Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-10 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі - АТ КБ «Приватбанк») звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що [PERSON] звернувся до банку з метою отримання банківських послуг та підписав заяву №б/н від 23.03.2015. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується його підписом у заяві. При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Відповідно до виявленого бажання відповідачу було надано у користування кредитну картку та банком відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом, який згодом був збільшений до 28000 грн. Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі та надав відповідачу у користування кредитну картку та можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов договору та здійснювати погашення кредиту і процентів шляхом внесення коштів на кредитний рахунок у розмірі не менше мінімального обов`язкового платежу. Відповідач у порушення умов договору свої зобов`язання за вказаним договором не виконав та не повернув витрачену ним частину кредитного ліміту. Станом на 14.02.2023 відповідач має заборгованість у загальній сумі 34693,31 грн., з яких 28368,73 грн. - заборгованість за кредитом та 6324,58 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом. Просив стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №б/н від 23.03.2015 станом на 14.02.2023 у розмірі 34693,31 грн., з яких 28368,73 грн. - заборгованість за кредитом, 6324,58 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом та судові витрати у розмірі 2684 грн. Представник позивача АТ КБ «Приватбанк» Ляр Д.Ю. в судове засідання не з`явився, надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] після оголошення перерви для складання заяви ним в судове засідання не з`явився та покинув приміщення суду, що підтверджується актом від 11.07.2023. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу без участі відповідача. Своїм правом на подачу відзиву відповідач не скористався. 27.03.2023 судом постановлено ухвалу про прийняття до розгляду позовної заяви, відкрито провадження у цивільній справі і призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. Згідно з копією анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку №б/н від 23.03.2015 [PERSON] погодився, що вказана анкета-заява разом з Пам`яткою клієнта, Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між ним та банком договір про надання банківських послуг. 23.03.2015 зазначена заява була підписана [PERSON] та представником банку. 29.06.2021 [PERSON] був погоджений паспорт споживчого кредиту. Зазначені умови були погоджені відповідачем 29.03.2021 на строк до 29.06.2041. 23.03.2015 відбувся старт кредитного рахунку [NUMBER] та відповідачу був встановлений кредитний ліміт в сумі 2800 грн., який в подальшому неодноразово змінювався та 31.07.2020 збільшений до 28000 грн. 23.03.2015 [PERSON] отримав кредитну картку № [NUMBER] з терміном дії 02/18, 23.05.2016 - кредитну картку № [NUMBER] з терміном дії 05/20 та 11.06.2018 - кредитну картку № [NUMBER] Універсальна Gold з терміном дії 05/22. Згідно з випискою за період з 23.03.2015 по 16.02.2023 [PERSON] користувався кредитними коштами шляхом оплати товарів, послуг та зняття готівки, а також частково погашав прострочену заборгованість. Згідно з розрахунком заборгованості, зробленим позивачем, станом на 14.02.2023 відповідач має заборгованість у загальній сумі 34693,31 грн., з яких 28368,73 грн. - заборгованість за кредитом та 6324,58 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання були розроблені АТ КБ «Приватбанк», то вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). У Анкеті - заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку від 23.03.2015 процентна ставка не зазначена. У паспорті споживчого кредиту, погодженого [PERSON] 29.06.2021, умови кредитування є чинними до 29.06.2041. Відомості про погодження відповідачем Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Умов та правил надання банківських послуг відсутні. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просить у тому числі, крім тіла кредиту, стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості, посилався на Тарифи, а також на Умови та правила надання банківських послуг в ПриватБанку як невід`ємні частини спірного договору. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», «Універсальна Gold» та Умови розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг Приватбанку, а також те, що вказані Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Умови на момент отримання відповідачем кредитних коштів в період з 23.03.2015 по 14.02.2023 (крім 29.06.2021) взагалі містили умови, зокрема, щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядку нарахування. Крім того, роздруківка із сайту позивача не може бути належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11.03.2015 (провадження №6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. В даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача можуть будь-коли змінюватися самим АТ КБ «Приватбанк» в період з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин, суд з урахуванням обставин, встановлених у судовому засіданні у сукупності з наданими доказами, вважає можливим стягнути на користь позивача заборгованість, яка складається з заборгованості по тілу кредиту у сумі 28368,73 грн. та відсотків за користування кредитом, нарахованих згідно розрахунку на суму боргу в розмірі 27990 грн., за 29.06.2021 в розмірі 84% річних у сумі 64,42 грн., оскільки інший розмір відсоткової ставки та період її нарахування не був погоджений сторонами під час укладання договору. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] дійсно не виконав зобов`язання за укладеним з банком договором, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість в загальній сумі 28054,42 грн. (27990 грн. + 64,42 грн. = 28054,42 грн.). Аналізуючи обставини, встановлені в судовому засіданні у сукупності з наданими доказами, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог АТ КБ «Приватбанк». Згідно із ч. 1, 3 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору, розраховані пропорційно розміру задоволених позовних вимог (80,86%), що становить 2170,28 грн., у зв`язку з документальним підтвердженням їх понесення.

Outcome: partial