Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-13 00:00:00

Стислий виклад позиції позивачів. 27.02.2023 року позивачі звернулись до суду з вказаним позовом і свої уточнені позовні вимоги обґрунтовують тим, що [INFO] померла [PERSON] , яка була їхньою матір`ю. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді кооперативної двокімнатної квартири, житловою площею 28,71 кв.м., за адресою: [ADDRESS] . На підставі ордеру від 08 лютого 1986 року, виданого Виконкомом Сумської міської ради народних депутатів. [PERSON] , як члену ЖСК-55 «Алмаз», було надано право на зайняття вищевказаної квартири. Згідно довідки №3 від 04.04.2011 року [PERSON] була членом житлово-будівельного кооперативу ОСББ «Алмаз 41» та їй належала двокімнатна кооперативна квартира [ADDRESS] . Вступний внесок у сумі 2800 сплачено 19.03.1985 року, а повна вартість квартири у сумі 7694 виплачена повністю 05.10.1995 року. Мати позивачів набула права власності шляхом виплати всіх пайових внесків, проте свідоцтва про право власності на спірну квартиру за життя не одержала. Єдиними спадкоємцями померлої за законом є її сини - позивачі по справі, які у встановлений законом строк звернулися до приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу Онопрієнко А.В. із заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, на підставі яких було заведено спадкову справу №81/2022. Однак, в усній формі нотаріусом було повідомлено про відсутність правових підстав для видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки правовстановлюючі документи на спадкове майно відсутні. За таких обставин просять суд: 1) визнати за [PERSON] право спільної часткової власності в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] на частину кооперативної квартири за адресою: [ADDRESS] ; 2) визнати за [PERSON] право спільної часткової власності в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] на частину кооперативної квартири за адресою: [ADDRESS] . Заяви, клопотання. 24.04.2023 року від адвоката Кордюка В.П. надійшла заява про зміну предмету позову. У судове засідання позивачі не з`явились, їх представником надано письмову заяву, відповідно до якої просив розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримав. Відповідач повідомлявся про час та місце розгляду справи, однак до суду представник не з`явився, відзив на позовну заяву, письмові докази, що підтверджують заперечення проти позову не надано. Приватний нотаріус Сумського міського нотарільного округу Онопрієнко А.В. у судове засідання не прибула. 12.07.2023 року подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого вважає за можливе задовольнити позовні вимоги та визнати за позивачами право власності на квартиру, оскільки померла [PERSON] на момент відкриття спадщини набула право власності на кооперативну квартиру шляхом її викупу, то до її спадкоємців перейшли майнові права. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Ковпаківського районного суду м.Суми від 28.02.2023 року відкрито загальне позовне провадження по справі. 01.05.2023 року суд закрив підготовче засідання і призначив справу до розгляду по суті. Фактичні обставини, встановлені судом. Так, [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 10.01.2022 року, актовий запис №98. За життя [PERSON] , на підставі ордеру від 08 лютого 1986 року, виданого Виконкомом Сумської міської ради народних депутатів як члену ЖСК-55 «Алмаз», було надано право на зайняття кооперативної двокімнатної квартири, за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки №3 від 04.04.2011 року, [PERSON] була членом житлово-будівельного кооперативу ОСББ «Алмаз 41» та їй належить двокімнатна кооперативна квартира [ADDRESS] . Вступний внесок у сумі 2800 сплачено 19.03.1985 року, а повна вартість квартири у сумі 7694 виплачена повністю 05.10.1995 року. Таким чином, вказана квартира належала померлій як члену житлово-будівельного кооперативу ОСББ «Алмаз 41», оскільки вона набула права власності шляхом виплати всіх пайових внесків. Однак свідоцтва про право власності на спірну квартиру за життя не одержала. Померла [PERSON] являється матір`ю позивачам [PERSON] та [PERSON] . Єдиними спадкоємцями після смерті [PERSON] є її сини - [PERSON] та [PERSON] . Після смерті матері відкрилася спадщина у вигляді кооперативної двокімнатної квартири, за адресою: [ADDRESS] . У встановлений законом строк та спосіб позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу Онопрієнко А.В. із заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, на підставі яких було заведено спадкову справу №81/2022. Однак, в усній формі нотаріусом було повідомлено про відсутністю правових підстав для видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки правовстановлюючі документи на спадкове майно відсутні. Так, позивачами [PERSON] та [PERSON] було проведено технічну інвентаризацію, що підтверджується технічним паспортом від 15.02.2023 року на квартиру за адресою [ADDRESS] , згідно якого загальна площа складає 50,6 кв.м, житлова площа дорівнює 28,6 кв.м. Як вбачається з висновку про вартість квартири від 19.02.2023 року, за адресою [ADDRESS] , її ринкова вартість становить 637 560 грн. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. Згідно ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права власності. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно із частинами 1, 3 статті 15 Закону України «Про власність» № 697-ХІІ від 07 лютого 1991 року, який діяв до вступу в законну силу Цивільного кодексу України в редакції 2003 року, член житлового-житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває право власності на це майно; громадянин, який став власником цього майна, має право розпоряджатися ним на свій розсуд: продавати, обмінювати, здавати в оренду, укладати інші угоди, не заборонені законом. Відповідно до ч. 3 ст. 384 ЦК України, у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником. У п. п. 69, 71 Листа Верховного Суду України від 26 травня 2001 року «Правові позиції щодо розгляду судами окремих категорій судових справ (Житлове право)» вказано, що члени ЖБК, які повністю внесли пайовий внесок за квартиру відповідно до ст. 15 Закону України «Про власність», набувають права власності на квартиру. З п. 5-1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 вересня 1987 року № 9 «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи» вбачається, що судам слід мати на увазі, що згідно зі ст. 15 Закону України «Про власність» член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на квартиру і вправі розпоряджатись нею на свій розсуд. Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 7 лютого 2014 року № 5 вбачається, що суди повинні мати на увазі, що законом може бути встановлений інший момент (підстава) набуття права власності. Зокрема, у разі повного внесення пайових внесків за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані члену житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства. Виникнення права власності на будинки, споруди та нерухоме майно не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності Цивільним кодексом України в редакції від 2003 року та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції від 2004 року. Згідно з вимогами ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Стаття 1217 ЦК України передбачає, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. На підставі п. 37 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 7 лютого 2014 року № 5, з урахуванням положень ч. І ст. 15 та ст. 392 ЦК в редакції від 2003 року, власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, на основі з`ясованих обставин, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] , [PERSON] є такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved