Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-26 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Універсальна» (далі ПрАТ «СК «УНІВЕРСАЛЬНА» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал страхування» (далі - ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» про стягнення шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Вимоги позову мотивовано тим, що 05 листопада 2021 року між ПрАТ «СК «УНІВЕРСАЛЬНА» та [PERSON] (далі - Страхувальник) було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 3111/202/005710 (далі - Договір). Предметом даного Договору були майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Volkswagen», державний номерний знак « [NUMBER] ». У відповідності до умов вказаного Договору страхування позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування. 09 червня 2022 року відповідач [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Toyota», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », допустила зіткнення з транспортним засобом «Volkswagen», державний номерній знак « [NUMBER] », транспортним засобом «Volvo», державний номерний знак « [NUMBER] » та транспортним засобом «Mercedes», державний номерний знак « [NUMBER] ». Внаслідок вищевказаної ДТП транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. Відповідно до Постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 02 серпня 2022 року по справі № 127/12327/22, [PERSON] було визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення. З заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку звернувся страхувальник та надав всі необхідні документи. На підставі даної заяви та наданих потерпілою стороною документів було складено страхові акти. На підставі вище зазначеного страхового акту ПрАТ «СК «Універсальна» здійснила виплату страхового відшкодування у розмірі 92\~921 грн. 74 коп. Оскільки, цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» за полісом № 206950512, то останнє відшкодувала ПрАТ «СК «УНІВЕРСАЛЬНА» страхове відшкодування в розмірі 74\~356 грн. 54 коп. Отже, різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням становить 18\~565 грн.20 коп., а тому у відповідача виникло зобов`язання перед позивачем відшкодувати вказані збитки. Добровільно відповідач такі збитки позивачу не відшкодовує. З підстав наведених вище, позивач звернувся до суду із даним позовом. Даний позов було пред`явлено до Володимир-Волинського міського суду Волинської області. Ухвалою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 20 січня 2023 року дану цивільну справу передано за підсудністю до Вінницького міського суду Вінницької області (а.с. 25). Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області суду від 17 лютого 2023 року прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с. 34). Ухвалою суду від 24 березня 2023 року витребувано у третьої особи без самостійних вимог ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» засвідчені у встановленому законом порядку копії документів, щодо страхового випадку, який мав місце 09 червня 2022 року за участю відповідача [PERSON] (а.с. 43). На виконання даної ухвали ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» надано витребовувані судом документи та письмові пояснення, у яких представник третьої особи зазначив про те, що ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» у встановлені законом строки повністю виконало свої обов`язки щодо виплати страхового відшкодування позивачу у розмірі, який розрахований на підставі норм закону. У визначені судом строки, відзиву на позовну заяву відповідачем подано не було. Частиною восьмою статті 178 ЦПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч. 2 ст. 191 ЦПК України. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 05 листопада 2021 року між ПрАТ «СК «УНІВЕРСАЛЬНА» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 3111/202/005710, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Volkswagen», державний номерний знак « [NUMBER] ». У відповідності до умов вказаного Договору страхування позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування (а.с. 8). 09 червня 2022 року о 16 год. 35 хв. в м. Вінниця по вул. Соборна водій [PERSON] керувала автомобілем марки «Toyota YARIS CROSS», д.н.з. [NUMBER] , не вибрала безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотрималась безпечної дистанції, внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем марки «Volvo XC60», д.н.з. [NUMBER] , який рухався попереду, після чого, продовживши рух, здійснила зіткнення з автомобілем марки «Volkswagen T-Roc», д.н.з. [NUMBER] та автомобілем марки «Mercedes-Benz Sprinter», д.н.з. [NUMBER] . В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. За наведених вище обставин постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 02 серпня 2022 року у справі № 127/12327/22 [PERSON] було визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн. (а.с. 9). 10 червня 2022 року [PERSON] звернулась до ПрАТ «СК «УНІВЕРСАЛЬНА» із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 7). Відповідно до страхового акту № 115558/1 від 10 червня 2022 року ПрАТ «СК «УНІВЕРСАЛЬНА» сума страхового відшкодування становить 92\~921 грн. 74 коп. (а.с. 15)., яка в подальшому була виплачена (а.с. 16). На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 206950512, з страховою сумою за шкоду, заподіяну майну в розмірі 130\~000 грн., розмір франшизи 0 грн. (а.с. 46). Як зазначає представник третьої особи, що до ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» із заявою про виплату страхового відшкодування в порядку регресу звернулось ПрАТ «СК «УНІВЕРСАЛЬНА». За результатами розгляду такої заяви ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» було визначено, що позивачу підлягає до виплати страхове відшкодування лише в розмірі 74\~356 грн. 54 коп. про що 18 липня 2022 року було складено страховий акт № 109.00961322-2 (а.с. 47) та в подальшому вказана сума відповідно до платіжного доручення № від 19 липня 2022 року (а.с. 49) була перерахована позивачу. На думку позивача різницю між фактичним розміром шкоди (92\~921 грн. 74 коп.) і страховою виплатою ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» (74\~536 грн. 54 коп.) у розмірі 18\~565 грн 20 коп. повинен відшкодовувати відповідач [PERSON] , як особа, яка завдала шкоду. Отже правовідносини, що виникли між сторонами у справі регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до ст. 1 Закону України «Про страхування» (далі - Закон) страхування це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Згідно зі ст. 4 Закону, предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, що не суперечать закону і пов`язані, в тому числі з володінням, користуванням і розпорядженням майном (майнове страхування). Згідно зі статтею 16 Закону, та статті 979 Цивільного кодексу України, договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Стаття 1166 ЦК України передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно зі ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Відносини страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів регламентує, зокрема, Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (Закон № 1961-IV). Згідно зі ст. 999 ЦК України до відносин, що випливають із обов`язкового страхування застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. Саме на забезпечення таких зобов`язань було ухвалено Закон № 1961-IV. Законом № 1961-IV визначено як засади, так і процедури отримання потерпілими особами за наслідками ДТП, відшкодування заподіяної шкоди. Згідно зі ст. 3 Закону № 1961-IV обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до ст. 5 вказаного Закону об`єктом обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою-п`ятою цієї статті, суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом. Згідно з ч.ч. 2, 4 ст. 14 ЦК України особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї, і особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства. Положення зазначених норм права свідчить про зобов`язання учасників цивільних правовідносин діяти в межах закону, не порушуючи права інших осіб у спосіб передбачений законом, добросовісно здійснюючи свої права та обов`язки. Принцип повного відшкодування шкоди, закріплений у ст. 1166 ЦК України, реалізується у відносинах страхування через застосування положень ст. 1194 цього Кодексу. Вказана норма передбачає, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди за загальним правилом зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно, якщо такої різниці немає та шкода покрита в повному обсязі страховою виплатою, в такому випадку відсутні підстави для покладення відповідальності на відповідача [PERSON] . Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі № 147/66/17 (провадження № 14-95цс20). Суд звертає увагу, що згідно полісу № 206950512 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного між ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» та ТОВ «Альфа-лізинг» страхова сума на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну становить 130 00 грн. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону № 1961-IV, у разі настання страхового випадку страховик (страхова компанія) у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо, володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Велика Палата Верховного Суду у своїх рішеннях послідовно наголошує, що основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми. Відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом № 1961-IV у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладення обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (ст. 3 Закону № № 1961-IV (постанова Великої Палати Верховного Суду від 4.07.2018 у справі №755/18006/15-ц, постанова Великої Палати Верховного Суду від 03.10.2018 у справі № 760/15471/15-ц з урахуванням постанови Великої Палати Верховного Суду від 14.12.21 у справі № 147/66/17). Водночас в Законі наголошено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників. Тобто Закон спрямований насамперед на захист прав осіб потерпілих внаслідок ДТП, при цьому також забезпечує майнові інтереси винної особи, які полягають у відшкодуванні спричиненої шкоди не нею, а страховиком (страховою компанією) за певні страхові внески (ст. 3 Закону № 1961-IV). Тобто положення цього Закону спрямовані як на захист прав потерпілої особи на відшкодування шкоди, так і на те, що винна особа має право розраховувати на відшкодування спричиненої нею шкоди страхувальником, у якого застрахована відповідальність, а тому, розглядаючи такі спори, судам слід уважно дотримуватись балансу інтересів як потерпілої особи, так і особи, яка застрахувала свою відповідальність та переклала тягар відшкодування шкоди на страховика. Зазначене дає підстави зробити висновок, що відповідач [PERSON] не повинен відшкодовувати різницю між фактичним розміром шкоди, спричиненою нею і страховою виплатою страховиком, оскільки сума сплаченого страхового відшкодування потерпілій у ДТП стороні в межах суми страхового платежу згідно полісу № 206950512 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного між ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» та ТОВ «Альфа-лізинг». Зважаючи на вищевикладене, оцінюючи належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, суд вважає, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал страхування» про стягнення шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є безпідставними, необґрунтованими, та такими, що не підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed