Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів на її утримання. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що має доньку [PERSON] [INFO] , матір`ю дитини є [PERSON] . З 2016 року [PERSON] разом з донькою проживали окремо. З лютого 2023 року Лілія проживає з батьком, який піклується про неї, займається її вихованням, слідкує за її розвитком та здоров`ям, у зв`язку з чим просить суд визначити місце проживання доньки разом з ним та стягнути з відповідача аліменти на її утримання. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити, визначити місце проживання малолітньої [PERSON] [INFO] разом із ним та стягнути аліменти на її утримання. Пояснив, що в лютому 2023 року йому зателефонував співмешканець [PERSON] , сказав, що вона кудись поїхала, її місцезнаходження не відомо, не телефонні дзвінки вона не відповідає, і попросив забрати [PERSON] , а також ще двох дітей відповідачки до себе. Він погодився і місяць діти проживали в нього дома, він неодноразово звертався до поліції щодо залишення матір`ю дітей без нагляду. В подальшому [PERSON] забрала двох інших дітей до себе, а [PERSON] залишилася проживати разом з ним. Зазначив, що мати участі у вихованні та утриманні дитини не приймає, дитину не відвідує. Відповідач позовні вимоги визнала, пояснила, що проживати разом з батьком - це вибір дитини. Вона приїжджати її навідувати не має намір, однак не проти, щоб донька приїжджала до неї. Що стосується питання стягнення аліментів, конкретно не визначилася, її реакція в судовому засіданні свідчить про розуміння необхідності стягнення аліментів, але про небажання виконувати судове рішення у випадку стягнення аліментів. Представник органу опіки\~і\~піклування\~ виконавчого\~комітету\~ Городоцької міської\~ради Єгорова А.І.\~в судовому\~засіданні підтримала позовні вимоги, вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої [PERSON] [INFO] разом із батьком [PERSON] , на підтвердження чого надала суду висновок органу опіки та піклування про доцільність визначення місця проживання малолітньої [PERSON] разом із батьком, затверджений 28 березня 2023 року рішенням виконавчого комітету Городоцької міської ради №58/2023. Крім того, судом поза межами зали судового засідання з метою не нанесення психологічної травми дитині було проведено бесіду з малолітньою [PERSON] , яка пояснила, що бажає проживати з батьком, який приділяє їй належну увагу. Дитині подобається спокійна обстановка, яка створена татом, можливість навчатися в школі. До цього часу з мамою вона змінила багато місць проживання. Хоча вона маму і любить, але їй не подобається зловживання алкогольними напоями мами та її співмешканців, агресивна поведінка людей, які приходили до них додому. У разі\~визнання відповідачем\~позову суд\~за наявності\~для того\~законних підстав\~ухвалює рішення\~про задоволення\~позову (ч.\~4\~ст.\~206\~ЦПК України). Приймаючи рішення, суд оцінює чи визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб з наступних міркувань. Згідно вимог\~ст. 157 СК України\~питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. В силу\~ст. 161 СК України, якщо батько та мати, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органом опіки та піклування або судом. Згідно зі статями 18, 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, чинної для України з 27.09.1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання та розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дитини. У всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (частина перша статті 3 Конвенції). Пунктом 1 статті 9 Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону та процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо та необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. У параграфі 54 рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 07.12.2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага й, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. У рішенні ЄСПЛ від 11.07. 2017 року (заява № 2091/13) у справі «М. С. проти України» стверджується, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, в найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку в безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що в усіх рішеннях стосовно дітей їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. Судом встановлено, що [INFO] народилася [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження, батьками дитини є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до\~висновку органу\~опіки та\~піклування,\~затвердженого рішенням\~виконавчого комітету\~Городоцької міської\~ради Хмельницької\~області від\~28.03.2023\~№58/2023,\~визначити місце\~проживання\~\~малолітньої [PERSON] [INFO] доцільне разом із батьком [PERSON] [INFO] . Із вказаного\~висновку\~слідує,\~що\~дитина\~проживає у\~сім`ї\~батька,\~який\~приділяє\~належну увагу\~\~та турботу\~донці.\~\~Дитина має\~задовільні\~умови\~проживання,\~батько\~приймає\~активну участь\~у\~вихованні\~дитини,\~піклується\~про\~стан її\~здоров`я,\~\~доглядає її,\~виховує\~її\~в дусі\~найкращих\~якостей,\~тобто\~забезпечує\~фізичний,\~інтелектуальний\~моральний,\~культурний,\~духовний\~і\~соціальний розвиток.\~ При вирішенні питання про визначення місця проживання малолітньої дитини в контексті першочергового урахування інтересів дитини, враховуючи тривалість проживання малолітньої доньки з батьком, що підтверджено відповідними доказами, добросовісне виконання позивачем батьківських обов`язків, створення для доньки необхідних умов для проживання та розвитку, забезпечення дитини\~ усім необхідним, а також відсутність виключних обставин, які б унеможливлювали проживання дитини з батьком, чи негативно впливали на її виховання та розвиток, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та визначення місця проживання малолітньої дитини з батьком - позивачем [PERSON] .. При цьому, суд вважає необхідним наголосити на тому, що визначення місця проживання дитини разом із батьком не позбавляє права відповідача [PERSON] спілкуватися з донькою та не обмежує її у здійсненні своїх батьківських прав та обов`язків стосовно дитини, прояві турботи відносно доньки та участі у її вихованні. Згідно ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані поважати дитину, виховувати її, піклуватися про здоров`я, дбати про фізичний, духовний, моральний розвиток, батьки мають забезпечити здобуття дитиною повної середньої освіти і підготувати її до самостійного життя. Отже, дітям повинен бути забезпечений належний рівень життя - необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ч.3 ст.181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина. Частиною 2 ст.182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи, що на даний час визначення місця проживання дитини разом з батьком відповідає інтересам дитини, позов визнаний відповідачем, не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення заявлених вимог. Відповідно\~ до ст.141 ЦПК України\~з відповідача на користь держави слід стягнути 1073 грн. 60 коп. судового збору, на користь позивача - судові витрати, що складаються з судового збору в розмірі 1073 грн.60 коп. Крім того, судом встановлено, що рішенням Городоцького районного суду Хмельницької області від 29.08.2014\~з [PERSON] на користь [PERSON] були стягнуті аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , починаючи з 19.08.2014 року і до повноліття дитини в розмірі 500 гривень щомісяця. Як зазначив Верховний суд в постанові від 4\~вересня 2019\~року у\~справі №\~711/8561/16-ц аліменти - це кошти, спрямовані на забезпечення дитини всім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків, хто проживає з дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. У цьому аспекті доведенню підлягають саме ті обставини, що діти постійно, а не тимчасово проживають із тим з батьків, хто сплачував аліменти. У\~постанові Верховного суду від\~29\~червня 2022\~року у\~справі №\~596/826/21-ц\~(провадження\~№ 61-3738св22) звернено увагу на\~застосування принципу найкращих інтересів дитини у справах щодо припинення стягнення аліментів. «Міжнародні норми закріплюють, що в кожному з питань, які стосуються дітей, всі органи мають керуватися принципом найкращих інтересів дитини. У питаннях щодо аліментів, майнового утримання дитини тощо цей принцип також є застосовним, тому суди зобов`язані його враховувати». Незважаючи на те, що позивачем не заявлено вимогу про припинення стягнення аліментів з нього, суд вважає, що зазначене припинення відповідає інтересам дитини, яка проживає на цей час разом з платником аліментів та одночасно знаходиться на його утриманні. Відповідно до ст.192 СК України припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів не витрачає отримувані аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - матері дитини.

Outcome: approved