Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-02 00:00:00

АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося в суд із позовною заявою до відповідача\~ [PERSON] \~про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 60 276 грн. 54 коп. та судового збору в розмірі 2684,00 грн. Мотивуючи свою заяву тим, що відповідно до Заяви б/н від 14.06.2010 року відповідач [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредит ного ліміту на картковий рахунок, який в подальшому збільшився до 50 000 гривень. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, у зв`язку із чим станом на 04.01.2023 року має заборгованість в розмірі 60\~276,60 гривень, яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 49\~330,64 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом 10\~945,94 грн., яку позивач просить стягнути в судовому порядку, а також відшкодувати судові витрати по справі. Ухвалою суду від 14 березня 2023 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. В ухвалі про відкриття провадження від 14 березня 2023 року відповідачу було наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Відзиву на позовну заяву від відповідачів до суду не надходило. Відповідач вважається належним чином повідомлений про розгляд справи відповідно до п.1 ч.8\~ст.128 ЦПК України. Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що застосовуючи положення ч.4 ст. 10 Цивільно-процесуального кодексу України, ст. 17\~Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"\~при розгляді справи, ч.1\~ст.\~6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; передбачає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами,утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу,та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людиниу справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A.v.Spain).\~Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Згідно ч.8\~ст.\~178 ЦПК України\~- у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. З\~урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд вважає за можливе вирішити справу за наявними доказами, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи.\~У встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи з викликом сторін, позивач - не подав. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до ч.1\~ст.\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги\~ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. За правилами статті\~526 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно із\~статтею 1054 ЦК України\~- за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Судом встановлено, що 14.06.2010 року [PERSON] підписав заяву б/н з метою отримання послуг АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (а.с. 19). На підставі вищевказаної заяви [PERSON] було видано 14.06.2010 року платіжну картку № [NUMBER] (а.с. 18). У відповідності до довідки про зміну умов кредитування і обслуговування кредитної картки № [NUMBER] на ім`я [PERSON] , старт карткового рахунку відбувся 18.06.2012 року, 26.02.2013 року встановлено кредитний ліміт 16 000 гривень, який останній раз 14.01.2020 року було збільшено до 29 000 гривень (а.с. 14). Випискою про рух коштів по карті відповідача встановлено, що [PERSON] за період з 14.06.2010 року по 05.01.2023 року активно користувався кредитною карткою (а.с. 58-78). Відповідно до частин першої, другої статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). У зв`язку з неналежним виконанням [PERSON] зобов`язань перед АТ КБ «ПРИВАТБАНК», відповідач станом на 04.01.2023 року має заборгованість в розмірі 60\~276,60 гривень, яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 49\~330,64 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом 10\~945,94 грн. (а.с. 4-16). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що\~до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. \~Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України\~ публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). \~Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 \~цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розробляє підприємець (у даному випадку ПАТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, ці умови повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. За змістом статті 1056-1\~ЦК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.\~ У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Отже, проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства), та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами у самому договорі). Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.\~Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (стаття 1049 ЦК України). Пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором, АТ КБ «ПРИВАТБАНК» просив, крім тіла кредиту, стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за простороченими відсотками на обґрунтування яких, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 14.06.2010 року, посилався на витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та витяг з Умов та правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПриватБанк», розміщений на сайті: https://privatbank.ua/terms/, як невід`ємні частини спірного договору. Витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт та витягом з Умов та правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, у тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, а також містяться додаткові положення та інші умови. Разом з тим, матеріали справи не містять підтверджень, що саме з доданими банком до позовної заяви Витягом з Тарифів та Умовами та правилами надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» ознайомився та погодився відповідач, підписуючи анкету-заяву від 14.06.2010 року про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПриватБанк», що саме зазначені документи містили умови щодо сплати процентів за користування кредитними коштами і саме у тих розмірах, які застосовані банком у наданому ним розрахунку заборгованості. За відсутності підтверджень щодо конкретно запропонованих відповідачу Умов та правила банківських послуг у ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", надані банком Витяг з Тарифів та Умови та правила надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПриватБанк» не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua), неодноразово змінювалися ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». Витяг з Тарифів обслуговування кредитної картки «Універсальна» та Умови та правила надання банківських послуг ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» не містять підпису відповідача, а тому їх не можна розцінювати, як складову кредитного договору, укладеного між сторонами 14.06.2010 року шляхом підписання анкети-заяви. Зазначене узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження №14-131цс19). Слід зазначити, що згадана Анкета-заява не містить відомостей про строк дії кредитного договору, процентна ставка не зазначена. Оскільки обґрунтування наявності обставин повинно здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що відповідає встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом, тоді як\~підписана\~відповідачем\~анкета-заява не визначає порядку нарахування процентів, а також не конкретизує сум кредиту, до яких вони застосовуються,\~суд не вбачає правових підстав для стягнення на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованості за простроченими відсотками. В анкеті-заяві позичальника від 14.06.2010 року не визначено строк повернення кредиту, а тому відповідно до положення частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час. Ураховуючи наведене та з огляду на неповернення позичальником фактично отриманої суми кредитних коштів, ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» вправі вимагати захисту порушених прав, шляхом стягнення з боржника фактично отриманої суми кредитних коштів, а отже позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення з позичальника заборгованості за кредитом. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Позивач, звертаючись до суду з цим позовом, на підтвердження обґрунтувань позову про наявність заборгованості, окрім розрахунку заборгованості, станом на 04.01.2023 року, копії Анкети-заяви від 14.06.2010 року, витягу з Умов та Правил надання банківських послуг та Тарифів обслуговування кредитних карт, інших доказів на підтвердження заявлених вимог до суду не надав. З прохальної частини позову вбачається, що позивач, у разі неявки в судове засідання відповідача, просив провести заочний розгляд справи за відсутності його представника. Отже, АТ КБ «ПРИВАТБАНК» скористався своїм правом щодо подання доказів на власний розсуд, та не надав до суду належних доказів на підтвердження наявності заборгованості за нарахованими відсотками, у зв`язку з неналежним виконанням умов кредитного договору. На підставі наведеного, виходячи із принципів об`єктивності, реальності і справедливості, суд вважає за необхідне стягненню з відповідача на користь позивача сума заборгованості за кредитом у розмірі \~49 330 грн.\~60 коп.. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.\~Відтак, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму понесених ним судових витрат у розмірі частки задоволених позовних вимог, що становить\~(2684,00 грн. (судовий збір сплачений за подання позовної заяви) х 81,84 % (задоволені позовні вимоги у відсотковому співвідношенні) = 2196,59 грн.).

Outcome: partial