Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-05 00:00:00

Адвокат Гінгуляк О.М., діючи в інтересах [PERSON] , звернувся до Сокирянського районного суду Чернівецької області з вказаним вище позовом. Посилався на те, що 23.10.2010 року між позивачкою та відповідачем, [PERSON] був укладений шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Косиковецької сільської ради Новоушицького району Хмельницької області, про що в книзі реєстрації актів про одруження вчинено запис за №2. Позивачка та відповідач прожили у спільному шлюбі майже 10 років вели спільне господарство, мали спільний бюджет, придбавали майно тощо. Також від шлюбу у позивачки та відповідача, є спільна дитина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області від 08.06.2022 року у справі №722/591/22, шлюб між [PERSON] та [PERSON] - розірвано. Починаючи з 2019 року по теперішній час позивачка фактично за адресою: [ADDRESS] не проживає, однак залишається зареєстрованою за вказаною адресою. За час шлюбу позивачки з відповідачем та за їх спільні кошти, згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 08.10.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Сокирянського районного нотаріального округу Чернівецької області Гапчуком В.М. ними було набуто житловий будинок загальною площею 61 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами, та земельну ділянку під будинком площею 0,16 га кадастровий номер 7324081500:01:001:0206, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Під час укладання договору-купівлі продажу вказаного житлового будинку та земельної ділянки, покупцем виступав [PERSON] , і відповідно, вказаний будинок було оформлено на ім`я відповідача. Так, враховуючи, що на час укладання договору купівлі-продажу житлового будинку позивачка перебувала з відповідачем у шлюбних відносинах, а тому на той час не виникало необхідності в оформленні права власності на житловий будинок на позивачку та відповідача, тобто по 1/2 кожному. На неодноразові усні звернення позивачки в адресу відповідача на предмет добровільного поділу вказаного житлового будинку та визначення частки кожного з них, відповідач ігнорує, тобто не бажає здійснювати добровільний поділ спірного будинку. За таких обставин позивачка змушена звернутися до суду за захистом своїх прав, шляхом подання позовної заяви про поділ житлового будинку з господарським будівлями, спорудами та земельної ділянки. Просив визнати житловий будинок загальною площею 61 кв.м., житловою площею 37,4 кв.м., з господарським будівлями та спорудами та земельну ділянку площею 0,1955 га, кадастровий номер 7324081500:01:001:0206, які розташовані за адресою: [ADDRESS] спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] , а також визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину житлового будинку, загальною площею 61 кв.м., житлова площа 37,4 кв.м., з господарським будівлями та спорудами та земельну ділянку площею 0,1955 га, кадастровий номер 7324081500:01:001:0206, які розташовані, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . 05.04.2023 року до суду відповідачем [PERSON] подано відзив на позовну заяву, в якому він просить у задоволенні позовних вимог [PERSON] частково відмовити. В судове засідання позивачка [PERSON] та її представник - адвокат Гінгуляк О.М. не з`явилися, однак представником позивачки подано до суду заяву про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримав повністю та просить їх задовольнити. Понесені судові витрати просив залишити за позивачкою. Відповідач [PERSON] та його представник - адвокат Римлянська Г.О. у судове засідання також не з`явилися, представником відповідача подано до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги про визнання спільною сумісною власністю подружжя житлового будинку та земельної ділянки та визначення ідеальних часток подружжя в спільній сумісній власності визнають повністю, просять розглянути справу без присутності відповідача [PERSON] та його представника. Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Підстав, передбачених ст. 223 ЦПК України, для відкладення розгляду справи судом не встановлено, а тому прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Дослідивши подані сторонами письмові докази, оцінивши вказані докази щодо їх належності та допустимості, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими і підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 23.10.2010 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, під час якого згідно договору купівлі - продажу житлової будівлі від 28.10.2013 року, який посвідчено 28.10.2013 року приватним нотаріусом Сокирянського районного нотаріального округу Чернівецької області Гапчуком В.М., відповідачем було придбано житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] і розташований на земельній ділянці площею 06,16 гектара, кадастровий номер 7324081500:01:001:0206. Право приватної власності на вказане нерухоме майно зареєстровано за [PERSON] , а саме 25.10.2013 року на земельну ділянку, площею 0,1955 гектара, кадастровий номер 7324081500:01:001:0206, реєстраційний номер об`єкта: 193017473240, та 28.10.2013 року на житловий будинок, загальна площа (кв.м.):61, житлова площа (кв.м.):37.4, Опис: житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, загальною площею 61,00 кв.м., житловою площею 37,40 кв.м., сарай літ «Б» глиновальковий, огорожа «№1-2» дощана, реєстраційний номер об`єкта: 194902573240, що підтверджується Інформаціями сформованими за допомогою додатку «Реєстр нерухомості» від 06.03.2023 року. Крім цього, належність нерухомого майна, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] [PERSON] підтверджується і інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №327190042 від 28.03.2023 року. Згідно довідки про про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 06.03.2023 року вбачається, що оціночна вартість житлового будинкузагальною площею 61,00 кв.м., житловою площею 37,40 кв.м., що розташований в [ADDRESS] складає 260508,23 грн. та оціночна вартість земельної ділянки площею 1600,00 кв.м.,кадастровий номер 7324081500:01:001:0206, цільове призначення - 02.01. Для будівництва і обслуговування житлового будинку,господарських будівель і споруд (присадибна), складає 140360,33 грн. Рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області від 08.06.2022 року за №7228591/22 розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований 23.10.2010 року Виконавчим комітетом Косиковецької сільської ради Новоушицького району Хмельницької області по актовому запису за №2. Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважних причин (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (стаття 61 СК України). Відповідно до пунктів 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентовано статтею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя. Право подружжя на розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя регулюється положеннями статті 65 СК України. Так, статтею 65 СК України визначено, що дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. Відповідно до ч.1 ст. 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у статті 69 СК України. Частиною 1 ст. 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Виходячи із зазначеного у вказаній нормі закону принципу рівності часток подружжя у спільному сумісному майні, суд вважає, що кожному із сторін, як співвласникам вказаного нерухомого майна, належить по 1/2 частині житлового будинку загальною площею 61,00 кв.м., житловою площею 37,40 кв.м., з господарським будівлями та побутовими будівлями і спорудами, та по 1/2 частині земельної ділянки площею 0,1955 га, кадастровий номер 7324081500:01:001:0206. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість та задоволення позовних вимог [PERSON] в повному об`ємі із визнанням спірного нерухомого майна спільною сумісною власністю сторін та визнанням за кожним із них права власності на 1/2 частки у вказаному майні, припинивши право приватної власності відповідача на нього. За таких обставин, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому його слід прийняти, а позовні вимоги задовольнити. Оскільки позивачка не бажає стягувати з відповідача на свою користь понесені нею судові витрати по сплаті судового збору, відповідно суд не вирішує питання щодо їх розподілу. На підставі ст.ст. 60, 61, 63, 68-70 СК України, ст. 372 ЦК України,

Outcome: approved