Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до відповідача [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Служба у справах дітей Великогаївської сільської ради про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог позивачем викладено обставини, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 26.03.2020 шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який був зареєстрований 01.10.2015, було розірвано. Від цього шлюбу у сторін є неповнолітня дитина [PERSON] , 2016 року народження, який в даний час і в подальшому буде проживати за місцем проживання батька, позивача по справі. Відповідач ніяким чином не піклується про дитину, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, не цікавиться життям [PERSON] , станом його здоров`я, не цікавиться про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання ним освіти. Відповідач, покладених законом на батьків обов`язків, не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні сина. Всі питання щодо виховання вирішуються позивачем самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Дитина знаходиться на повному його утриманні. 06 вересня 2022 року наказом № 9 Служби у справах дітей Великогаївської сільської ради [PERSON] , [INFO] , переданий [PERSON] , бабусі, для тимчасового перебування в її сім`ї, на час перебування батька в зоні бойових дій. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини матір`ю, свідомого нехтування нею своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов`язків. У зв`язку із недосягненням згоди щодо досудового врегулювання спору, з підстав викладених у позові, позивач просить позов задовольнити та позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , а судові витрати покласти на відповідача. У судовому засіданні представник позивача зміст позовних вимог підтримала з підстав та обґрунтувань, викладених у позові, та просила його задовольнити, не заперечила щодо винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явилася, не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча про день та час слухання справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Правом на подання відзиву відповідач не скористалася та не подала заяву про розгляд справи без її участі. Представник третьої особи у судове засідання не з`явилася, однак попередньо подала до суду заяву про розгляд справи без участі представника Служби у справах дітей Великогаївської сільської ради. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З урахування викладеного вище, суд, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. При розгляді справи судом, учасниками справи подано заяви та клопотання та судом було вчинено інші процесуальні дії, зокрема. Ухвалою суду відкрито провадження у справі. Ухвалою суду матеріали справи направлено для надання письмового висновку. Заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши, дослідивши об`єктивно та оцінивши зібранні у справі докази, суд дійшов до наступного висновку, виходячи з фактичних обставин справи, мотивів та застосованих норм права. Судом встановлено фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин. Суд, встановив, що сторони по справі з 01 жовтня 2015 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26.03.2020 у справі № 607/25511/19 було розірвано. Від даного шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 02.08.2016 Виконавчим комітетом Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, актовий запис № 57. Згідно довідки Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області від 25.11.2022 за № 396 встановлено, що позивач [PERSON] , 1983 року зареєстрований за проживає за адресою по [ADDRESS] . Разом з ним зареєстрований та проживає його син [PERSON] , [INFO] . Мати [PERSON] , 1997 р.н. участі у вихованні дитини не приймає більше чотирьох років. Дитину утримує та виховує батько. Батько [PERSON] на даний час проходить військову службу, а тому, дитина перебуває на вихованні у бабусі [PERSON] , [INFO] . Так, 06 вересня 2022 року Наказом № 9-од Служби у справах дітей Великогаївської сільської ради «Про тимчасове облаштування дитини [PERSON] », [PERSON] , [INFO] , переданий [PERSON] , бабусі, для тимчасового перебування в її сім`ї, на час перебування батька в зоні бойових дій на сході України. Згідно відповіді Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України у Тернопільській області на запит суду повідомлено, що відповідач [PERSON] , 1997 р.н., від 25.08.2021 знята з реєстрації за адресою: [ADDRESS] . З того часу самоусунулась від виконання своїх батьківських обов`язків відносно своєї малолітньої дитини [PERSON] , 2016 р.н. Відповідно до довідки № 169, виданої 12 грудня 2022 року КЗ «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів села Баворів» Великогаївської сільської ради Тернопільської області, дитина [PERSON] навчається у першому класі. З початку навчального року, мати до школи не приходила, навчанням дитини не цікавилась, до вчительки та дирекції не зверталась і не телефонувала. Відповідно до характеристики учня 1 класу комунального закладу «ЗОШ І-ІІІ ступенів с. Баворів» Великогаївської сільської ради Тернопільської області [PERSON] , за час навчання [PERSON] показав середній рівень знань з навчання грамоти. Спокійний, врівноважений. Любить співати, відвідує танцювальний гурток. Богдан завжди має охайний вигляд. Учень забезпечений всім необхідним шкільним приладдям та речами. Вихованням, допомогою у навчанні займається бабуся. Проте дуже сумує за батьком. Працівником служби у справах дітей Великогаївської сільської ради неодноразово здійснювались візити в дану сім`ю та проводились бесіди із батьком [PERSON] , дитиною [PERSON] та бабусею [PERSON] . У бесідах було з`ясовано, що матір дитини не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, не забезпечує необхідного харчування та медичного догляду. Не бачиться з дитиною, не телефонує дитині, не дарує подарунків своєму синові ні на День народження, ні на День святого Миколая та інші свята. Як стало відомо Службі у справах дітей Великогаївської сільської ради гр. [PERSON] , 1997 р.н., проживає саме у Підгороднянській громаді. Тому, Службою у справах дітей подано офіційний запит від 03.03.2023 р. № 23 на Підгороднянську громаду щодо можливого перебування на території Підгороднянської гроди гр. [PERSON] . В отриманій відповіді на запит, з`ясувалась що в даній громаді відсутні відомості щодо перебування даної особи у населених пунктах громади. На даний момент службі у справах дітей не вдалось з`ясувати місце перебування гр. [PERSON] , 1997 року народження. Станом на 15.12.2022 року [PERSON] являється боржником по сплаті аліментів у сумі 32 032,18 грн, про що свідчить розрахунок заборгованості зі сплати аліментів у ВП № 66761145. 21 березня 2023 року працівником Служби у справах дітей здійснено акт обстеження умов проживання за адресою по [ADDRESS] , в ході обстеження якого встановлено, що будинок складається з трьох кімнат, кухні, коридору. Умови проживання задовільні, дитина забезпечена усім необхідним для комфортного проживання, навчання та проведення дозвілля. У бесіді, малолітня дитина [PERSON] , 2016 року зазначив, що матір не навідується і не телефонує, не допомагає йому у навчанні та не дарує подарунків. На запитання працівника служби щодо того, чи хотів би бачити маму, то впевнено відповів, що не хоче її бачити, оскільки вона його давно покинула. Зі слів дитини, то сильно сумує за батьком та хоче із ним якнайшвидше зустрітись. На час відсутності батька у хлопчика із бабусею склались довірливі та добрі стосунки. Згідно ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 2 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Позивач як на підставі заявлених вимог посилається на те, що відповідач не піклується про дитину, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, не цікавиться життям [PERSON] , станом його здоров`я, не цікавиться про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, а тому, є усі підстави для позбавлення відповідача батьківських прав. Суд погоджується з такими аргументами позивача, виходячи з наступних норм права, які підлягають застосуванню та мотиви їх застосування. Відповідно до ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину. Частиною 1 статті 12 Закону України "Про охорону дитинства" встановлено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно ч. 1 ст. 165 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно роз`яснень, викладених в цій Постанові ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов`язків. Судом з`ясовано, що відповідач не бере участі у вихованні дитини, не навідується до сина, не цікавиться його життям та станом здоров`я, не піклується про його фізичний та духовний розвиток, не спілкується з ним, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, на протязі тривалого часу ухиляється від виконання свого юридичного обов`язку по вихованню неповнолітньої дитини, не виявляє до нього батьківської уваги та турботи, не сплачує аліменти та не надає матеріальної допомоги на його утримання. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Великогаївської сільської ради щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , затвердженого рішенням виконавчого комітету Великогаївської сільської ради від 26.04.2023 № 77, вбачається, що орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав гр. [PERSON] відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Допитані у судовому засіданні в якості свідків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] надали суду показання про те, що матір дитини покинула сім`ю з 2018 року та з того часу не допомагає дитині ні в чому, не приїжджає, не телефонує та жодним чином не цікавиться здоров`ям та життям [PERSON] , натомість, про дитину дбає бабуся та батько. Зазначені факти, як кожен окремо так і в сукупності свідчать, що [PERSON] не виконує обов`язки щодо виховання та утримання неповнолітнього сина, свідомо нехтує ними та самоусунулася від виконання батьківських обов`язків, а тому, позовні вимоги про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , підлягають до задоволення. Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає. Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин, оскільки позов задоволено, суд вважає, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача 1 073,60 грн сплаченого судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: approved