вкладу. Банківський вклад (депозит) - це кошти в готівковій або безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку, які підлягають виплаті вкладнику відповідно до законів України та умов договору (стаття 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність»). Договір банківського вкладу є реальним, оплатним договором і вважається укладеним з моменту прийняття банком від вкладника або третьої особи на користь вкладника грошової суми (вкладу). За змістом ст. 1059 ЦК України договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. Частиною 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. У разі недодержання письмової форми договору банківського вкладу цей договір є нікчемним. Відповідно до положень Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 грудня 2003 року за № 1172/8493, банки відкривають своїм клієнтам за договором банківського вкладу вкладні (депозитні) рахунки (пункт 1.8. Інструкції); договір банківського рахунку укладається в письмовій формі; один примірник договору зберігається в банку, а другий - банк зобов`язаний надати клієнту під підпис (пункт 1.9. Інструкції); письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) і звичаями ділового обороту; у договорі банківського вкладу, зокрема, зазначаються: вид банківського вкладу, сума, що вноситься або перераховується на вкладний (депозитний) рахунок, строк зберігання коштів (за строковим вкладом), розмір і порядок сплати процентів або доходу в іншій формі, умови перегляду їх розміру, відповідальність сторін, умови дострокового розірвання договору тощо (пункт 1.10. Інструкції). Пункт 10.1. Інструкції передбачає порядок відкриття вкладних (депозитних) рахунків фізичним особам. Зокрема, після пред`явлення фізичною особою необхідних документів уповноважений працівник банку ідентифікує цю фізичну особу, після чого між банком і фізичною особою укладається в письмовій формі договір банківського вкладу; після укладення договору банківського вкладу фізична особа вносить або перераховує з іншого власного рахунку кошти на вкладний (депозитний) рахунок, після чого на підтвердження укладення договору банківського вкладу і внесення грошових коштів на вказаний рахунок банк видає фізичній особі ощадну книжку або інший документ, що її замінює і який видається згідно з внутрішніми положеннями банку. Пунктом 1.4. Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 3 грудня 2003 року № 516, (далі - Положення) передбачено, що залучення банком вкладів (депозитів) юридичних і фізичних осіб підтверджується: договором банківського рахунку; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадної книжки; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадного (депозитного) сертифіката; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею іншого документа, що підтверджує внесення грошової суми або банківських металів і відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. Пунктом 2.9 Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої Постановою Правління Національного банку України 01 червня 2011 року №174, зареєстрованої в Міністерстві і юстиції України 25 червня 2011 року за №790/19528 (далі - «Інструкція»), встановлено, що банк (філія, відділення) зобов`язаний видати клієнту після завершення приймання готівки квитанцію (другий примірник прибуткового касового ордера) або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі. Квитанція або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі, має містити найменування банку (філії, відділення), який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - час виконання операції або напис чи штамп «вечірня» чи «післяопераційний час»), а також підпис працівника банку (філії, відділення), який прийняв готівку, відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку (філії, відділення), засвідчений електронним і підписом САБ. Аналогічний правовий висновок міститься в постановах Верховного Суду України від 29 жовтня 2014 року у справі № 6-118цс14, від 26 березня 2014 року у справі № 6-4813св14, від 26 березня 2014 року у справі № 6-7667св14. З аналізу зазначених норм слідує, що банк зобов`язаний виконати вимогу відповідно до умов договору банківського вкладу (депозиту). Як вбачається з матеріалів справи, 14 січня 2013 року між АТ «Ощадбанк» та [PERSON] укладено договір № 16055 про відкриття та обслуговування рахунку і випуск платіжної картки, та відкрито останньому поточний рахунок № [NUMBER] (т. 1 а.с. 52-55). 10 травня 2019 року між АТ «Ощадбанк» та [PERSON] укладено договір № 19460924624 на вклад «Мій пенсійний депозит» на суму 20 000 грн., строком на 3 місяці, дата повернення депозиту є 12 серпня 2019 року, процентна ставка становить 13,50 % річних (т. 1 а.с. 58-59). 10 травня 2019 року між АТ «Ощадбанк» та [PERSON] підписано заяву про приєднання № 446969524/100519 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) (т. 1 а.с. 60-61). Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку, що між сторонами був укладений договір банківського вкладу. Таким чином, банк зобов`язаний виплатити вкладнику депозит і проценти на вклад на умовах та в порядку, встановлених договором банківського вкладу. Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Згідно з ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві та момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частинами 1, 2 ст. 1228 ЦК України передбачено, що вкладник має право розпорядитися правом на вклад у банку (фінансовій установі) на випадок своєї смерті, склавши заповіт або зробивши відповідне розпорядження банку (фінансовій установі). Окрім того, відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку, право на який відповідно до ч. 2 ст. 1228 ЦК України входить до складу спадщини незалежно від способу розпорядження ним. Згідно з ч. 2 ст. 608 ЦК України зобов`язання не припиняється зі смертю кредитора, якщо воно не є нерозривно пов`язаним з особою останнього. У такому разі права й обов`язки (спадщина) фізичної особи (вкладника), яка померла, переходять до інших осіб-спадкоємців. Тобто сторонами правовідносин за договором банківського вкладу є банк (боржник) і вкладник (кредитор). Оскільки зобов`язання банку виплачувати проценти на суму вкладу не пов`язане з особою вкладника, у зв`язку зі смертю вкладника (кредитора) таке зобов`язання не припиняється. До спадкоємців вкладника переходить право на вклад у банку та проценти, нараховані на суму вкладу до дня фактичного повернення коштів. Отже, зобов`язання банку виплачувати проценти за договором вкладу не припиняється зі смертю вкладника, входить до складу спадщини та триває до дня, який передує дню повернення коштів спадкоємцям. Такі висновки є аналогічними з правовою позицією Верховного Суду України у постанові від 22 січня 2014 року у справі 6-157цс13 та 6-67цс13 від 4 вересня 2013 року. Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 5 травня 2021 року та довідкою АТ «Ощадбанк» № 46/12-05/14587 БТ від 8 вересня 2020 року підтверджено наявність грошових вкладів з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією, що знаходяться на рахунках померлого [PERSON] в банківській установі, а отже період нарахування відсотків за вказаним договором розпочинається з наступного дня після такого повідомлення, та триває до дня, який передує дню повернення коштів спадкоємцям (т. 1 а.с. 5 та зворотна сторона 171). Зокрема, у довідці АТ «Ощадбанк» № 46/12-05/14587 БТ від 8 вересня 2020 року вказано наявність коштів станом на 4 вересня 2020 року за померлим [PERSON] , а саме: -на поточному рахунку № [NUMBER] - 12 грн. 53 коп. (на час смерті [INFO] - 128 грн. 53 коп.); -на рахунку № [NUMBER] - 1 109 грн. 23 коп. (на час смерті [INFO] - 945 грн. 40 коп.) -на рахунку № [NUMBER] - 20 000 грн. (на час смерті [INFO] - 20 000 грн.). Тому, відсотки, які підграють стягненню з відповідача на користь позивача по неповернутим вкладам, слід обраховувати з 5 вересня 2020 року (наступний день після видачі довідки - 4 вересня 202 року) по 27 червня 2023 року. Тому, відсотки за період з 5 вересня 2020 року по 27 червня 2023 року за договором № 19460924624, по якому відкрито поточних рахунок № [NUMBER] (т. 1 а.с. 58-59) з розрахунку 13,50% річних становить 3 162 грн. 33 коп. (20 000 гривень х 1 026 днів / 365 днів у році х 13,5% = 7 589 грн. 59 коп. / 12 х 5 (5/12 частки від спадщини)). За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про стягнення суми грошових вкладів в розмірі 8 800 грн. 73 коп. та проценти за договором № 19460924624, по якому відкрито поточних рахунок № [NUMBER] за період з 5 вересня 2020 року по 27 червня 2023 року у розмірі 3 162 грн. 33 коп., що разом складає 11 963 грн. 06 коп., оскільки позивач звертався до відповідача з вимогою повернути вклад, проте ці вимоги виконані не були. Що стосується позовних вимог про нарахування відсотків на грошові кошти, які знаходяться на поточному рахунку № [NUMBER] відповідно до договору № 16055 про відкриття та обслуговування рахунку і випуск платіжної картки (т. 1 а.с. 52-55) та на рахунку № [NUMBER] відповідно до заяви про приєднання №446969524/100519 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), то суд дійшов висновку про відмову у їх задоволенні, оскільки вказаними договорами не передбачено нарахування відсотків на залишок грошових коштів по рахункам. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, з огляду на задоволення позовних вимог,

Outcome: approved