Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів, які стягуються на підставі рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 31.10.2022 по справі №1715/15129/12 з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] з твердої грошової суми в розмірі 300 грн., щомісячно на розмір всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання законної сили рішенням суду та до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги мотивує тим, що рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 31.10.2012 по справі №1715/15129/12 змінено розмір аліментів , що стягуються з [PERSON] на утримання доньки [PERSON] [INFO] , та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дочки [PERSON] [INFO] в розмірі 300 грн., щомісячно. Дочка сторін навчається в промисловій школі 1 ступеню «Косинус» у Гданську. Навчання є платним. Зазначає, що відповідач будучи позбавленим батьківських прав не звільняється від обов`язку утримувати дитину. Заперечуючи проти задоволення позову від відповідача до суду надійшов відзив від 03.07.2023. На підставу заперечень зазначає, що на момент ухвалення рішення 31.10.2012 не працював, не мав постійної роботи та офіційного заробітку, тому не міг надавати належну матеріальну допомогу у вигляді аліментів у більшому розмірі, як це було визначено судом. Матеріальне становище відповідача суттєво змінилося, і він не взмозі сплачувати аліменти у розмірі, визначеному позивачем в позові з наступних підстав. Позивачем не доведено, що змінилося матеріальне становище відповідача, не зазначила на чиєму утриманні перебуває дочка навчаючись у місті Гданськ на території Республіки Польща. Не відомо чи відбулися зміни в неї у матеріальному та сімейному стані, чи проживає вона разом з неповнолітньою дитиною. Довідка про навчання доньки дійсна до 03.11.2022, на момент звернення до суду не може слугувати належним доказом, що донька потребує утримання та додаткових витрат на навчання. Також, відповідач зазначає, що через стан здоров`я не може працевлаштуватися, на його утримання перебуває матір [PERSON] , яка є непрацюючим пенсіонером. Ухвалою суду від 11.05.2023 року відкрито спрощене провадження по справі, та призначено справу до розгляду з викликом сторін. Позивач у судове засідання не з`явилася, від представника позивача до суду надійшла заява від 10.07.2023 року про розгляд справи без участі позивача та її представника. Позовні вимоги підтримав повністю. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час, місце та дату судового розгляду справи був повідомлений належним чином. Враховуючи наведе, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, оскільки надані докази дозволяють ухвалити рішення щодо спірних правових відносин. Згідно з ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 28.09.2011, Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції. Шлюб між сторонами розірвано 12.08.2008, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серія [NUMBER] , виданим 12.08.2008. Також після розірвання шлюбу присвоєно [PERSON] прізвище [PERSON] . Рішенням суду від 28.10.2009 [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] . Даним рішенням також присуджено стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки. Відповідно до рішення суду від 31.10.2012 у справі №1715/15129/12, змінено розмір аліментів, які підлягали стягненню з [PERSON] на утримання дочки, та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн., щомісячно. За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Так, ст.192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3ст. 181 СК України). Стаття 192СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.181,192СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Такий висновок також узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс-13, відповідно якою вимоги зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватись, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182 - 184 СК України, не може обумовлюватись разовим її здійсненням й відповідно з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження. Як з`ясовано, розмір аліментів, які стягуються з відповідача на утримання їхньої неповнолітньої дитини [PERSON] , 2007 р.н., визначено судом у розмірі 300 грн., щомісячно. Разом з тим, статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» передбачено, що для дітей віком до 6 років з 1 січня року прожитковий мінімум становить 2272 грн. Для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня року прожитковий мінімум становить 2833 грн. Вирішуючи питання про зміну способу стягнення та розмір аліментів, які мають бути стягнуті в даному випадку з відповідача на користь позивача, суд враховує позицію позивача щодо способу стягнення аліментів. Суд погоджується із мотивами зазначеними у позовній заяві, враховуючи пріоритетність прав дитини, і 300 грн. на дитину є критично малим і не відповідає нормам чинного законодавства. Відповідно до довідки-розрахунку, від 24.03.2023 №3123. Заборгованість по аліментах станом на 29.03.2023 становить 64077,07 грн. Сума аліментів, як підлягає стягненню становить 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Визначаючи розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини, суд виходить з того, що відповідачем не доведено, що він не має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі зазначеному позивачем. Жодних доказів, що матір відповідача [PERSON] перебуває на його утриманні суду не подано. Натомість, остання є пенсіонером за віком та отримує пенсію у розмірі 5345,05 грн. на місяць., відповідно до довідки від 29.06.2023 №410 наявної у матеріалах справи. Що жодним чином не підтверджує факт перебування [PERSON] на утриманні сина. Довідка з Пенсійного фонду України про доходи [PERSON] містить відомості лише за 2020 рік, тому не можливо об`єктивно встановити матеріальне становище відповідача на момент розгляду справи судом. З врахуванням вищенаведених правових норм та заявлених позивачем вимог, заперечень відповідача, наданих суду доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, шляхом зміни способу стягнення аліментів та стягнення з відповідача на користь позивача на утримання дитини аліментів у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, що буде достатнім для забезпечення дитині належних умов для фізичного, духовного та культурного розвитку, а також відповідатиме чинному законодавству, не порушуючи також і інтересів і становища, як відповідача так і позивача. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду. Відповідно до статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки, позивач звільнений від сплати судового збору на підставі норм статті 5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір. Щодо стягнення витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне. Відповідно до ч.1,3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами у порядку, визначеному статтею 137 ЦПК України. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Як зазначено у ч.4-6 вказаної статті розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Так, на підтвердження здійснених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано: ордер, договір-доручення про надання правової допомоги від 17.03.2023 та акт наданих послуг від 21.04.2023 на суму 3000 грн. Таким чином, судом встановлено, що позивач користувалася правовою допомогою, понесла витрати на правничу допомогу, при цьому суд зазначає про відсутність обов`язку присуджувати стороні, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved