Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-16 00:00:00

[PERSON] (далі за текстом- [PERSON] , позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі за текстом - відповідач1), Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (далі за текстом-відповідач 2), в якому просив суд: стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти в сумі 20000 грн., стягнути з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на користь [PERSON] грошові кошти в сумі 20000 доларів США та 23497,42 грн. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що 24.11.2006р. між ним та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є другий відповідач Акціонерне товариство «Альфа-Банк», було укладено Договір кредиту №840/4-27/16/1/6-048. 19.06.2015р. Постійно діючим третейським судом при Асоціації українських банків прийнято рішення у справі № 752/15, яким на користь ПАТ «Укрсоцбанк» стягнуто заборгованість по договору кредиту № 840/4-27/16/1/6-048 від 24.11.2006р. в сумі 4 732 302,23 грн. солідарно з позивача, [PERSON] та Приватного підприємства «Органікс». На виконання вищезазначеного рішення третейського суду Дніпровським районним судом м.Києва 07.10.2015р. видано виконавчий лист у справі № 755/17199/15-ц. 04.12.2015р. Відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області було відкрито виконавче провадження № 49555847 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості по договору кредиту № 840/4-27/16/1/6-048 від 24.11.2006р. в сумі 4 732 302,23 грн., третейського збору в сумі 25 500,00 грн. та судового збору в сумі 243,60 грн. Проте відповідач 2 задовольнив свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі виконавчого напису нотаріуса. Предмет іпотеки в межах процедури виконавчого провадження № 34693304 було реалізовано шляхом продажу на прилюдних електронних торгах (протокол № 60141 від 26.03.2015р.) за ціною 2 162 430,32 грн., з яких 1 867 305,89 грн. було перераховано стягувачу ПАТ «Укрсоцбанк» в рахунок погашення боргу, а виконавче провадження №34693304 завершено у зв`язку з його виконанням. Позивачем зазначено, що заборгованість за Договором кредиту № 840/4-27/16/6-048 від 24.11.2006р. було погашено боржником в позасудовому порядку у березні 2015 року, тобто до винесення третейським судом рішення від 19.06.2015р. у справі № 752/15, а відтак і до видачі Дніпровським районним судом м.Києва виконавчого листа від 07.10.2015р. у справі № 755/17199/15-ц та до відкриття 04.12.2015р. виконавчого провадження № 49555847. Посилаючись на правову позицію наведену в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.09.2018р. у справі № 921/107/15-г/16 відповідно до якої звернення стягнення на предмет іпотеки у відповідності зі ст.33 Закону України «Про іпотеку» повинно привести сторони до задоволення вимог кредитора за основним зобов`язанням, і тільки ця обставина може бути підставою для припинення зобов`язання як такого, що вважається виконаним згідно зі ст.599 ПК України, позивач вважає, що зобов`язання позивача перед ПАТ «Укрсоцбанк» за договором кредиту № 840/4-27/16/1/6-048 від 24.11.2006р. припинились у березні 2015 року, як такі, що виконані належним чином згідно зі ст.599 ЦК України. Не зважаючи на те, що його зобов`язання перед відповідачем 2 за кредитним договором № 840/4-27/16/1/6-048 є виконаними, а зобов`язання припинені з березня 2015 року відповідач 2 впродовж 2018 року без достатньої правової підстави отримав від позивача грошові кошти в сумі 23 497,42 гривень та 20 000,00 доларів США. [PERSON] 22.05.2018р. та 19.06.2018р. двома платежами по 10 000,00 доларів США вніс грошові кошти до каси ПАТ «Укрсоцбанк» . У подальшому у вересні 2018 року позивач отримав від першого відповідача [PERSON] повідомлення про відступлення прав вимоги та необхідність сплати боргу на тій підставі, що за Договором відступлення права вимоги № В-19-1/18 від 21.06.2018р. ТОВ «Фінансова установа «Європейська Факторингова Компанія Розвитку» відступило йому право вимоги за договором кредиту № 840/4-27/16/1/6-048 від 24.11.2006р. З вересня 2018 року до грудня 2018 року щомісяця чотирма платежами по 5 000,00 грн. позивач передав відповідачу 1 грошові кошти в загальній сумі 20 000,00 грн. Позивач посилаючись на ст.ст. 1212-1214 ЦК України просить суд стягнути вищезазначені суми з відповідачів. Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 29.01.2021 року відкрито провадження по справі. Заочним рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 05.10.2022 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , Акціонерного товариства «Сенс-Банк» про стягнення коштів задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти в сумі 20000 грн.. Стягнуто з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на користь [PERSON] грошові кошти в сумі 20000 доларів США та 23497,42 грн. здійснено розподіл судових витрат. Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 20.12.2022 вказане заочне рішення було скасоване та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження. Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 07.07.2023 відповідача 2 Акціонерне товариство «Альфа Банк» замінено на АТ «Сенс Банк». Представником відповідача Акціонерного товариства «Альфа Банк», правонаступником якого є АТ «Сенс Банк» надано пояснення по справі в яких він просить у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, оскільки ст. 1212 ЦК України не підлягає застосуванню через договірний характер правовідносин, що склалися між сторонами. Чинний договір чи інший правочин між сторонами є достатньою підставою набуття майна. Оскільки між позивачем та Акціонерним товариством «Альфа Банк» був укладений кредитний договір, який не був визнаний недійсним, між сторонами існують договірні правовідносини, що виключає застосування ст.1212 ЦК України. Також представник банку зазначає, що захист порушеного права шляхом вчинення виконавчого напису нотаріусом не позбавляє банк права звернутися до боржника щодо виконання основного зобов`язання згідно з ст.36 Закону України «Про іпотеку». Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Представник відповідача - АТ «Сенс Банк» проти задоволення позовних вимог у судовому засіданні заперечувала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] повідомлений про дату, час та місце судового розгляду в судове засідання не з`явився, просив розглядати справу за його відсутності. Суд заслухавши пояснення сторін у справі, дослідивши матеріали справи дійшов висновку про таке. Судом встановлено, що 24.11.2006р. між позивачем [PERSON] та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» було укладено Договір кредиту №840/4-27/16/1/6-048. В якості забезпечення виконання зобов`язань за Договором кредиту № 840/4-27/16/1/6-048 від 24.11.2006р. між позивачем (позичальником), який є іпотекодавцем, та відповідачем 2 який є іпотекодержателем, було укладено Іпотечний договір № 840/5-27/16/10/6-436 від 28.11.2006р. Акціонерне товариство «Альфа-Банк» є правонаступником Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», яке змінило назву на Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (а.с.44-45). Акціонерне товариство «Альфа-Банк» змінило назву на Акціонерне товариство «Сенс -Банк» На підставі Договору кредиту № 84П/4- 27/16/1/6-048 від 24.11.2006р. приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Хаславською К.В. було вчинено виконавчий напис нотаріуса, за реєстровим № 1386 від 24.05.2012. На підставі пред`явленого стягувачем вищезазначеного виконавчого напису нотаріуса, який є виконавчим документом, 25.09.2012р. Відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області було відкрито виконавче провадження № 34693304 про звернення стягнення на предмет іпотеки - нерухоме майно, що належить позичальнику [PERSON] , в рахунок погашення його заборгованості перед ПАТ «Укрсоцбанк» в сумі 2 048 891,00 грн. та витрат по вчиненню виконавчого напису в сумі 2 500,00 грн. Предмет іпотеки в межах процедури виконавчого провадження № 34693304 було реалізовано шляхом продажу на прилюдних електронних торгах (протокол № 60141 від 26.03.2015р ) за ціною 2 162 430,32 грн., з яких 1 867 305,89 грн. було перераховано стягувачеві ПАТ «Укрсоцбанк» в рахунок погашення боргу, а виконавче провадження № 34693304 завершено у зв`язку з його виконанням. 19.06.2015 Постійно діючим третейським судом при Асоціації українських банків прийнято рішення у справі № 752/15, яким на користь ПАТ «Укрсоцбанк» стягнуто заборгованість по договору кредиту № 840/4-27/16/1/6-048 від 24.11.2006р. в сумі 4 732 302,23 грн. та третейський збір в сумі 25 500,00 грн. солідарно з [PERSON] , [PERSON] та Приватного підприємства «Органікс». На виконання вищезазначеного рішення третейського суду Дніпровським районним судом м.Києва 07.10.2015р. видано виконавчий лист у справі № 755/17199/15-ц. 04.12.2015р. Відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області було відкрито виконавче провадження № 49555847 про стягнення з позивача на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості по договору кредиту № 840/4-27/16/1/6-048 від 24.11.2006р. в сумі 4 732 302,23 грн., третейського збору в сумі 25 500,00 грн. та судового збору в сумі 243,60 грн. У грудні 2018 року [PERSON] звернувся до Дніпровського районного суду м.Києва з заявою про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого листа, виданого Дніпровським районним судом м.Києва 07.10.2015р. у справі № 755/17199/15-ц, щодо стягнення на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості по договору кредиту № 840/4-27/16/6-048 від 24.11.2006р., а також щодо стягнення з ПАТ «Укрсоцбанк» грошових коштів, як безпідставно одержаних, в сумі 23 497,42 грн., які були стягнуті на його користь з [PERSON] в межах виконавчого провадження № 49555847. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 16.04.2019р., яка набрала законної сили 02.05.2019р., задоволено заяву в частині визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, на тій підставі, що зобов`язання [PERSON] перед ПАТ «Укрсоибанк» є виконаним, а зобов`язання за кредитним договором № 840/4-27/16/1/6-048 припинені у зв`язку з реалізацією предмету іпотеки. В частині стягнення з ПАТ «Укрсоцбанк» грошових коштів в сумі 23 497,42 грн., як безпідставно одержаних, суд відмовив у зв`язку з тим, що законом визначений інший порядок їх повернення (а.с. 18,19). Загальні підстави припинення цивільно-правових зобов`язань містяться у главі 50 розділу І книги п`ятої ЦК України. Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання. Найпоширенішою підставою припинення зобов`язання є його припинення унаслідок виконання, проведеного належним чином. Так згідно Розпорядження державного виконавця Щедріної В.Р. № 49555847 від 16.03.2018р. та Листа ВПВР УДВС ГТУЮ у Харківській області № 3968 від 22.03.2018р. в межах виконавчого провадження № 49555847 з [PERSON] стягнуто грошові кошти в сумі 25 997,16 грн. (надійшли на депозитний рахунок 03.03.2018р. в сумі 18 461,20 грн. та 15.03.2018р. в сумі 7 535,96 грн.), з яких 23 497,42грн. перераховані на поточний рахунок ПАТ «Укрсоцбанк». 20.04.2018 звернувся до голови правління АТ «Альфа Банк» з заявою про надання дозволу сплати 10% від суми боргу в розмірі 18000 доларів США за Договором кредиту № 840/4-27/16/1/6-048 від 24.11.2006р., а по решті 90% у розмірі 166907 доларів США припинити зобов`язання шляхом прощення боргу. (а.с.100) У травні 2018 року на адресу [PERSON] від ПАТ «Укрсоцбанк» надійшов лист, в якому наголошувалось, що станом на 03.05.2018р. за договором кредиту № 840/4-27/16/1/6-048 від 24.11.2006р. існує заборгованість в сумі 202 737,00 доларів США, у зв`язку з чим позивачу пропонувалось сплатити не менш ніж 18 600,00 доларів США, а банк за таких умов звільнить [PERSON] від подальшого виконання обов`язків за договором кредиту щодо сплати залишку заборгованості та пені. (а.с.33). Після чого [PERSON] 22.05.2018р. та 19.06.2018р. двома платежами по 10 000,00 доларів США вніс грошові кошти до каси ПАТ «Укрсоцбанк» (відділення «Держпромівське»). (а.с.34) У подальшому у вересні 2018 року позивач отримав від відповідача 1 [PERSON] повідомлення про відступлення прав вимоги та необхідність сплати боргу на тій підставі, що за Договором відступлення права вимоги № В-19-1/18 від 21.06.2018р. ТОВ «Фінансова установа «Європейська Факторингова Компанія Розвитку» відступило йому право вимоги за договором кредиту № 840/4-27/16/1/6-048 від 24.11.2006р. За таких обставин з вересня 2018 року (дати пред`явлення вимоги першим відповідачем) до грудня 2018 року (дати подання позивачем заяви до Дніпровського районного суду м. Києва) щомісяця чотирма платежами по 5 000,00 грн. позивач передав першому відповідачу грошові кошти в загальній сумі 20 000,00 грн., що підтверджується Реєстром оплат, в якому містяться власноручні підписи позивача та першого відповідача (а.с.43). Таким чином впродовж 2018 року відповідачі отримували від позивача грошові кошти за кредитним договором № 840/4-27/16/1/6-048, відповідач 1- 20 000,00 грн.; відповідач 2 - 20 000,00 доларів США та 23 497,42 грн. Відповідач просить стягнути з відповідачів отримані відповідачами кошти як безпідствно отримані на підставі ст.1212 ЦК України. Згідно із частиною першою статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до змісту статті 1212 ЦК України зазначена норма закону застосовується лише в тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуто з допомогою інших, спеціальних способів захисту. Зокрема, у разі виникнення спору щодо набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень частини першої статті 1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов`язання повернути майно потерпілому. З матеріалів справи убачається, що між [PERSON] та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» було укладено Договір кредиту №840/4-27/16/1/6-048. Заборгованість по вказаному договору повністю погашена не була. [PERSON] 20.04.2018 звернувся до голови правління АТ «Альфа Банк» з заявою про надання дозволу сплати 10% від суми боргу в розмірі 18000 доларів США за договором Договором кредиту № 840/4-27/16/1/6-048 від 24.11.2006р., а по решті 90% у розмірі 166907 доларів США припинити зобов`язання шляхом прощення боргу. (а.с.100) Відповідно до протоколу №141 від 01.06.2018 засідання Делегування DS Уповноваженої особи ПАТ «Укрсоцбанк» враховано платіж позичальника [PERSON] , який був оплачений 22.05.2018 за договором кредиту №840/4-27/16/1/6-048 в сумі 10000 дол. США, прийнято платіж від позичальника у сумі не менше 10000 дол. США [PERSON] в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, відступлено право вимоги за договором №840/4-27/16/1/6-048 на ТОВ «Фінансова установа «Європейська факторінгова компанія розвитку» на суму не менш ніж 5000 грн. При цьому судом не встановлено, що вказаний кредитний договір був розірваний або визнаний недійсним у встановленому законом порядку. Таким чином, що між сторонами існували цивільно- правові відносити на підставі кредитного договору, позивач в односторонньому порядку від договору не відмовлявся, договір не був розірваний сторонами чи визнаний недійсним у судовому порядку. Оскільки між сторонами у справі існують договірні відносини, а кошти, які позивач просить стягнути як безпідставно одержані, набуті відповідачем за наявності правової підстави, тому їх не може бути витребувано відповідно до положень статті 1212 ЦК України як безпідставно набуте майно. У цьому разі договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них положень частини першої статті 1212 ЦК України. Щодо доводів позивача, що вказані грошові кошти отримані відповідачами не зважаючи на те, що зобов`язання позивача перед банком за кредитним договором № 840/4-27/16/1/6-048 є виконаними, а зобов`язання припинені, відповідно до частини четвертої статті 36 Закону України «Про іпотеку» згідно якої після звершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання боржником основного зобов`язання є недійсними, суд зазначає, що вказані суми позивач сплачував добровільно за власною заявою на виконання вимог діючого кредитного договору, оскільки заборгованість по кредитному договору погашена не була, а не на вимогу АТ «Альфабанк» пред`явлену в судовому порядку. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , Акціонерного товариства «Сенс-Банк» про стягнення коштів. Розподіл судових витрат здійснити відповідно до ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed