Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа Служба у справах дітей Бершадської міської ради Гайсинського району Вінницької області про визначення місця проживання дитини [PERSON] [INFO] , разом із батьком [PERSON] , [INFO] та залишити дитину на вихованні батька. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що від спільного шлюбу з відповідачкою у них народився син [PERSON] , свідоцтво [NUMBER] . Вже шість років як відповідач виїхала за кордон (Республіка Польща) і він залишився проживати разом із їхнім сином удвох. Враховуючи обставину, що відповідач перебуває за межами України та проживає окремо, вона не може брати участі у належному утриманні та вихованні їхнього сина [PERSON] .. Усвідомлюючи відповідальність за виховання та піклування сина, створення для нього належних соціально-побутових умов проживання, збереження психічного та фізичного здоров`я, духовного та розумового розвитку він вважає, що син повинен проживати з ним, з батьком. У будинку де вони проживають на даний час для сина створені усі необхідні умови для його комфортного проживання. Тривале проживання в будинку сформувало для дитини звичне соціально-побутове середовище. На даний час він працює та має стабільний заробіток, матеріально спроможний утримувати сина, займається його вихованням, слідкує за його розвитком та здоров`ям. Враховуючи той факт що відповідач не має можливості повноцінно брати участь у вихованні їхнього сина, визначення місця проживання дитини з ним сприятиме реалізації його батьківських прав, зокрема, у питаннях, пов`язаних із реалізацією особистих прав дитини, а тому він вимушений звернутися із даним позовом до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, справу просив слухати у його відсутність. Відповідач, [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала, справу просила слухати у її відсутність. Представник третьої особи [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала в повному обсязі, справу просила слухати у її відсутність. Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на таке. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який згодом було розірвано. Під час перебування якого у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] . На даний час малолітній син - [PERSON] , згідно з Витягу з реєстру територіальної громади проживає разом з батьком [PERSON] в [ADDRESS] . Згідно Акту обстеження умов проживання Служби у справах дітей Бершадської міської ради Гайсинського району Вінницької області від 07.02.2023 року малолітній [PERSON] проживає разом із батьком в [ADDRESS] . Позивач утримує дитину та займається її вихованням. Мати хлопчика близько дванадцяти років тому виїхала проживати за кордон (Республіка Польща). Передає звідти синові гостинці. [PERSON] спілкується з мамою рідко, в основному по телефону. Декілька разів їздив до неї в гості, але хоче проживати з батьком в Україні. За змістом положень ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ст. 3, ст. 18 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року (набрала чинності для України 02.09.1991) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Стаття 141 СК України визначає, що мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, чи розірвано шлюб і чи проживають вони разом чи окремо. Відповідно до ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно із ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Конвенція про права дитини, виходячи із рівності прав матері та батька, у п. 1 ст. 9 проголосила правило, за яким дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Частиною 2 ст. 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно з ч. 4 ст. 150 СК України батьки зобов`язані поважати дитину. Відповідно до ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Частиною 2 ст. 155 СК України передбачено, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року гарантує кожному право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції (пункт 1). При цьому зазначена стаття містить застереження, згідно з яким органи державної влади не можуть утручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб (пункт 2). Відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Частинами 2, 3 ст. 161 СК України визначено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. До інших обставин, що мають істотне значення (у контексті приписів ч. 1 ст. 161 СК України) можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною; можливість створення дитині умов для виховання і розвитку. Відповідно до Висновку органу опіки та піклування Бершадської міської ради про визначення місця проживання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] від 13.07.2023 № 01-11/433, між батьками дитини не склались сімейні стосунки. 06 липня 2010 року, шлюб між сторонами було розірвано. Зі слів [PERSON] , його колишня дружина, мати дитини вже шість років як виїхала за кордон, до Республіки Польща. 07.02.2023 року комісією у складі відповідальних працівників служби у справах дітей Бершадської міської ради було обстежено умови проживання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] за місцем фактичного проживання: [ADDRESS] . В ході обстеження встановлено, що хлопець разом з батьком проживає в будинку, який належить [PERSON] (бабусі дитини), загальна площа - 75 кв.м. Будинок складається з трьох житлових кімнат (вітальня, дві спальні), кухні, коридора, сумісного санвузла. В будинку санітарно-гігієнічний стан та температурний режим забезпечується. Будинок умебльований, оснащений побутовою технікою. Дитина має окрему кімнату, з усім необхідним. Хлопець забезпечений одягом та взуттям, що відповідає віку та сезону. Забезпечений продуктами харчування, в раціоні є все необхідне для повноцінного харчування дитини відповідного віку; є необхідні засоби гігієни. Дитина забезпечена шкільним приладдям, підручниками. Біля будинку є присадибна ділянка, яка обробляється. Батько з сином мають підсобне господарство, вирощують курей та свиней для власного споживання. Зі слів [PERSON] , він працює без укладання трудового договору, його дохід складає близько 15000 грн./міс. Між батьком та сином добрі та теплі відносини. Вони спільно проводять дозвілля. Батько піклується про сина, забезпечує його усім необхідним. Під час особистої бесіди з`ясовано, що хлопець любить батька, поважає його. Зі слів [PERSON] , він підтримує стосунки з матір`ю, спілкуються з нею по телефону. Відповідно до довідки, від 02.02.2023р. № 06-02/37, виданої Бершадським закладом загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів № 3, всі питання по вихованню і матеріальному забезпеченню учня 10-Б класу [PERSON] вирішуються тільки з батьком, [PERSON] .. Мати дитини, [PERSON] , ніякої участі у вихованні і шкільному житті сина не брала, не відвідувала жодного заходу в закладі, жодного разу не була присутня на батьківських зборах, не переймалася досягненнями та здобутками сина. Згідно інформації КНП «Бершадський ЦПМСД» декларація укладена з лікарем АЗПСМ [PERSON] з 28.12.2020 року. На диспансерному обліку [PERSON] не знаходиться. Щеплення отримував згідно віку та календаря щеплень. Захворювань, спричинених неналежним виконанням батьківських обов`язків, не виявлено. Рекомендації лікаря виконуються. Відповідно до листа, наданого ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області від 05.07.2023 № 8492/203-23, згідно бази ІПНП відомості щодо притягнення [PERSON] , [INFO] до адміністративної відповідальності по ст.184 КУлАП, відсутні. Згідно медичних довідок, виданих КНП «Бершадська ОЛІЛ» від 12.07.2023р., гр. [PERSON] за останні 5 років за психіатричною та наркологічною допомогою в КНП «Бершадська ОЛІЛ Бершадської міської ради» не звертався. До служби у справах дітей 16.06.2023 року надійшла заява від [PERSON] про те, що він після розлучення батьків, з 2010 року проживає з батьком. Мати протягом семи років проживає у Польщі, раз на рік приїздить, телефонує, надсилає кошти у розмірі 2-4 тис. грн. для придбання одягу. Батько, в свою чергу, не заперечує проти спілкування сина з матір`ю. Але в своїй заяві [PERSON] виявляє бажання проживати з батьком та небажання жити з матір`ю в іншій країні, змінювати місце навчання, залишати коло друзів та родичів. До служби у справа дітей не надходила інформація від матері дитини, [PERSON] , щодо терміну її перебування за межами України, можливості/неможливості займатися вихованням дитини та погодження визначення місця проживання дитини біля батька. При вивченні обставин вищезазначеної справи, служба у справах дітей Бершадської міської ради вважає, що надання суду висновку про визначення місця проживання неповнолітнього [PERSON] з батьком за адресою: [ADDRESS] без встановлення і вивчення матеріального стану, стану здоров`я, місця фактичного перебування матері дитини, потягне за собою порушення її особистих прав та законних інтересів. Приймаючи до уваги вищевикладене, служба у справах дітей повністю довіряє суду та у прийнятті рішення щодо питання визначення місця проживання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] і покладається на розсуд суду. Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до статті 76 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. З урахуванням викладеного вище, а також з метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав і законних інтересів малолітнього [PERSON] , [INFO] найкращим інтересам дитини буде відповідати місце її проживання разом з батьком, а відтак позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved