Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-09 00:00:00

У вересні 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Об`єднання співвласників багатоповерхового будинку «Лобановського 6-Г» (далі - ОСББ «Лобановського 6-Г»), в якому просив стягнути з відповідача на його користь майнову шкоду в сумі 74 426,60 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 08 січня 2021 року його квартиру за адресою: [ADDRESS] , було затоплено фекальними стоками, витік яких відбувся через квартиру [ADDRESS] , що знаходиться поверхом вище, внаслідок чого були пошкоджені: стіни, стеля, підлога. 12 січня 2021 року комісією ОСББ «Лобоновського 6-Г» було складено акт про залиття квартири, в якому зазначено, що причиною аварії, що трапилась на системі каналізації, є засмічення мешканцями будинку каналізаційного стояка сторонніми предметами. Відповідно до звіту про оцінку проведення відновлювального ремонту вищевказаної квартири після її залиття каналізаційними стоками, вартість ремонту становить 74 426,60 грн. У зв`язку з викладеним, [PERSON] просить суд стягнути з відповідача вищевказану суму майнової шкоди, оскільки саме він є балансоутримувачем будинку і виконавцем послуг з його утримання, та внаслідок неналежного виконання останнім своїх обов`язків були завдані матеріальні збитки позивачу. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 вересня 2021 року для розгляду зазначеної заяви визначено головуючого суддю Ішуніну Л. М. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 22 вересня 2021 року за вищевказаним позовом відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. 15 грудня 2021 року відповідачем продано до суду відзив, в якому останній заперечує проти задоволення позову, посилаючись на те, що залиття квартири сталося не з вини відповідача. Так, між ОСББ «Лобановського 6-Г» та ТОВ «ММТ Плюс» укладено договір про надання послуг з обслуговування внутрішньобудинкових інженерних мереж, зокрема, послуг із технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем водопостачання та водовідведення. Згідно з актом про залиття квартири, складеним відповідачем за підписом керівника виконавця послуг ТОВ «ММТ Плюс», аварія трапилася по причині засмічення невстановленими мешканцями будинку каналізаційного стояка сторонніми предметами, а саме: ганчірками, засобами особистої гігієни, рештками будівельних матеріалів. Крім того, було складено акт про те, що співвласниками квартири [ADDRESS] без погодження з ОСББ або іншими компетентними органами було змінено конструкцію каналізаційної мережі, а саме, встановлено зворотній клапан, внаслідок чого відбулося залиття квартири. Також, відповідач не є виконавцем комунальної послуги, а найняв ТОВ «ММТ Плюс», яке як виконавець комунальної послуги своєчасно здійснювало обслуговування каналізаційних мереж та профілактичні роботи з утримання відповідних мереж, зокрема, залиття квартири сталося 08 січня 2021 року, а останнє профілактичне обслуговування системи каналізації проводилося 18 вересня 2020 року, тобто менше ніж за 4 місяці до дати аварії, що відповідає вимогам чинного законодавства. Окрім цього, відповідач вважає, що наданий позивачем висновок про вартість майнового збитку не є належним доказом, оскільки останній не долучає звіт про оцінку або будь-які інші документи, які б містили відомості щодо підстав для висновку суб`єктом оціночної діяльності про завдання збитків саме залитим об`єктам (ділянкам) майна, що зафіксовано в акті про залиття. Також, з правовстановлюючих документів вбачається, що спірна квартира в рівних частках на праві власності належить позивачу та третім особам, проте висновок не містить відомостей, що визначена сума збитків стосується майна, яке належить позивачу, а не всієї квартири, яка окрім позивача належить ще 4 співвласникам. До того ж, враховуючи, що позивач не є єдиним власником квартири, він може вимагати відшкодування збитків, завданих саме щодо його частини майна в квартирі, в решті позовних вимог має бути відмовлено за неналежністю позивача. З огляду на викладене, позивач просив відмовити в задоволені позову. 08 лютого 2022 року до суду надійшла заява представника позивача про залишення позову без розгляду, яку 11 жовтня 2022 року останнім було відкликано. 03 листопада 2022 року, засобами поштового зв`язку, до суду надійшла відповідь сторони позивача на відзив відповідача, в якому представник позивача зазначає, що ТОВ «ММТ Плюс» є неналежним виконавцем послуг з обслуговування вінутрішньобудинкових інженерних мереж, оскільки відсутня ліцензія на проведення даних видів робіт, що свідчить також про відсутність у даного товариства відповідної кваліфікації, спеціалістів та обладнання. Крім того, акт виконаних робіт, підписаний ТОВ «ММТ Плюс» та ФОП [PERSON] є недостатнім доказом належного виконання послуг, оскільки відсутній договір між ними та відсутня в матеріалах справи відповідна ліцензія ФОП. Також, зворотній клапан був встановлений позивачем у власній квартирі з метою перекриття доступу фекальних стоків з центральної каналізації, будь-яких дозволів на його встановлення не потрібно, водночас, за його відсутності під час аварії 08 січня 2021 року фекальні стоки залили б квартиру позивача. 31 січня 2023 року, засобами поштового зв`язку, до суду надійшли заперечення відповідача на відповідь на відзив, в яких останній просить не приймати суд до уваги, наданий позивачем звіт про оцінку, оскільки він поданий з порушенням строків, встановлених ЦПК України, а саме, після подачі позову, хоча на момент звернення до суду у позивача був наявний зазначений вище документ та ним не було зазначено про намір долучити доказ пізніше. Крім того, зазначає, що долучений звіт про оцінку містить суперечливі та не підтверджені відомості, на підставі яких проведено обрахунок збитків, тому є недостовірним доказом. Також, вказує, що за ініціативою відповідача було проведено будівельно-технічну експертизу, висновком експерта встановлено, що причинно-наслідковий зв`язок між діями та/або бездіяльністю ОСББ «Лобановського 6-Г» та залиттям квартири [ADDRESS] , відсутній. Окрім цього, відсутність вини відповідача у завданні шкоди позивачу підтверджується актом здачі-приймання робіт № 260 від 18 вересня 2020 року щодо виконання ФОП [PERSON] робіт з прочищення каналізаційної мережі за адресою: [ADDRESS] за замовленням ТОВ «ММТ Плюс». Відповідно до норм чинного законодавства, профілактичне обслуговування системи проводилося менше, ніж за 4 місяці до аварії, підстав для проведення позачергового обслуговування системи каналізації не було, у зв`язку з відсутністю будь-яких заявок, скарг з боку мешканців, у тому числі позивача, щодо неналежного функціонування системи каналізації. Акт про залиття було підписано позивачем та його членами сім`ї без будь-яких зауважень чи доповнень. Крім того, позивач безпідставно зазначив, що ТОВ «ММТ Плюс» працює без ліцензії, оскільки плутає поняття надання послуги із централізованого водовідведення та технічного обслуговування системи водовідведення. Так, послугу централізованого водовідведення надає ПрАТ «АК «Київводоканал» як природній монополіст, а ТОВ «ММТ Плюс» надає послугу із технічного обслуговування, зокрема, системи водовідведення будинку, на яку не потрібно отримувати ліцензію. Водночас, відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань основним видом діяльності ФОП [PERSON] є «Каналізація, відведення й очищення стічних вод». Окрім наведеного, позивачем підтверджено факт встановлення ним в квартирі зворотнього клапану, що призвело до підняття стоків до квартири [ADDRESS] , однак якби позивач не втручався в інженерні системи, то стоки могли б не піднятися в його квартиру, або розмір шкоди був би значно меншим. Таким чином, відповідач довів відсутність його вини та причинно-наслідкового зв`язку між його діями та завданою позивачу шкодою, тому просить відмовити в задоволенні позову. 23 лютого 2023 року ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання, залучено до участі в справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору співвласників спірної квартири: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] 02 березня 2023 року представником позивача подану до суду заяву про відмову від частини позовних вимог, яку 10 липня 2023 року прийнято судом та закрито провадження в частині стягнення з відповідача відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок залиття квартири в сумі 59 541,72 грн. 04 травня 2023 року до суду надійшли письмові пояснення відповідача, в яких останній зазначає, що він є неналежним відповідачем, оскільки ОСББ в інтересах співвласників уклало з ТОВ «ММТ Плюс» договір про надання послуг з обслуговування внутрішньобудинкових інженерних мереж, тобто ТОВ «ММТ Плюс» є виконавцем відповідних послуг, яке найняло ФОП [PERSON] для якісної прочистки каналізаційних мереж за допомогою спеціалізованої техніки та кваліфікованого персоналу. Відтак, у поведінці відповідача відсутня ознака протиправності, оскільки договором відповідальність за неналежний технічний стан внутрішньобудинкових систем, у тому числі, водовідведення, покладено на ТОВ «ММТ Плюс», до якого має звертатися позивач із позовними вимогами. Крім того, просив врахувати правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду щодо відповідальності саме виконавця послуги, а не балансоутримувача будинку. 06 червня 2023 року до суду надійшли письмові пояснення представника позивача, в яких останній зазначає, що наданий відповідачем висновок будівельно-експертного дослідження не є належним та допустимим доказом, оскільки не містить відомостей, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Крім того, відповідачем не додано відповідних доказів кваліфікації судового експерта Контимирової В. В., яка проводила відповідні дослідження та зробила висновок будівельно-технічної експертизи. Окрім цього, відповідачем не надано жодного доказу, що у будинку кимось із власників проводилися будівельні роботи, а також, що встановлено винних осіб у засміченні каналізаційного стояка. Також, представник позивача зазначає, що договір про надання послуг з обслуговування внутрішньобудинкоивх інженерних мереж укладений та підписаний особисто головою ОСББ «Лобановського 6-Г» Гринь О. С., водночас, відповідачем не надано жодних доказів щодо прийняття відповідних рішень правління або загальних зборів, які надавали голові правління повноваження на укладення вищезазначеного договору. З огляду на викладене, вважає, що вина відповідача в заподіянні шкоди доведена матеріалами справи в сукупності, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Третя особа [PERSON] подала до суду письмові пояснення, в яких зазначає, що є дружиною позивача, за час проживання в спірній квартирі їх неодноразово затоплювало фекальними стоками через забиття загального каналізаційного стояка на першому поверсі. Відповідач не проводив жодних профілактичних робіт з мешканцями будинку та зборів мешканців будинку з метою роз`яснення проблеми засмічення побутовими відходами каналізаційної системи. Враховуючи, що їхню квартиру вже тричі затоплювало фекальними стоками, вважає, що це свідчить про неналежне утримання будинку саме відповідачем, тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. 05 липня 2023 року на електронну пошту суду надійшли заперечення відповідача на письмові пояснення позивача, в яких зазначає, що в останньому абзаці на 2 сторінці висновку експерта за результатами проведення будівельно-технічної експертизи зазначено, що експерт про відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку попереджений за статтями 384, 385 КК України і стоїть підпис експерта. Крім того, листом від 30 червня 2023 року № 13/02 експерт підтвердила, що вона була попереджена про кримінальну відповідальність в порядку статті 106 ЦПК України. Також, вищевказаний висновок містить дані свідоцтва, на підставі якого експерт здійснює експертну діяльність, та які містяться у Реєстрі атестованих судових експертів. Отже, висновок експерта складено у відповідності до норм статті 106 ЦПК України, а тому є допустимим і належним доказом. Окрім наведеного, договір про надання послуг з обслуговування внутрішньобудинкових інженерних мереж був підписаний на підставі протоколу засідання членів правління відповідача від 01 квітня 2020 року, яким погоджено умови договору і уповноважено голову правління на його підписання. Наполягає на тому, що позивачем не доведено вини відповідача у завданні шкоди його майну та причинно-наслідкового зв`язку між діями/бездіяльністю ОСББ і завданням шкоди позивачу. Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, однак 10 липня 2023 року представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач явку свого представника в судове засідання не забезпечив, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про поважність причин неявки суду невідомо. Треті особи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, однак матеріали справи містять їхні заяви про розгляд справи у їх відсутність. За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. З огляду на викладене, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність учасників справи. Згідно з частиною другою статті 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки учасники в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши надані докази, суд виходить з наступного. Суд установив, що квартира за адресою: [ADDRESS] , на праві власності належить [PERSON] та членам його сім`ї: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в рівних частках, що підтверджується свідоцтвом про право власності, виданим згідно з розпорядженням від 31 грудня 2010 року № 44318. ОСББ "Лобановського 6-Г" здійснює утримання і експлуатацію багатоквартирного житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . 08 січня 2021 року відбулося залиття квартири за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Актом про залиття, що трапилось на системі каналізації від 12 січня 2021 року, складеним комісією ОСББ "Лобановського,6-Г" в складі майстра будинку [PERSON] , керівника виконавця послуг Андрєєва С. В., слюсаря-сантехніка [PERSON] . Відповідно до вказаного Акта в квартирі [ADDRESS] виявлено залиття: 1) санвузол: стеля (побілка) 1,0 кв.м; вентилятор витяжки, підлога (плитка) 1,8 кв.м; 2) коридор: підвісна стеля (гіпсокарнон) 2,7 кв.м; світильники 2 шт., стана (шпалери) 5,83 кв.м; підлога (ламінат) 17,6 кв.м та плінтус, нижня частина дверної коробки (наличник); 3) кухня: стеля (побілка) 1,92 кв.м; 2 кухонні навісні шафи (розбухання нижньої кромки); нижня частина нижньої шафи; перегородка гіпсокартон 2,0 кв. м. Причиною аварії, що трапилась на системі каналізації є засмічення мешканцями будинку каналізаційного стояка сторонніми предметами, а саме: ганчірками, засобами особисто гігієни, рештками будівельних матеріалів, які були виявлені внаслідок аварійного прочищення каналізаційної системи. Відповідно до звіту про оцінку проведення відновлювального ремонту квартири [ADDRESS] , складеного суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Апрайсел ЮА», вартість майнового збитку, завданого майну, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , склала 74 426,60 грн. ОСББ «Лобановського 6-Г» створено власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, що розташований за місцезнаходженням: [ADDRESS] , відповідно до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» (пункт 1. Розділу І Статуту «Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Лобановського 6-Г»). Згідно з пунктом 1 розділу ІІ Статуту «Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Лобановського 6-Г» метою створення об`єднання є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та цим Статутом. Пунктом 3 розділу ІІ Статуту встановлено, що завданням та предметом діяльності об`єднання є, зокрема: забезпечення належного утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території; сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами. На виконання, визначених Статутом завдань 01 квітня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ММТ Плюс» та ОСББ «Лобановського 6-Г» укладено договір № 1/04-2020/2 про надання послуг з обслуговування внутрішньобудинкових інженерних мереж. Згідно з частиною другою статті 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування та зокрема, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку. Відповідно до статті 385 ЦК України власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту. Особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, регулювання правових, організаційних та економічних відносин, пов`язаних з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління визначені Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку». Водночас, правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначені Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». Статтею 9 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» передбачено, що управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками. За рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції - об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку (асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку). Наймачі, орендарі та інші користувачі квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку можуть брати участь в управлінні багатоквартирним будинком виключно за дорученням власників таких квартир та приміщень. Згідно зі статтею 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Господарче забезпечення діяльності об`єднання може здійснюватися власними силами об`єднання (шляхом самозабезпечення) або шляхом залучення на договірних засадах суб`єктів господарювання. З системного аналізу наведеного вбачається, що співвласники будинку здійснюють управління будинком, однак при прийнятті відповідного рішення вони передають таке управління будинком до ОСББ, яке, у свою чергу, створюється для належного утримання та використання спільного майна, що є основним завданням ОСББ. Відповідно до частини першої, другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди. Відповідно до частин першої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з частинами першою-другою статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Із досліджених судом доказів, зокрема, з Акта залиття, вбачається, що залиття квартири позивача каналізаційними стоками відбулося внаслідок засмічення мешканцями будинку, що мешкають в квартирах по цьому стояку, каналізаційного стояка сторонніми предметами. Водночас, суд критично ставиться до твердження відповідача про те, що він не є виконавцем послуг, тому не несе відповідальність за завдану позивачу шкоду, оскільки для надання послуг з обслуговування внутрішньобудинкових інженерних мереж ним було укладено відповідний договір з Товариством з обмеженою відповідальністю «ММТ Плюс», зокрема, щодо надання послуг з усунення засмічень внутрішньобудинкових водопровідних та каналізаційних мереж (стояків, лежаків) та каналізаційних випусків (без розбирання) за необхідності, але не менше 2 разів на рік (додаток № 1 до договору № 1/04-2020/2 від 01 квітня 2020 року). Так, згідно з умовами зазначеного договору Товариство несе відповідальність за: неналежне надання або ненадання послуги, що призвело до заподіяння збитків майну та (або) приміщенню об`єднання, шляхом відшкодування збитків; перевищення встановлених строків проведення аварійно-відновлювальних робіт виконавцем (пункт 4.2., підпункти 4.5.1-4.5.2. пункту 4.5. розділу 4. договору). Пунктом 1.2 указаного договору визначено, що виконавець (ТОВ «ММТ Плюс») надає послуги з технічного обслговування внутрішньобудинкових систем: водопостачання, водовідведення, теплопостачання, гарячого водопостачання, зливної каналізації, електропостачання. Повний перелік послуг, періодичність виконання та вартість погоджується сторонам у Додатку до цього договору, що є його невід`ємною частиною. Відповідно до умов зазначеного договору Товариством виконувались зобов`язання щодо надання вищевказаних послуг, що підтверджується Актом здачі-приймання робіт (надання послуг) № 260 від 18 вересня 2020 року. Водночас, відповідачем не надано будь-яких доказів, які б свідчили про неналежне надання послуг за вищевказаним договором, що призвело до заподіяння збитків майну та (або) приміщенню об`єднання, тобто не доведено, що саме через дії Товариства з обмеженою відповідальністю «ММТ Плюс» було завдано шкоди позивачу. Щодо посилання позивача на необхідність застосування висновків Верховного Суду, в яких зазначено, що відповідальність за завдання шкоди залиттям квартири несе виконавець послуг, а не балансоутримувач, то такі винсовки є не релеватними до спірних правовідносини, оскільки стосуються правовідносин, в яких відповідальність виконавця послуг за неналежний технічний стан внутрішньобудинкових систем була встановлена відповідним договором, укладеним з балансоутримувачем будинку. Таким чином, враховуючи, що завданням ОСББ є забезпечення належного утримання та використання спільного майна, неналежний стан загальнобудинкового каналізаційного обладнання перебуває у межах відповідальності та управління відповідача. Так, відповідачем належними доказами не доведено, що ним своєчасно та належно здійснювалися профілактичні огляди та поточні ремонти сантехнічного обладнання будинку, інженерних мереж будинку, не подано документів, які б підтверджували фіксування вказаного, враховуючи те, що це повторне залиття квартири позивача. Також відповідачем не надано належних доказів того, що ним проводились збори мешканців будинку з метою роз`яснення проблеми засмічення побутовими відходами каналізаційної системи будинку. Крім того, доказів неправомірного втручання позивачем (власником квартири) чи квартиронаймачами у каналізаційну мережу, відповідачем не подано та в Акті залиття - не зазначено. Зокрема, відповідачем вказувалося, що було складено акт про самовільне встановлення позивачем зворотнього клапану, без будь-якого погодження із ОСББ та іншими компетентними органами, проте суду такий акт надано не було. Окрім цього, зазначення відповідачем про те, що встановлення даного клапану могло бути причиною залиття або його відсутність могла призвести до менших збитків ґрунтується виключно на його припущеннях, у процесі розгляду справи відповідач не звертався до суду з клопотанням про проведення експертизи стосовно встановлення технічних причин завдання шкоди залиттям. Посилання відповідача на те, що повний звіт про оцінку, поданий позивачем без дотримання вимог ЦПК України, тому не може бути прийнятий судом до розгляду, не відповідає дійсності, оскільки позивачем частина цього звіту щодо визначення розміру збитків була подана у встановленому законодавством порядку, тобто разом з позовною заявою, проте, у відзиві відповідачем були викладені сумніви щодо висновку про вартість майнового збитку, тому для їх спростування позивачем був доданий до відповіді на відзив звіт про оцінку в повному обсязі, що не суперечить положенням статті 179 ЦПК України. Що стосується наданого відповідачем висновку експерта № 13/02 за результатами проведення будівельно-технічної експертизи від 09 лютого 2022 року, яким встановлено відсутність причинно-наслідкового зв`язку між діями та/або бездіяльністю ОСББ «Лобановського 6-Г» та залиттям квартири [ADDRESS] , то суд оцінює його критично, оскільки дослідженими в сукупності доказами по справі зазначений висновок спростовується. Враховуючи вищевикладене, матеріальна шкода, яка була завдана позивачу затопленням належної йому квартири, знаходиться у причинно-наслідковому зв`язку з неналежним станом загальнобудинкового каналізаційного обладнання, що перебуває у межах відповідальності та управління ОСББ, та пов`язана із незабезпеченням відповідачем належного утримання сантехнічного обладнання з метою попередження подібних випадків. Вина відповідача у спричиненні позивачу майнової шкоди внаслідок залиття підтверджена доказами, наявними у матеріалах справи, які відповідач не спростував, не довів, що залиття, а відповідно і шкода, завдані не з його вини. Будь-яких доказів на спростування зазначених у акті відомостей про події залиття, причини та обсяги пошкоджень відповідач не надав. Беручи до уваги викладене, аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог та їх задоволення. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача витрати на правничу (правову) допомогу в розмірі 12 000 грн та вартість звіту про оцінку проведення відновлювального ремонту - 3 000 грн. Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частин першої-третьої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У постанові Верховного Суду від 23 червня 2022 у справі № 607/4341/20 (провадження № 61-18451св20) вказано, що обов`язковим переліком документів на підтвердження відповідних витрат, незалежно від юрисдикції спору, є: договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); розрахунок наданих послуг з їх детальним описом; документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, тощо) (висновки, викладені Верховним Судом у постановах від 15 квітня 2020 року у справі № 199/3939/18-ц та від 09 червня 2020 року у справі № 466/9758/16-ц. Водночас як зазначено у постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Згідно із частиною четвертою статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. 06 вересня 2021 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір про надання правової допомоги № 40/2021, відповідно до якого клієнт доручає, а адвокат приймає на себе зобов`язання на представництво його інтересів в Солом`янському районному суді м. Києва у справі за позовом ОСББ «Лобановського 6-Г» про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири, а також в разі необхідності в судах апеляційної та касаційної інстанцій та у відповідних органах державної виконавчої служби, а клієнт, у свою чергу, прийняти надані послуги та належним чином здійснити за них оплату, на умовах і в порядку визначених договором (пункт 1.1. договору). Пунктами 5.1.-5.2 вказаного договору визначено, що за правову допомогу, передбачену в пункті 1.1. даного договору клієнт сплачує адвокату винагороду (гонорар) в розмірі 10 000 грн, з яких 3 000 грн у момент підписання договору, інші 7 000 грн після розгляду справи в суді першої інстанції. Фактичні витрати адвоката, пов`язані з участю в судових засіданнях під час розгляду справи оплачуються клієнтом за кожне судове засідання. На підтвердження зазначеної суми витрат на правничу допомогу, представником позивача надано розрахунок суми гонорару за надання правової допомоги та Акт приймання-передання наданих послуг від 06 вересня 2021 року, згідно з яким вартість правової допомоги, яка полягала у вивченні документів щодо затоплення квартири [ADDRESS] , підбір нормативно-правової бази, аналіз судової практики з аналогічних справ, роз`яснення клієнту щодо можливих варіантів дій та розроблення стратегії надання правової допомоги останньому - 3 год. - 3 000 грн; підготовка та подача позовної заяви до Солом`янського районного суду міста Києва про відшкодування збитків, завданих залиттям квартири - 4 год. - 4 000 грн; підготовка та подача відповіді на відзив відповідача - 3 год. - 3 000 грн; представництво клієнта в суді під час розгляду справи - 2 год. - 2 000 грн. Загальна вартість наданих послуг відповідно до договору про надання правової допомоги складає 12 000 грн. Таким чином, оплата позивачем судових витрат, пов`язаних із витратами на професійну правничу допомогу, підтверджена належними та допустимими доказами. Під час розгляду даної справи від відповідача не надходило заперечень щодо розміру попередньо визначеної позивачем у позовній заяві вартості судових витрат, фактичний розмір яких не перевищує попередньо визначений. Співмірності судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідач також не оспорював. Враховуючи результат розгляду справи в суді, оцінивши подані позивачем докази на підтвердження понесених ним витрат, суд вважає, що визначений стороною позивача до відшкодування гонорар, є співмірним, обґрунтованим і пропорційним об`єму здійсненої роботи та наданих послуг, складності справи, а тому суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 12 000 грн. Водночас, у зв`язку із задоволенням позову, витрати понесені відповідачем у відповідності до пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України покладаються на відповідача. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача 3 000 грн витрат на проведення оцінки завданих матеріальних збитків, суд зазначає наступне. Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. За положеннями статті 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача. Позивачем додано до матеріалів позовної заяви на підтвердження здійснених витрат у розмірі 3 000 грн на проведення оцінки матеріальних збитків, завданих внаслідок залиття квартири за адресою: [ADDRESS] , яке трапилось 08 січня 2021 року: Звіт про оцінку проведення відновлювального ремонту квартири [ADDRESS] , виконаний суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Апрайсел ЮА», копію квитанції № 14 від 23 лютого 2021 року щодо оплати за проведення незалежної оцінки ТОВ «Апрайсел ЮА» в розмірі 3 000 грн. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 3 000 грн у відшкодування судових витрат, пов`язаних із залученням спеціаліста - суб`єкта оціночної діяльності. Крім того, згідно з частиною першою статті 133 та частиною першою статті 141 ЦПК України судові витрати понесені позивачем, що включають судовий збір також підлягають стягненню на його користь з відповідача. За змістом частини шостої статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи викладене, беручи до уваги, що позивач звільнений від сплати судового збору, судові витрати, що включають судовий збір у розмірі 1 073,60 грн, підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved