Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-27 00:00:00

У березні 2023 року адвокат Шульга В.С. в інтересах [PERSON] звернулася до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», треті особи: Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Київської області Горай Олег Станіславович, Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Малкова Марія Вікторівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 04 вересня 2020 року, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Київської області Горай Олег Станіславович та зареєстрований в реєстрі за №25268, про звернення стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» заборгованості у розмірі 56 272,56 грн. В обґрунтування внесеного позову посилається на те, що восени 2022 року позивач дізналася, що відносно неї відкрите виконавче провадження за виконавчим написом нотаріуса. Як вбачається із тексту виконавчого напису, звернення стягнення відповідачем здійснено у зв`язку з правонаступництвом Відповідача по зобов`язанням Позивача за кредитним договором №011-29521-160913 від 16.09.2013 року з ПАТ «Дельта Банк». 04.09.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Київської області Горай Олег Станіславович вчинено виконавчий напис №25268 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» заборгованості в розмірі 56 272,56 грн. Вважає, що приватним нотаріусом Горай О.С. виконавчий напис вчинено з порушенням норм Закону України від 02 вересня 1993 року № 3425-ХІІ «Про нотаріат» (далі - Закон № 3425-ХІІ) та постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, у зв`язку з чим є підстави для визнання його таким, що не підлягає виконанню». При вчиненні виконавчого напису нотаріус не отримував від Відповідача та Позивача первинні документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутніми підстави вважати, що розмір заборгованості позивача перед відповідачем, а також суми та відсотки, зазначені у виконавчому написі, є безспірними. Розрахунок боргу, здійснений Відповідачем щодо наявності грошового зобов`язання позивача по кредиту, процентах річних та пені, не може вважатися документом, який підтверджує безспірність вимог банку до боржника.Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив встановлений законом порядок. Розрахунок розміру невиконаних зобов`язань за кредитним договором, суми боргу за тілом кредиту, відсотків за користування кредитом у виконавчому напису зроблено Відповідачем одноособово без урахування думки та позиції Позивача та не відповідає дійсній сумі заборгованості.Окрім того, як видно з Заяви № 011-29521-160913 від 16 вересня 2013 року, строк ліміту кредитної лінії - 364 дні. Тож строк кредитного договору минув ще 15 вересня 2014 року, тоді як виконавчий напис здійснений 04 вересня 2020 року, тобто після спливу трирічного строку із дня виникнення права вимоги.Позивач будь-якої вимоги про усунення порушень по кредитному договору від ПАТ «Дельта Банк», правонаступником якого по даному договору є ТОВ «ФК «Кредит Капітал», правонаступником якого по даному договору є ТОВ «ФК «Аланд» не отримувала, чим була позбавлена права оскаржити вимоги відповідача у судовому порядку або надати письмові заперечення. В даному випадку виконавчий напис вчинено із грубим порушенням Порядку вчинення нотаріальних дій, і Відповідачем пропущено строк, протягом якого Відповідач міг звернутися із заявою про вчинення оскаржуваного виконавчого напису. Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Такі висновки викладені в постанові Верховного Суду від 15 січня 2020 року при розгляді справи № 305/2082/14-ц. В обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання, а також встановлення моменту виникнення права вимоги. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог заставодержателя. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису. Усупереч зазначених норм законодавства, у вчиненому спірному виконавчому написі не вказано на підставі яких документів останній було вчинено. У зв`язку з цим оспорюваний виконавчий напис нотаріусом вчинено з порушенням діючого законодавства. Просить виконавчий напис визнати таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою від 21.03.2023 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного провадження без виклику сторін. Відповідачем не подано відзив на позов, який містив би заперечення на нього. Враховуючи наявність умов, передбачених ст. 280 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи з дотриманням вимог, встановлених ст. 281 Цивільного процесуального кодексу України. Треті особи не надали суду жодних пояснень чи документів, не висвітлили своєї позиції в даній справі, тому суд вирішує справу на підставі наявних даних і доказів у ній. Згідно з ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов наступного. 04.09.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Київської області Горай Олег Станіславович вчинено виконавчий напис №25268 за кредитним договором №011-29521-160913 від 16.09.2013 року укладеним між [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк», правонаступником якого по даному договору є ТОВ «ФК «Кредит Капітал», правонаступником якого по даному договору є ТОВ «ФК «Аланд», про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» заборгованості в розмірі 56 272,56 грн. 30.09.2020 року Відповідач звернувся до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Малкова Марія Вікторівна з заявою №20101513 про примусове виконання виконавчого напису №25268 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» заборгованості в розмірі 56 272,56 грн. Судом встановлено, що в матеріалах справи не міститься доказів належного направлення та отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень виконання кредитного договору №011-29521-160913 від 16.09.2013 Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (далі - Порядок) затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно п. 1.1. даної Глави Порядку, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Згідно п.1.2. перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.3.2 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. №1172. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України від 11 березня 2015 року у справі № 6-141цс14, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. Відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5 та ст.87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172, для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних правовідносин подаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Вказаний пункт Переліку втратив свою силу згідно постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14, якою визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року №663 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». У п.10 "Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні" від 07.02.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто залишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому, судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувана та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Даний виконавчий напис вчинений всупереч вимогам cт. 88 Закону України «Про нотаріат». В порушення п.2.3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України Позивач будь-якої вимоги про усунення порушень кредитного договору №011-29521-160913 від 16.09.2013 року від ПАТ «Дельта Банк», правонаступником якого по даному договору є ТОВ «ФК «Кредит Капітал», правонаступником якого по даному договору є ТОВ «ФК «Аланд» не менше, як за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань не отримувала, чим Відповідач позбавив Позивача права оскаржити вимоги у судовому порядку або надати письмові заперечення. В даному випадку при вчиненні виконавчого напису порушено вимоги Закону, оскільки виконавчий напис вчинений з порушенням порядку вчинення виконавчих написів, без належного підтвердження безспірності вимоги кредитора; також Відповідачем пропущено строк, протягом якого Відповідач міг звернутися із заявою про вчинення оскаржуваного виконавчого напису. «За відсутності кредитного договору суд позбавлений можливості перевірити належність його оформлення, зокрема, в частині нотаріального посвідчення, перевірити дійсність та безспірність заборгованості, встановити момент виникнення права вимоги та правильність нарахування заборгованості»,. «заявляючи про дійсність і безспірність своїх вимог до позивача-відповідач не надав суду жодних доказів на їх підтвердження, зокрема, кредитного договору». Правова позиція Подільського районного суду міста Києва у справі № 758/8598/21 від 25.01.2022 року. Оскільки у нотаріальному процесі бере участь одна сторона правочину, то нотаріус оцінює документи як докази лише однієї заінтересованої сторони - стягувача, який звернувся до нотаріуса за захистом своїх цивільних прав, при цьому, нотаріус повинен здійснити перевірку всіх документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії - виконавчого напису, які, зокрема, підтверджують наявність зобов`язання та їх безспірність. Безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору, зокрема, щодо її розміру, строків, за яких вона нарахована тощо, а відтак, і документів, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріус вчиняє виконавчий напис. Документи, що встановлюють заборгованість, насамперед мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором. Відповідно до ст.88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Пунктом 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.01.1992 року №2 «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову у їх вчиненні» роз`яснено, що відповідно до ст.ст.34,36,87,88 Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується документами, передбаченими спеціальними нормативними актами з цього приводу, і що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Таким чином, відповідачем не було доведено, що при винесенні виконавчого напису було дотримано вищевказаних вимог чинного законодавства, а саме, що приватному нотаріусу було надано документи, які підтверджують безспірність заборгованості - оригінал нотаріально посвідченого кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про погашення заборгованості, що є необхідними умовами для вчинення виконавчого напису; що було дотримано порядку вчинення виконавчих написів; що Відповідач дотримався строку, протягом якого Відповідач міг звернутися із заявою про вчинення оскаржуваного виконавчого напису. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.4 ст.81 ЦПК України, у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Таким чином, підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про підставність та доведеність позовних вимог з підстав порушення процедури вчинення виконавчого напису нотаріусом, а тому позов [PERSON] слід задовольнити. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, а позивачі за подання позовів про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» та ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», тому судові витрати підлягають розподілу у відповідності до вимог ст. 141, 142 ЦПК України. На підставі викладеного, ст.ст.7, 34, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 р. № 296/5, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 р. за № 282/20595, Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 р. № 1172, ст.ст.4, 12, 13, 76-80, 81, 141, 258-259, 263, 264, 265, 268, 272, 273, 280-284, 354 ЦПК України, суд -

Outcome: approved