Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-04 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог [PERSON] звернулася до суду з указаним позовом, у якому просить суд змінити розмір аліментів, що стягувались з [PERSON] , [INFO] , які визначені рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 15.02.2016 в справі № 274/5360/15-ц з 700,00 грн щомісячно та призначити стягнення з [PERSON] , [INFO] , аліментів на її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) з усіх видів доходів громадян, але не менше 50% прожиточного мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Позов обґрунтовано тим, що сторони перебували в шлюбі між собою з 19.04.2007 по 15.02.2016, від шлюбу у них народилася дитина [PERSON] , [INFO] . 15.02.2016 Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області у справі №274/5360/15-ц ухвалено рішення про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 700,00 грн щомісячно, починаючи з 25.11.2015 і до досягнення сином повноліття, тобто до [INFO] . Дитина проживає разом з позивачем, на даний час не має можливості повністю забезпечити утримання дитини, оскільки дитина хворіє, ліки на сьогоднішній день дорого коштують. Окрім цього, з 24.02.2022 року в державі розпочалась війна проти росії та ціни на продовольчі товари значно підвищились, важко утримувати сина. У зв`язку з інфляційними процесами в державі цих коштів не вистачає навіть на саме необхідне. Син стає дорослішим, потребує нового одягу та взуття, також з проведенням у школі навчання дистанційно, потрібно забезпечити дитину потрібним обладнанням, яке коштує дорого. Таким чином, дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального його розвитку. Такий рівень позивач одна не може забезпечити, тому батько, який здоровий та працездатний, може сплачувати аліменти на рівні 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу). Також зазначила, що відповідач працює в державній установі «Райківська виправна колонія (№73)», отримує гідну заробітну плату однак, немає бажання збільшити розмір допомоги на утримання дитини хоча мав і має таку можливість. Вказані обставини стали підставою звернення до суду з цим позовом. ІІ. Процедура та позиції сторін Ухвалою суду від 30.05.2023 відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторони в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у клопотанні, яке надійшло до суду 05.07.2023, просив розглянути справу за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до ч.1\~ст.223 ЦПК України\~неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно ч.3\~ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. ІІІ. Національне законодавство, що підлягає застосуванню За положеннями ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Частиною 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. За положеннями ч. 1 ст. 184 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 81 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом, докази на їх підтвердження, оцінка та мотиви суду Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 15.02.2016 справа №274/5360/15-ц, вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 700,00 грн щомісячно, починаючи з 25.11.2015 і до досягнення сином повноліття, тобто до [INFO] . Відповідач у поданому клопотанні від 05.07.2023 проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши позовну заяву, додані до неї письмові докази, суд приходить до наступного висновку. Суд зазначає, що право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу їх присудження не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. Ураховуючи наведене, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце і внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів. При цьому правомірність такого способу захисту встановлюється судом з урахуванням фактичних обставин справи та залежить від наявності відповідних підстав, передбачених положеннями ст.ст. 182-184, 192 СК України. Дана правова позиція визначена постановою Верховного суду від 13.02.2019 справі № 152/100/18. Діюче законодавство надає позивачу право обирати спосіб стягнення аліментів на утримання дитини, а при необхідності - змінювати його. Позивач скористалася своїм правом, визначивши спосіб стягнення аліментів - у частці від доходу батька. При цьому зміна способу стягнення аліментів у даному випадку не ставить відповідача в скрутне матеріальне становище, оскільки позивач просить стягнути аліменти на одну дитину в розмірі 1/4 частини заробітку відповідача, що є гарантованим ч.5 ст. 183 СК України, відтак суд дійшов висновку про наявність підстав для зміни способу стягнення аліментів та задовольння позову. Така зміна способу стягнення аліментів буде відповідати інтересам дитини та засадам справедливості, добросовісності та розумності. Як роз`яснено у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів, у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. V. Розподіл судових витрат Відповідно до статті 141\~ЦПК України судовий збір, від сплати якого позивач звільнена при зверненні до суду, у розмірі 1073, 60 грн слід стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved