Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-04 00:00:00

21.03.2023 заявник звернувся до суду з вказаною заявою, посилаючись на те, що [INFO] помер його батько [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 15.02.2023. На час смерті спадкодавець не мав зареєстрованого місця проживання та фактично постійно проживав в будинку, який належав йому на праві приватної власності. Спадщина, що відкрилася після його смерті, складається з житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Оскільки за життя [PERSON] заповіту не склав спадкоємцем першої черги за законом є його син - [PERSON] . З метою належного оформлення своїх спадкових справ заявник звернувся до Старосамбірської державної нотаріальної контори Львівської області з заявою про прийняття спадщини після смерті батька, однак отримав лист про відмову у вчиненні нотаріальної дії, було рекомендовано звернутися до суду для підтвердження факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Просив встановити факт постійного проживання [PERSON] на час відкриття спадщини разом із [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.03.2023 справа передана для розгляду судді Клімченку М.І. Ухвалою судді від 22.03.2023 відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку окремого провадження. Представник заявника в судове засідання з`явився, заяву підтримав, просив її задовольнити. Представник зацікавленої особи Бісковицької сільської ради Самбірського району Львівської області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду листа, згідно якого проти задоволення заяви не заперечував у випадку її обґрунтованості. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника заявника та покази свідків, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, з наступних підстав. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 15.02.2023 (а.с.7). Заявник [PERSON] є сином [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 11.08.1971 (а.с.8). На час смерті спадкодавець не мав зареєстрованого місця проживання та фактично постійно проживав в будинку [ADDRESS] , який за ним рахувався згідно погосподарської книги №3. На день смерті проживав з дружиною [PERSON] та сином [PERSON] , заповіт від його імені не посвідчувався. Вказане підтверджується довідкою №89 від 24.02.2023, виданою виконавчим комітетом Бісковицької сільської ради Самбірського району Львівської області (а.с.9). Листом державного нотаріуса №167/01-16 від 17.02.2023 [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька та рекомендовано звернутися до суду з метою підтвердження факту спільного проживання [PERSON] разом з [PERSON] до дня смерті останнього (а.с.12). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт проживання [PERSON] разом із батьком [PERSON] починаючи від народження заявника до дня смерті батька. Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. В даному випадку встановлення факту спільного проживання необхідно заявнику для належної реалізації своїх спадкових прав після смерті батька, а саме для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом. Згідно статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. Факт постійного проживання [PERSON] разом із батьком [PERSON] підтверджується довідкою №89 від 24.02.2023, виданою виконавчим комітетом Бісковицької сільської ради Самбірського району Львівської області та показами свідків. У суду немає підстав ставити під сумнів надані докази, отже, заявлені вимоги про встановлення факту постійного проживання, підлягають до задоволення. Відповідно до статті 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтями 1268-1270 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Зацікавлена особа в даній справі не заперечувала проти заяви, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Таким чином, враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги той факт, що заявник позбавлений можливості здійснення права на спадкування в інший спосіб, окрім як встановлення у судовому порядку факту постійного проживання [PERSON] разом із батьком [PERSON] суд приходить до переконання, що матеріалами справи та показами свідків достатньо стверджується той факт, що заявник постійно проживав разом зі спадкодавцем на день смерті останнього, а тому заява є підставною та підлягає до задоволення.

Outcome: approved