Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-12 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до Голосіївського районного суду м.Києва із позовом до ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу», уточненим у подальшому, про стягнення середнього заробітку за весь час затримки виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 30.04.2021 у справі №761/41245/19 по день фактичного розрахунку, а саме виконання рішення в повному обсязі, що станом на 02.03.2023 становить 437 835,85 грн, втрати від інфляції за весь час затримки виконання рішення суду у розмірі 112 029,80 грн.. Свої позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що 05.07.2021 її було поновлено на роботі на посаді головного бухгалтера згідно наказу від 05.07.2021 №59-к/тр на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 30.04.2021 у справі №761/41245/19, яке набрало законної сили 01.06.2021. Зазначила, що вказане рішення суду відповідачем було виконано частково лише в поновленні працівника на роботі, проте не виплачено середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 374 082,45 грн та не компенсовано судовий збір у сумі 1 856,46 грн. На підставі ч. 3 ст 38 КЗпП України позивач була звільнена за заявою із займаної посади у Підприємстві. 28.07.2021 вона звернулася до відповідача із письмовою заявою про виплату усіх належних сум згідно рішення суду від 300.04.2021. Проте така вимога позивача залишена без задоволення відповідачем. Відповідач ігнорує звернення позивача та рішення суду в частині належних до виплати сум не виконує. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 07.09.2021 відкрито провадження у справі та постановлено проводити розгляд справи у порядку загального позовного провадження, призначено у справі підготовче судове засідання. Надано відповідачу строк на подання відзиву на позов. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 17.02.2022 витребувано від ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу» належним чином завірені копії договорів, що укладені з ДП «Системні аграрні технології», відповідно до яких кошти належні ДП «ЦСЕНСМ» сплачуються на користь ДП «Системні аграрні технології». Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 04.10.2022 витребувано у Фонді державного майна України інформацію щодо фактичного місцезнаходження ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу». Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 03.05.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду в порядку загального позовного провадження у відкрите судове засідання. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просила задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце розгляду справи, явку свого представника у судове засідання не забезпечив, причини неявки не повідомив. Будь - яких заяв чи клопотань від нього до суду не надходило. Своїм правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористався. Третя особа явку свого представника у судове засідання не забезпечила, у поданих до суду поясненнях зазначила, що заперечує проти задоволення позовних вимог [PERSON] . На підставі положень ст.280 ЦПК України, в зв`язку з неявкою відповідача повідомленого належним чином про місце і час судового розгляду, враховуючи згоду позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, яким надана оцінка в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (стаття 13 ЦПК України). Стаття 3 Конституції України визначає, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Відповідно до положень ст. 22 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 30.04.2021 у справі №761/41245/19 визнано незаконним та скасовано наказ №138-к/тр від 27.09.2019 ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу» про звільнення [PERSON] з посади головного бухгалтера відділу бухгалтерського обліку та звітності ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу» за п. 2 ст. 40 КЗпП України. Поновлено [PERSON] на посаді головного бухгалтера відділу бухгалтерського обліку та звітності ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу». Стягнуто з ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу» на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 374 082 грн. 45 коп. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат. Рішення в частині поновлення позивача на роботі та стягнення суми середньомісячної заробітної плати з межах суми за один місяць підлягало негайному виконанню. Згідно Наказу від 05.07.2021 №59-к/тр [PERSON] скасовано наказ №138-к/тр від 27.09.2019 ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу» про звільнення [PERSON] з посади головного бухгалтера відділу бухгалтерського обліку та звітності ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу» з 27.09.2019. Поновлено [PERSON] на роботі з 05.07.2021. Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 30.04.2021 у справі №761/41245/19 в частині виплати позивачу середнього заробітку за час вимушеного прогулу у сумі 374 082 грн 45 коп та 1 856, 46 грн не виконано відповідачем. Відповідно до положень ч. 2 ст. 235 КЗпП, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Згідно з ч.5 ст. 235 КЗпП, рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню. За змістом ст.236 КЗпП в разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки. Зазначена норма передбачає обов`язок власника (уповноваженого ним органу) поновити незаконно звільненого працівника шляхом видачі наказу про скасування наказу про звільнення та поновлення на посаді. Рішення про поновлення на посаді незаконно звільненого працівника підлягає негайному виконанню відразу після його оголошення судом. При цьому суд враховує, що негайне виконання судового рішення полягає в тому, що воно набуває властивостей обов`язковості та підлягає виконанню не з моменту набрання ним законної сили, а негайно із часу його проголошення у судовому засіданні, чим забезпечується швидкий і реальний захист прав та інтересів громадян і держави. Належним виконанням рішення про поновлення на роботі необхідно вважати видання роботодавцем (власником або уповноваженим ним органом) про це наказу, що дає можливість працівнику приступити до виконання своїх попередніх обов`язків. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом. Водночас така відповідальність не поставлена в залежність від дій чи ініціативи працівника. Як встановлено судом 05 липня 2021 року [PERSON] було поновлено на посаді головного бухгалтера ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу» згідно наказу ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу» від 05.07.2021 року №59-к/тр про поновлення [PERSON] на виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 30.04.2021 року № 761/41245/19. В іншій частині рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 30 квітня 2021 року у справі № 761/41245/19 ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу» не виконано. На підставі заяви [PERSON] , погодженої в установленому порядку згідно наказу ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу» від 05.07.2021 року №60-к/тр на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України [PERSON] звільнено 05.07.2021 з посади головного бухгалтера ДП «Центрсертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу», про що зроблена відмітка у трудовій книжці. Однак, ні на момент звільнення, ні на момент розгляду справи, відповідач не виконав рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 30 квітня 2021 року у справі № 761/41245/19 в частині виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу, хоча відповідно до п.2, п.3 наказу ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу» від 05.07.2021 року №60-к/тр про звільнення [PERSON] необхідно було провести остаточний розрахунок заробітної плати. Відповідно до ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Оскільки рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 30.04.2021 у справі №761/41245/19 в частині належних до виплати позивачу сум не виконано ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу» на момент звільнення, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки виконання цього судового рішення. Відповідно до норм КЗпП України та роз`яснень, що містяться в п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.99 р. № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», суд при визначенні середнього заробітку керується Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.02. 1995 р. № 100, із наступними змінами та доповненнями. Пунктом 8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, - календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 30.04.2021 у справі №761/41245/19 середньоденна заробітна плата позивача визначена в розмірі 937,55 грн. Час затримки виконання рішення суду з 01.05.2021 по 02.03.2023 становить 467 робочих днів. Кількість робочих днів за відповідні місяці 2021-2023 років, визначена згідно з розрахунками тривалості норм робочого часу, що встановлені Мінпраці та соціальної політики України, Міністерством соціальної політики України за відповідні роки. Згідно наданого позивачем розрахунок розміру середнього заробітку при затримці виконання рішення суду про поновлення позивача на роботі з 01.05.2022 по 02.03.2023 в розмірі 437 835,85 грн позивачем проведений правильно, а тому суд бере його до уваги. Такий розрахунок не спростований стороною відповідача. Суд дійшов висновку про те, що відповідач має сплатити позивачу середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення її на роботі в розмірі 437 835,85 грн, що розрахована за наступною формулою: 937,55 грн (середньоденна зарплата позивача) х 467 (кількість робочих днів з 01.05.2022 по 02.03.2023). Оскільки на підставі судового рішення між сторонами виникло грошове зобов`язання, то його невиконання зумовлює застосування положень ч. 2 ст. 625 ЦК України. З огляду на зазначене у ст. 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Положення ст. 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Індекс споживчих цін (індекс інфляції) показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання ст. 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення». Відповідачем у справі розрахунки позивача не спростовані, власні контррозрахунки не надані, а тому відсутні підстави для неврахування розрахунків позивача, викладених в позовній заяві, згідно яких втрати від інфляції станом на 02.03.2023 за період з 01.05.2021 по 02.03.2023 становлять 122 029,80 грн, а сума 3% річних за вказаний період складає 20 733,29 грн. З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо інфляційних втрат та 3% річних за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання є обґрунтованими та підлягають задоволенню у заявленому позивачем розмірі. Таким чином, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які були посилання як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, враховуючи вищенаведене, а також принцип справедливості та співмірності, суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з урахуванням уточнених вимог [PERSON] . Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 5 705,90 грн з урахуванням задоволених позовних вимог майнового характеру, оскільки позивач звільнена від його сплати відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved