Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-02 00:00:00

[PERSON] , від його імені діє представник [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] , третя особа Виконавчий комітет Буської міської ради сектор у справах дітей про усунення перешкод у вихованні та спілкуванні з дітьми. Позов мотивує тим, що від шлюбу з [PERSON] у них народилось двоє дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Діти проживають разом з матір`ю у [ADDRESS] . Його неодноразові намагання вирішити з відповідачкою питання щодо побачень з донькою мирним шляхом завершувались безуспішно. У зв`язку з постійним чиненням відповідачкою перешкод у вихованні дітей, позивач 02.11.2021 року звернувся до сектору у справах дітей Виконавчого комітету Буської міської ради з заявою в якій просив визначити йому спосіб участі у спілкуванні та вихованні з дітьми шляхом надання йому побачень кожну другу і четверту суботу і неділю місяця за місцем проживання батька у смт. Жвирка без участі матері дітей, такою просив встановити побачення з дітьми у дні їх народження, у зимові канікули один календарний тиждень, у літні канікули один місяць. Виконавчий комітет виніс рішення 08.02.2022 року, яким встановив порядок побачень з малолітніми дітьми: [PERSON] і [PERSON] , які проживають з матір`ю кожну другу та четверту суботу місяця з 11.00 до 20.00 на нейтральній території без участі матері. Оскільки він не може нормально спілкуватись з відповідачкою і обговорювати виховання спільної доньки. Враховуючи інтереси дітей, вважає недоцільним присутність матері під час його спілкування з дітьми. Просить суд, визначити спосіб участі у спілкуванні та вихованні із дочками у наступні дні: кожну другу та четверту суботу і неділю місяця з 10.00 години (суботи) до 20.00 години (неділі) на нейтральній території без участі матері дітей, також встановити побачення з дітьми у дні їх народження, у зимові канікули один календарний тиждень, у літні канікули один місяць без участі матері дітей на нейтральній території. [PERSON] звернулась з зустрічним позовом до [PERSON] , третя особа Буська міська рада Золочівського району Львівської області (сектор у справах дітей) про встановлення способів участі у вихованні дитини. Зустрічний позов мотивує тим, що вона не погоджується з запропонованими [PERSON] способами участі у вихованні дітей. Вона ніколи не перешкоджала [PERSON] спілкуватись з дітьми та брати участь у їхньому вихованні. З 11 жовтня 2021 року вони разом не проживають. 16 жовтня [PERSON] забрав решту своїх речей з будинку, які ним залишились, коли він покинув сім`ю. З цього часу [PERSON] провідував дітей ще декілька разів. В останнє відвідував дітей [INFO] , це був день народження [PERSON] . Батько дітей був у будинку, приніс подарунок і через 15 хвилин поїхав, хоча діти його запрошували їхати в кафе, але він відмовився. 09 квітня 2022 року [PERSON] приїхав до дітей, оскільки з нього стягнули значну суму аліментів. Діти були хворі, але він про дітей навіть не запитував. Потім приїхав 23 квітня 2022 року о 11.00 годині у Великодню суботу. Донька [PERSON] ще спала, а [PERSON] відмовилась спілкуватись з батьком. Викликав поліцію, написав заяву і швидко поїхав. Між батьком та дітьми не налагоджений емоційний зв`язок і зустрічі призводять до стресу дітей. [PERSON] приймав завжди опосередковану участь у вихованні дітей, неодноразово влаштовував з ними скандали, кричав на дітей, старшу доньку [PERSON] неодноразово бив. Відповідач зловживав спиртними напоями і своєю аморальною поведінкою чинив тиск на дітей. Діти бояться свого батька, мають обіду на нього, а тому не завжди бажають бачитись з ним, тим більше без присутності матері. Звертає увагу на висновки консультації психолога. Вважає, що графік, який просить встановити позивач за первісним позовом, буде порушувати інтереси дітей . Разом з тим, оскільки діти досягли такого віку, що можуть висловити свою думку, вважає за необхідне обумовити графік побачень, який мати відбуватись за попередньою згодою дітей та без будь-якого примусу до них, і за бажанням дітей у присутності матері. Просити відмовити в первісному позові і задовольнити зустрічний. Заслухавши сторін цивільного провадження, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Рішенням Буського районного суду Львівської області від 20 липня 2022 року шлюб, який був укладений між [PERSON] і [PERSON] розірвано. Рішення набуло законної сили у встановленому законом порядку. Від шлюбу у сторін народилось двоє дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвами про народження дітей. Згідно свідоцтв про народження дітей батьками дітей зазначені сторони. Рішенням Виконачого комітету Буської міської ради від 08.02.2022 року № 14 «Про встановлення побачень [PERSON] з дочками» затверджено висновок сектору у справах дітей виконавчого комітету Буської міської ради про порядок побачень батька з дітьми. Встановлено такий порядок побачень з малолітніми дітьми, які проживають з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] : кожну другу та четверту суботу місяця з 11.00 год. до 20.00 год. на нейтральній території без участі матері. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Згідно висновку практичного психолога [PERSON] , який був наданий 05.07.2022 року щодо дитини [PERSON] , [INFO] , убачається, що дівчинка говорить про свого батька, що він «бреше в очі». Зі слів дівчинки, до того як батько від них пішов, в неї з ним були нейтральні стосунки. Потім дівчинка сказала, що він її ображав, міг накричати, міг вдарити, міг обізвати тупою, казав, що вона пише, як курка лапою, обурювався, що вона не може навчитися кататися на гіроборді, називав її окуляри шкляками. Дівчинка каже, що відчуває по відношенню до батька відразу, злість, їй противно на нього дивитися. Дівчинка говорить, що не хоче батька на бачити, ні чути ніколи в житті. Сказала, що вона попросила родичів навіть не повідомляти їй, коли батько приїжджає. Зі слів дівчинки батько сказав, що хоче забирати їх з сестрою літом на місяць до себе. Говорить, що вона би там не вижила. Не хоче бавити їх дитину. Зі слів дівчинки, іноді їх з сестрою вже лишала її бавити. На малюнку сім`ї дівчинка намалювала себе, діда (по матері), бабу (по матері), матір, сестру [PERSON] та двох котиків. Отже у дівчинки відмічається виражена емоційна прив`язаність до матері, позитивне ставлення до сестри, бабусі та дідуся по материнській лінії. Ставлення до батька виражено негативне, відчуженість, образа, злість, відраза. Також негативне ставлення до батьків батька. В ході бесіди виявилось, що дитина зазнала психологічного та фізичного насилля з боку батька. Дівчинка категорично не хоче бачитись з батьком. Згідно висновку практичного психолога [PERSON] , який був наданий 05.07.2022 року щодо дитини [PERSON] , [INFO] , убачається, що у дівчинки стосунки з батьком «не дуже». Зі слів дівчинки він рідко приїжджає. На запитання чи їй не вистачає батька, відповіла «так». Почала плакати. Сказала що хотіла би його бачити, але не зараз, бо вона на нього ображена. Дівчинка розповідає, що батько підвищував голос на матір і на сестру. Між батьком і матір`ю були конфлікти. З її слів, вона прокидалась від сварок. Дівчинка говорить, що в присутності матері вона би з батьком не хотіла бачитись, бо він кричав би на матір. Говорить, що не хотіла би з ним бачитись взагалі. На малюнку сім`ї дівчинка намалювала матір, себе, сестру, бабу та діда по материнській лінії. Рекомендовано матері дівчинки старатися в присутності дитини стримувати свої негативні емоції по відношенню до батька, оскільки це травмує дитину. Так як матір для дівчинки є значимою фігурою і вона себе ідентифікує, дівчинка емоції матері переживає як свої. Під час побачень батька і дитини рекомендовано залучати психолога. Під час судового розгляду представник позивача за первісним позовом [PERSON] просив суд, висновки психолога не брати до уваги під час ухвалення рішення, при цьому не запропонував будь якої іншої альтернативи, щоб з`ясувати думку дітей. З висновків практичного психолога, яка проводила роботу з дітьми суд робить висновок, що дівчаткам потрібен час для налагодження стосунків з батьком. Лише від самого батька залежить чи зможе він в подальшому налагодити стосунки з дівчатками. Під час судового засідання 03.07.2023 року судом встановлено, що у старшої доньки сторін [PERSON] напередодні 02.07 було день народження, з яким батько [PERSON] не вітав. Також суд звертає увагу на ту обставину, що справа перебуває в провадженні суду з 29 квітня 2022 року, а з дітьми батько бачився в останнє 23 квітня 2022 року і більше спроб, налагодити контакт з дітьми, не було з боку батька. Відповідно до ч.ч. 4 - 6 ст. 19 Сімейного Кодексу України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Правові наслідки для батьків виникають виключно в результаті прийняття рішення судом, в ході якого і відбувається оцінка всіх доказів в сукупності, в тому числі і висновку та рішення органу опіки та піклування, який не має наперед встановленої сили для суду, що розглядає спір про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільного спілкування з дитиною батьком, який проживає окремо, а є лише доказом, який підлягає оцінці в сукупності з іншими доказами. Ст.ст. 158, 159, 165 СК України визначено, що при наявності між батьками спору щодо участі у вихованні дитини того з батьків, хто проживає окремо, в разі неможливості його врегулювання рішенням органу опіки та піклування, такий спір розглядається судом та саме судове рішення є остаточним у вирішенні цього питання. У відповідності до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оскільки в даній справі позивач стверджує, що його права у спілкуванні з дочками обмежуються відповідачем, саме, на нього покладається обов`язок доведення фактичних обставин такого обмеження. Позивачем [PERSON] не представлено суду належних та допустимих доказів того, що саме відповідачкою [PERSON] чиняться перешкоди у спілкуванні з дітьми. Як передбачено ч.2 ст. 18 Сімейного кодексу України, суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема: встановлення правовідношення; примусове виконання добровільно не виконаного обов`язку; припинення правовідношення, а також його анулювання; припинення дій, які порушують сімейні права; відновлення правовідношення, яке існувало до порушення права; відшкодування матеріальної та моральної шкоди, якщо це передбачено цим Кодексом або договором; зміна правовідношення; визнання незаконним рішень, дій чи бездіяльність органів державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб. Позивач у підтвердження факту обмеження відповідачем його права у спілкуванні з дітьми посилається на те, що він змушений був звернутись до виконавчого комітету Буської міської ради з заявою про встановлення графіку побачень з дітьми, та навіть після цього, вважає, що відповідачка чинить перешкоди, та настроює двох доньок проти нього. В ході розгляду справи судом встановлено, що між сторонами виникли особисті конфліктні відносини, а відтак самостійно домовитись щодо участі кожного з них у вихованні та спілкуванні з власними дітьми вони не можуть, що в кінцевому результаті стало підставою для звернення позивача до суду. При вирішенні спору щодо участі у вихованні та визначенні порядку зустрічей з дітьми того з батьків, хто проживає окремо від дитини, суд не повинен надавати пріоритет інтересам батьків, а вирішувати спір, беручи до уваги передусім інтереси дитини з урахуванням конкретних обставин справи. За змістом Преамбули Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенції), ратифікованої Верховною Радою Української РСР 27 лютого 1991 року, Організація Об`єднаних Націй в Загальній декларації прав людини проголосила, що діти мають право на особливе піклування і допомогу. Дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння. Відповідно до статей 3, 18 Конвенції, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відтак, будь-який сімейний спір стосовно дитини має вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дитини. Отже, при вирішенні спору щодо участі у вихованні та визначенні порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, суд має виходити, передусім, з інтересів дитини з урахуванням кожних конкретних обставин справи. Згідно зі статтями 11, 15 Закону Україну «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Згідно до вимог ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. В силу ч.3 ст.11 Закону України «Про охорону дитинства», батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Рівність прав батьків щодо дитини закріплена у нормі ст.141 Сімейного Кодексу України, де також зазначено, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 153 Сімейного Кодексу України закріплене право батька на безперешкодне спілкування з дитиною. Згідно із ч.2, 3 ст.157 Сімейного Кодексу України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому із батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Як вбачається зі змісту ст.15 Закону України «Про охорону дитинства», дитина, яка проживає окремо від одного з батьків, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Згідно ч. 1, 2 ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. У п. 54 рішення ЕСПЛ « Хант проти України» ( від 07.12.2006 року), суд нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі Olsson v. Sweden, від 27 листопада 1992 року) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення у справі Johansen v. Norway від 7 серпня 1996 року, п. 78.). Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування (ч.ч. 1, 2ст. 159 СК України). Суд вважає, що між тим з батьків, хто проживає окремо, і дитиною повинен існувати постійний, систематичний контакт. Таке спілкування буде сприяти повноцінному вихованню дитини, його розвитку, оскільки спілкування дітей з батьками, а батьків зі своїми дітьми, служить задоволенню життєво важливих потреб дитини. Під час розгляду даної справи судом було встановлено, що епізодичне спілкування батька з дочками не сприяє встановленню контакту батька з доньками. Також суд звертає увагу на той факт, що кожний приїзд батька до дітей супроводжується конфліктами, що не сприяє спокійному спілкуванню батька з дітьми. Відповідачка [PERSON] ( [PERSON] ) наголошувала суду, що вона розуміє і усвідомлює, що позивач є батьком дітей. Однак, у позивача відсутнє розуміння того, що примушувати дитину до певних дій не можна. Дівчатка розуміють і усвідомлюють, що відбувається навколо них. Позивач не хоче про це чути і розуміти, що саме діти вирішують чи хочуть бачитись з батьком. Водночас суд зазначає, що не підлягають задоволенню вимоги позивача, позаяк такі вимоги суперечать принципу рівності обсягу прав батьків. Зазначені питання у кожному конкретному випадку мають бути вирішені позивачем за домовленістю з відповідачем з урахуванням перш за все інтересів дитини, її психологічного і фізичного стану. Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення зустрічного позову та вважає, що визначений судом спосіб участі у вихованні та спілкуванні дітей з батьком у формі встановлення порядку спілкування відповідатиме інтересам дитини, сприятиме уникненню між сторонами конфліктів, забезпечить спокійний психологічний розвиток та зростання дитини, створить умови для виконання батьком, який проживає окремо, обов`язку на виховання дитини та здійснення його права на особисте спілкування із сином, відповідатиме вимогам чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини та саме такий спосіб участі батька у вихованні дитини та спілкуванні з нею у повній мірі відповідатиме інтересам як батьків, так і дитини, а також буде достатнім для забезпечення участі батька у процесі вихованні дитини. Окрім того, суд зауважує, що дане рішення не є перешкодою в подальшому визначити участь у вихованні дитини у інший спосіб, враховуючи її вік, а також, якщо зростання прихильності дитини до батька та належне виконання останнім своїх батьківських обов`язків обумовить це. До того ж дане рішення не є перешкодою визначення батьками в добровільному порядку додаткових днів для побачень позивача з дітьми. Суд критично оцінює інші наведені обставини у позовній заяві, які є підставою для визначення способу участі батька у вихованні і спілкування з дитиною, адже такі у відповідності до ст. ст. 77-81 ЦПК України не підтверджені доказами. Враховуючи наведене вище та встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що зустрічний позов слід задовольнити. Разом з тим, приймаючи до уваги вік дітей, особливості їх розвитку, виховання, необхідності дотримання розпорядку дня та відпочинку, з метою забезпечення якнайкращих інтересів дитини, враховуючи проживання дітей разом з матір`ю, суд вважає, що запропонований графік для спільних побачень позивача з доньками є доцільним з урахуванням бажання дітей. Такий порядок спілкування буде, на переконання суду, достатнім і відповідатиме принципу розумності, справедливості, збалансованості між інтересами всіх учасників сімейних відносин, пріоритетному інтересу дітей, підтримці зв`язків з батьком.

Outcome: approved