Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-11 00:00:00

Постановою Полтавського апеляційного суду від 10 квітня 2023 року апеляційну скаргу [PERSON] та апеляційну скаргу представника відповідача [PERSON] - адвоката Остапенко Ірини Олександрівни задоволено. Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 28.07.2022 р. скасовано та постановлено по справі нове рішення, яким позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розподіл майна подружжя задоволено частково. Визнано за [PERSON] як за подружжям право на частину рухомого майна - автомобіля марки «Вольво ФН12», д.н.з. [NUMBER] , 1994 року випуску та в порядку розподілу спільного сумісного майна подружжя стягнуто на її користь з [PERSON] 115960 грн. в якості вартості частини автомобіля. Визнано за [PERSON] як за подружжям право на частину причепу бортового тентованого «Соммер ЗР-180Т» державний номерний знак [NUMBER] та в порядку розподілу спільного сумісного майна подружжя стягнуто на її користь з [PERSON] 31137,78 грн. в якості вартості частини причепу. В іншій частині позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про розподіл майна подружжя відмовлено. В задоволенні зустрічних вимог [PERSON] до [PERSON] про розподіл майна подружжя відмовлено. 08.05.2023 на адресу апеляційного суду надійшла заява представника позивача [PERSON] - адвоката Шинкаренко М.А. про ухвалення додаткового рішення. Заява мотивована тим, що апеляційним судом при перегляді апеляційної скарги не було вирішено питання про розподіл понесених стороною позивача судових витрат, в тому числі по сплаті судового збору, за професійну правничу допомогу, надану під час розгляду справи судом першої інстанції та на стадії апеляційного перегляду, що в розумінні положень ст. 270 ЦПК України є підставою для ухвалення додаткового рішення. Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, приходить до наступних висновків. За нормами п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення в разі не вирішення судом питання про судові витрати. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем [PERSON] за подання позову було сплачено судовий збір на суму 551,20 грн. та 632,80 грн., в подальшому позовні вимоги було збільшено та доплачено 640 грн. судового збору. Також в ході розгляду справи позивачем було сплачено за заяву про забезпечення доказів 320 грн. та про забезпечення позову відповідно 483 грн., а також 7693 грн. за проведення по справі автотоварознавчої експертизи. Крім того, при подачі апеляційної скарги [PERSON] сплачено 1776 грн. в якості судового збору. Одночасно, адвокатом було подано заяву про відшкодування витрат на правничу допомогу, надану її довірителю [PERSON] на загальну суму 8000 грн. Таким чином, матеріали справи містять докази щодо понесених позивачем судових витрат на загальну суму 20096 грн. Зазначені докази стороною відповідача не спростовані, заяв про зменшення витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги з підстав їх не співмірності - не заявлено. Так, до апеляційної скарги, адвокатом приєднано копію договору про надання правової допомоги від 06 вересня 2022 року та ордер про надання правничої (правової) допомоги, меморіальний ордер №2173а від 15 вересня 2022 року на суму 6000 грн. та квитанція на суму 2000 грн. витрат на правничу допомогу (т. 3 а. с. 78-80, 146). Згідно частин 1, 3 статті 133 та частин 1, 3 статті 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно вимог ч. ч. 4, 5, 6 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі, впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Виходячи з положень ст. 137 ЦПК України та беручи до уваги кількість витраченого адвокатом часу в цілому, співмірність вартості його послуг, складності справи, участь в судових засіданнях в суді апеляційної інстанції та відсутність будь-якій заперечень зі сторони відповідача щодо не співмірності вказаних витрат, колегія суддів приходить до висновку про доведеність заявником розміру відшкодування витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу. Разом з тим, як вбачається з постанови апеляційного суду, рішення місцевого суду скасовано та по справі постановлено нове рішення, яким позовні вимоги задоволено частково. За загальним правилом, визначеним положеннями ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За результатами перегляду апеляційної скарги, колегією суддів постановлено нове рішення про часткове задоволення заявлених [PERSON] вимог, а саме в частині розподілу належних подружжю транспортних засобів, в іншій частині заявлених вимог відмовлено. Зважаючи на часткове задоволення позовних вимог, що в пропорційному виразі складає 93,4% (на суму 147097,78 грн.) від заявлених вимог, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, понесені стороною позивача судові витрати, пов`язані з розглядом справи, підлягають стягненню згідно до вказаного співвідношення, а саме, з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню 18769,66 грн. (93,4% від 20096 грн.). Враховуючи, що при ухваленні судового рішення по справі не було вирішено питання про розподіл судових витрат, існують правові підстави для постановлення додаткового рішення, а відтак заява представника позивача [PERSON] - адвоката Шинкаренко М.А. підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial