Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-12 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог Позивач звернувся з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги з централізованого опалення в розмірі 13056,25 грн та судові витрати. В обґрунтування позову зазначено, що квартира [ADDRESS] , забезпечується послугами з централізованого опалення, які надає позивач. Відповідач є споживачем вказаних послуг. З 01.03.2017 року по 28.02.2023 р. відповідач не сплачував кошти за надані позивачем послуги, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 13056,25 грн. ІІ. Процедура та позиції сторін 08.05.2023 року ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін. 31.05.2023 р. засобами поштового зв`язку надійшов відзив на позовну заяву, в якому [PERSON] заперечує проти позовних вимог (а.с.20-21). В обґрунтування заперечень вказав, що позовну заяву слід залишити без розгляду, оскільки її подано та підписано особою, яка не має права її підписувати. Представник [PERSON] не долучила докази, на підтвердження її права на представництво КП «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради. Крім того, зазначив, що позовні вимоги є неконкретними, оскільки заборгованість просять стягнути за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, проте сума заборгованості є загальною. Вказав, що слід застосувати позовну давність на підставі ч. 3 ст. 257 ЦК України. Зауважив, що позивачем не надані докази, які підтверджують тарифи, на підставі яких нарахована заборгованість, та не наданий обґрунтований розрахунок заборгованості. 13.07.2023р. представник позивача [PERSON] направила заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги просила задоволити в повному обсязі (а.с. 29). Відповідач в судове засідання 13.07.2023 р. не з`явився, про час, дату та місце розгулу справи повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив (а.с.27-28). За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІІІ. Національне законодавство, що підлягає застосуванню Згідно зі статтею 162\~Житлового\~кодексу\~України власники (споживачі) повинні щомісячно здійснювати оплату за отримані комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Зі змісту статті 5\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» вбачається, що до житлово-комунальних послуг, зокрема, належить послуга з постачання теплової енергії, постачання гарячої води. Відповідно до положення п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України\~«Про\~житлово-комунальні\~послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Відповідно до пункту 6 частини 1\~статті 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~виконавець комунальної послуги має право звертатися до суду в разі порушення споживачами умов договору. За положеннями п. 20 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим (п. 18 Правил). Згідно зі ст. 525\~ЦК\~України одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.\~526\~ЦК\~України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). ІV. Обставини, встановлені судом, докази на їх підтвердження та мотиви суду Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] забезпечується послугами з централізованого опалення, які надає КП "Житомиртеплокомуненерго". Місце проживання відповідача зареєстровано за адресою [ADDRESS] , за даною адресою на ім`я [PERSON] відкритий особовий рахунок№ [NUMBER] (а.с. 14). Таким чином, судом встановлено, що відповідач є споживачем комунальних послуг з централізованого опалення, які надає позивач, однак, всупереч приписам законодавства, свій обов`язок щодо оплати за надані послуги своєчасно та у повному обсязі не виконує. Зі змісту розрахунку заборгованості по особовому рахунку № [NUMBER] вбачається, що заборгованість за надані послуги з централізованого опалення за адресою: [ADDRESS] , яка утворилась за період з 01.03.2017 року по 28.02.2023 року, становить 13056,25 грн (а.с. 4). Є безпідставними доводи відповідача про те, що позивачем не надані докази, які підтверджують тарифи, на підставі яких нарахована заборгованість, та не наданий обґрунтований розрахунок заборгованості. До матеріалів справи позивачем надані докази про те, що плата за послуги з централізованого опалення та постачання теплової енергії встановлена і відповідно нараховується на підставі рішень виконавчого комітету Житомирської міської ради, затверджених на відповідний рік, що відповідає положенням ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (а.с. 7). Натомість відповідач, всупереч положенням ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, якщо вважає, що заборгованість нарахована невірно, не надав докази в обгрунтування таких заперечень. Судом не встановлено, що плата за послуги нарахована не на підстві затверджених органом місцевого самоврядування тарифів. Суд відхиляє посилання відповідача про те, що послуги надаються з централізованого опалення та гарячого водопостачання, водночас сума до стягнення заявлена одна, оскільки є правом позивача визначати зміст позовних вимог, суд вважає, що від розмежування заборгованості по видам послугам загальний її розмір, не зміниться. Крім того, суд наголошує, що суд розглядає цивільні справи на засадах диспозитивності, змагальності та рівності у наданні доказів. Кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень ст.ст. 12, 81 ЦПК України. Всупереч викладеному відповідач не довів на підставі доказів, що послуги або одну з них, які надає позивач, він не отримує або отримує неналежної якості або отримує ці послуги в іншого їх надавача. Не заслуговують на увагу доводи [PERSON] , що позовна заява підписана і подана не уповноваженою особою. Матеріали справи свідчать, що позовна заява підписана представником позивача Тичиною Г.В., яка обіймає посаду провідного юрисконсульта юридичного відділу КП\~«Житомиртеплокомуненерго»\~Житомирської міської ради, на підтвердження повноважень якої надані копія наказу про переведення на посаду від 01.07.2022 року, копія довіреності, копія Витягу з посадових обов`язків [PERSON] , яка містить інформацію про те, що вона вправі бути представником підприємства в судах загальної юрисдикції першої, апеляційної та касаційної інстанцій в справах, що розглядаються в порядку цивільного судочинства, з правом підпису всіх процесуальних документів та правом без обмеження можливості користуватися наданими статтями 43 та 49 ЦПК України правами і обов`язками учасників справи. Таким чином, [PERSON] , в силу наданих їй трудовим договором повноважень, наділена правом представляти інтереси КП\~«Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської рад \~в суді під час розгляду справи й таке представництво передбачене вимогами частини третьої статті 58 ЦПК України. Крім того, суд наголошує, що відповідач не наділений процесуальними повноваженнями відповідно до вимог ЦПК України перевіряти повноваження учасників судового провадження та надавати їм оцінку, що є виключною дискрецією суду. У відзиві на позовну заяву відповідач просив застосувати строк позовної давності, підстави для застосування якого відсутні з огляду на наступне. Відповідно до\~ст. 253 ЦК України\~перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Статтею 257 ЦК України\~передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»\~(із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) на всій території України з 12.03.2020 року введено карантин. Строк карантину неодноразово продовжувався і діє на наданий час. Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)»\~розділ "Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України\~доповнено, зокрема, пунктом 12 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії карантину", закон набув чинності з дня його опублікування 02.04.2020 року. У пункті 12\~розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України\~у редакції\~Закону України від 30 березня 2020 року № 540-IX\~перелічені всі\~статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19). Такий висновок висловлено у постанові Верховного Суду від 07 вересня 2022 року у справі № 679/1136/21. За таких обставин, враховуючи, що позивач звернувся до суду з позовом 18.04.2023 р заявив вимоги про стягнення боргу за період з 01.03.2017 року, з урахуванням положень пункту 12\~розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України\~у редакції\~Закону України\~від 30\~березня 2020\~року №\~540-IX\~щодо продовження\~строків позовної\~давності,\~позовні вимоги\~заявлені в межах строку позовної давності. Встановивши фактичні обставини справи, дослідивши надані сторонами докази в їх сукупності, беручи до уваги те, що квартира [ADDRESS] , забезпечується послугами з централізованого опалення, які надає позивач, відповідач, будучи споживачем таких послуг, порушує свій обов`язок щодо оплати за надані послуги, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі та стягує з відповідача на користь позивача заборгованість в сумі 13056,25 грн. V. Розподіл судових витрат На підставі\~ст. 141 ЦПК України, оскільки судом задоволено позов, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2684,00 грн.

Outcome: approved