Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-03 00:00:00

У травні 2023 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 29 грудня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. були вчинені виконавчі написи № 52033 та № 52034 про стягнення з неї /позивачки/ на користь відповідача заборгованості. Вважає вказані виконавчі написи нотаріуса такими, що не підлягають виконанню, оскільки вона (позивачка) не підписувала жодних договорів з відповідачем, вказані виконавчі написи вчинені приватним нотаріусом протиправними, винесені з порушенням вимог чинного законодавства та не підлягають виконанню. Ухвалою суду від 23 травня 2023 року було відкрито провадження у даній справі, ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами, сторонам роз`яснено їх право на подання відповідних заяв по суті справи. Однак, до цього часу відповідач відзив на позов суду не надав. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 29 грудня 2021 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. вчинив виконавчі написи, зареєстровані в реєстрі за № 52033 та № 52034, про звернення стягнення з [PERSON] , яка є боржником за кредитним договором № ID 0363493 від 27 грудня 2020 року, укладеним з ТОВ «Інстафінанс», заборгованості за вказаним кредитним договором за період з 18 травня 2021 року по 22 листопада 2021 року у розмірі 39\~832,60 грн., а також плати за вчинення цього виконавчого напису, загальна сума, що підлягає стягненню за цим виконавчим написом становить 40\~482,60 грн., за кредитним договором № IU 5438127 від 17 грудня 2020 року, укладеним з ТОВ «Інстафінанс», заборгованості за вказаним кредитним договором за період з 28 травня 2021 року по 22 листопада 2021 року у розмірі 34\~578 грн, а також плати за вчинення цього виконавчого напису, загальна сума, що підлягає стягненню за цим виконавчим написом становить 35\~228 грн. /а.с. 8,13/. За постановами приватного виконавця виконавчого округу Київської області Крегула І.І. від 4 лютого 2022 року були відкриті виконавчі провадження щодо примусового виконання вказаних виконавчих написів нотаріуса /а.с.10-11,14-15/. Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат», порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Виходячи з положень ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року по справі № 826/20084/14, яку ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, залишено без змін, визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Аналогічна правова позиція викладена і у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі №158/2157/17. Згідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Оскаржувані виконавчі написи, вчинені нотаріусом 29 грудня 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Як убачається з матеріалів справи, кредитні договори, які стали підставою для вчинення оспорюваних виконавчих написів, були укладені між ТОВ «Інстафінанс» та позивачем 27 грудня 2020 року та 17 грудня 2020 року, на підставі заяв останнього, і відомості про те, що такі договори були посвідчені нотаріально, відсутні /а.с.9,13-14 /. Таким чином, суд приходить до переконання, що договори кредиту, які були надані нотаріусу для вчинення оспорюваних виконавчих написів, не були посвідчені нотаріально, жодних заперечень щодо цього відповідачем суду не надано, тому наявні підстави для визнання виконавчих написів нотаріуса такими, що не підлягать виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчих написів щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Крім того, суд враховує, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи (постанова ВС від 30.01.2018 р. у справі № 161/16891/15-ц). Відповідно до абз.2 ч. 1 ст.1046 ЦК України, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Однак, належні та допустимі докази, зокрема, первинні документи (касово-бухгалтерські документи), на підтвердження перерахування позивачці кредитних коштів за вказаним кредитним договором відсутні. За таких обставин, приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає за необхідне, задовольняючи позовні вимоги, визнати виконавчі написи, вчинені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. 29 грудня 2021 року та зареєстровані в реєстрі за № 52033 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Інстафінанс» коштів на загальну суму 40\~482,60 грн. та за № 52034 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Інстафінанс» коштів на загальну суму 35 228 грн., такими, що не підлягають виконанню. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути на користь позивачки на відшкодування витрат по сплаті судового збору 1073,60 та на відшкодування витрат по наданню правничої допомоги 10\~000 грн. (а.с.20-22).

Outcome: approved