Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-09 00:00:00

ТзОВ «Чернівцігаз Збут» в особі представника-адвоката Головача О.О., звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за природний газ. В обґрунтування вимог посилається на те, що 14.08.2020 позивач звернувся до Заставнівського районного суду Чернівецької області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості в сумі 39803,82 гривень. 25.08.2020 Заставнівським районним судом Чернівецької області судом був виданий судовий наказ. 17.09.2020 Заставнівським районним судом Чернівецької області винесено ухвалу про скасування судового наказу про стягнення заборгованості за природний газ із [PERSON] та роз`яснено про право звернутись до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження . Вказує, що правові відносини щодо постачання природного газу під час споживання природного газу та на момент виникнення у відповідача заборгованості, регулювались відповідним законодавством України. Зазначає, що згідно чинного законодавства постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовому споживачу, які є однаковими для всіх споживачів. Відповідно з цим ТОВ «Чернівцігаз Збут», в порядку передбаченими правилами, розмістив на своєму офіційному сайті Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам, а також надіслав усім споживачам заяв-приєднання із супровідним листом по формі, яку споживачам необхідно було підписати та повернути ТОВ «Чернівцігаз Збут». У разі якщо споживач не повернув заяву-приєднання то фактом згоди споживача є сплачений споживачем рахунок (квитанцію) або саме фактичне споживання природного газу після офіційного опублікування договору. Крім того у разі незгоди споживача укладати договір з постачальником, споживач не має права споживати природний газ із газорозподільної системи та має подати до оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт. Нарахування проводилось відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» №2496 від 30.09.2015 року. Також вказує, що в даному випадку споживач не подав відповідної заяви про припинення розподілу природного газу на його об`єкт, відбір природного газу з газорозподільної системи не припинила, фактично проводила споживання природного газу. В той же час, в результаті неналежної оплати за природний газ за період із вересня 2017 по січень 2018 у відповідачки утворилась заборгованість за природний газ перед позивачем в розмірі 39803,82 грн. У зв`язку із наведеним позивач просить суд стягнути з відповідачки [PERSON] на користь ТзОВ «Чернівцігаз Збут» заборгованість за споживання природного газу в сумі 39803,82 грн, а також судовий збір у розмірі 2102 гривні. Ухвалою судді від 27.11.2020 відкрито провадження по даній цивільній справі, судовий розгляд постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження в викликом сторін та призначено судове засідання. Ухвалою Заставнівського районного суду Чернівецької області від 16.09.2021 провадження у цивільній справі №716/2006/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернівцігаз Збут" до [PERSON] про стягнення заборгованості за природний газ було зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі №725/2585/21 за позовом [PERSON] до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Чернівцігаз" про захист прав споживача та зобов`язання вчинити певні дії . Ухвалою судді від 27.04.2023 провадження по даній цивільній справі поновлено та призначено до судового засідання. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовну вимогу в повному обсязі, обґрунтувавши її вищенаведеними обставинами та поясненнями, викладеними у відповіді на відзив , зокрема, що постачальник газу ТзОВ «Чернівцігаз Збут» для проведення нарахування за газ споживачці [PERSON] керувався виключно інформацією щодо обсягів спожитого нею природного газу за період з вересня 2017 року по січень 2018 року, яка надана їй Оператором ГРМ. Відомостей щодо врегулювання розбіжностей у частині визначення об`єму розподіленого природного газу відповідачкою в матеріалах доданих до відзиву немає, а тому позивач для проведення нарахування за газ всім споживача керується виключно інформацією щодо обсягів спожитого газу споживачами, яка надається йому Оператором ГРМ. Тому за відсутності належних доказів щодо неправомірності нарахованих обсягів природного газу Оператором ГРМ, всі дані щодо обсягів споживання газу є правомірними. Щодо посилання представника відповідачки, що позивач нібито пропустив строк позовної давності, то представник позивача зазначив наступне. Відповідно до довідки про розрахунок боргу, заборгованість у відповідачки виникла 30.09.2017 та у зв`язку із відсутністю будь-якої оплати збільшувалась в жовтні-грудні 2017 року (до моменту припинення газопостачання 12.12.2017). Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2500 затверджено Типовий договір постачання природного газу побутовим споживача. Відповідно до вказаного договору постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Відповідно до Типового договору, остаточна дата оплати відповідачки за зобов`язаннями вересня 2017 року є 25.10.2017. В межах строку позовної давності, а саме 14.08.2020 позивач звернувся із заявою про видачу судового наказу, який в подальшому був скасований, внаслідок чого позивачем звернуто із позовом до суду про стягнення заборгованості із [PERSON] 19.11.2020. У зв`язку із цим просив задовольнити позовну вимогу. Відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позовну заяву, а саме, що 14.02.2017 працівниками АТ «Чернівцігаз» за місцем проживання [PERSON] в с.Кадубівці було здійснено демонтаж газового лічильника для повірки цього ж дня був складений акт №1178 про демонтаж лічильника для його повірки. Будь-яких претензій щодо зовнішнього вигляду чи пломб у працівників ПАТ «Чернівцігаз» не було. Однак на наступний день [PERSON] попередили, що на неї склали акт про порушення №78/70 , який датований 14.02.2017 і нібито є підозра на втручання. Вказані дії ПАТ «Чернівцігаз» оскаржуються в судовому порядку. З моменту демонтажу лічильника і по даний час [PERSON] не споживає газ, використовує при цьому твердопаливний котел та електричну плиту. 12.12.2017 її домогосподарство відрізане від газопостачання та встановлено заглушки. 14.06.2020 позивач звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за природний газ за період із вересня 2017 по січень 2018. 25.08.2020 Заставнівським районним судом Чернівецької області судом був виданий судовий наказ. 17.09.2020 Заставнівським районним судом Чернівецької області винесено ухвалу про скасування судового наказу про стягнення заборгованості за природний газ із [PERSON] та роз`яснено про право звернутись до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження, що позивач зробив аж 23.11.2020, тобто з порушенням строку позовної давності. У зв`язку з цим просили застосувати до вимог , заявлених до 23.11.2017 строк позовної давності. Крім того представник відповідачки посилається на те, що 14.02.2017 в [PERSON] демонтовано лічильник газу із показником 18977 куб м., а із довідки про розрахунок боргу за 09-11 місяці 2017 обліковано лічильник 1899,70 куб.м. Тобто не зрозуміло звідки позивачем взято такий показник лічильника, в той час коли він відсутній у вказаному господарстві. З даного питання відповідачкою подано позов до ПАТ «Чернівцігаз». За таких обставин у задоволенні позову просили відмовити. В судове засідання, призначене на 05.07.2023 представник позивача, відповідачка та її представник не з`явилися. В поданій заяві до суду представник позивача просив справу розглядати у його відсутності, позов підтримав повністю. Відповідачка та її представник в судове засідання не з`явилися по невідомій суду причині. Як вбачається із відомостей Укрпошти відповідачка [PERSON] відсутня за вказаною адресою. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований та доведений і підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до вимог ч.4 ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» постачання та розподіл природного газу споживачу здійснюються відповідно до типового договору, затвердженого Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із встановленими стандартами та нормативно-правовими актами. Відповідно до ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Згідно з вимогами п.2 розділу ІІІ Правил постачання природного газу (постанова НКРЕКП від 30 вересня 2015 року №2496, надалі Правила) визначено, що постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статтей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. На письмову вимогу побутового споживача постачальник зобов`язаний протягом десяти робочих днів з дати отримання такого письмового звернення безкоштовно надати побутовому споживачу підписану уповноваженою особою постачальника письмову форму договору постачання природного газу побутовим споживачам. Позивач в порядку, передбаченому Правилами, розмістив на своєму сайті Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам, а також надіслав всім побутовим споживачам заяви - приєднання по формі, встановленій у постанові НКРЕКП від 30 вересня 2015 року №2500, яку споживачам необхідно було підписати та повернути ТОВ «Чернівцігаз Збут». Відповідно до вказаних Правил, якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ або факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору постачальником відповідно до вимог цих Правил. У разі незгоди споживача укладати договір з постачальником споживач не має права споживати природний газ із газорозподільної системи та має подати до оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт. Як встановлено судом, відповідачка [PERSON] не подавала до оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на її об`єкт, відбір природного газу з газорозподільної системи не припинявся, отже фактично проводила споживання природного газу. Тобто, між позивачем та відповідачкою був укладений договір постачання природного газу побутовим споживачам. Вказаний Договір був укладений з урахуванням вимог статтей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України на невизначений строк шляхом приєднання споживача до умов цього договору. Таким чином, відповідно до Типового договору постачання газу побутового споживача відповідачка [PERSON] є споживачем природного газу (а.с. 12). Згідно довідки ТОВ «Чернівцігаз Збут» від 23.06.2020 споживач природного газу [PERSON] підключена до газорозподільної системи Оператора ГРМ та проводить споживання природного газу за адресою: [ADDRESS] . Постачання природного газу [PERSON] з 01.07.2015 проводить ТОВ «Чернівцігаз Збут», як діючий постачальник природного газу (а.с.13) Крім того, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б спростовували той факт, що відповідачка не користувалася наданими позивачем послугами газопостачання, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що відповідачка є споживачем послуг які надавалися позивачем. Згідно п.20 розділу ІІ Правил постачання природного газу, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №2496 від 30 вересня 2015 року, споживач зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлений природний газ на умовах, визначених договорами. Відповідно до розрахунку боргу у відповідачки за спожитий природний газ виникла заборгованість в сумі 39803,82 гривень по особовому рахунку № [NUMBER] за період з вересня 2017 по січень 2018 (а.с.10). Відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] не визнають визначений позивачем розмір заборгованості за спожитий відповідачкою природний газ у зв`язку із незгодою із нарахованими Оператором ГРМ об`ємами природного газу через неправильність ведення Оператором ГРМ обліку спожитого природного газу та протиправності нарахування постачальником (позивачем ТОВ «Чернівціга Збут») вартості спожитого відповідачкою газу за період з вересня 2017 по січень 2018 відповідно до неправильно визначеного об`єму. Як зазначив Верховний Суд в постанові від 08.08.2018 (справа №296/6536/17) дії підприємства з постачання газу не можуть вважатись такими, що порушували права та інтереси споживачів, в частині не правильного обліку природного газу, до моменту поки не буде визнано протиправними відповідні дії Оператора ГРМ, на якого законодавством в імперативному порядку покладено обов`язок здійснення обліку природного газу, зокрема за об`єктами споживання побутових споживачів. Отже, за відсутності належних та допустимих доказів щодо неправомірності нарахованих обсягів природного газу Оператором ГРМ, всі дані щодо обсягів споживання природного газу є правомірними. Протиправні дії АТ «Чернівцігаз» щодо неправильного нарахування обсягів спожитого газу [PERSON] та недостовірно нараховані обсяги спожитого природного газу за період з вересня 2017 по грудень 2017 були предметом розгляду Першотравневим районним судом м.Чернівці в цивільній справі за позовом [PERSON] до АТ Оператор газорозподільної системи «Чернівці газ» про захист прав споживачів та зобов`язання вчинити дії (справа №725/2585/21). У зв`язку із наявністю спору щодо величини об`єму спожитого [PERSON] природного газу позивачка просила: зобов`язати Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз» здійснити перерахунок об`ємів природного газу поставленого побутовому споживачу [PERSON] за адресою: [ADDRESS] його постачальником (ТОВ «Чернівцігаз Збут») та розподіленого АТ «Чернівцігаз» (як Оператором ГРМ) побутовому споживачу, об`єкт якого підключений до газорозподільної системи Оператора ГРМ за період з 01 вересня 2017 року по 12 грудня 2017 року (включно) за середньодобовими (для неповної доби за середньогодинними) значеннями за попередні три аналогічних періоди споживання природного газу. Згідно приписів ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Першотравневим районним судом м.Чернівці у вищезазначеній цивільній справі №725/2585/21 встановлено, що [PERSON] є споживачем природного газу, за адресою: [ADDRESS] . Постачання природного газу споживачу [PERSON] за вищевказаною адресою здійснюється ТОВ «Чернівцігаз Збут», а розподіл природного газу Оператором ГРМ АТ «Чернівцігаз». 14.02.2017 було складено акт №178 про демонтаж лічильника газу для його повірки за адресою [ADDRESS] , копія якого була вручена споживачу, де зазначено причину демонтажу періодична, та підписано слюсарем ПАТ «Чернівцігаз» [PERSON] і споживачем [PERSON] . 14.07.2017 [PERSON] та [PERSON] було складено акт про порушення №78/70, яким встановлено порушення Кодексу газорозподільних систем з підозрою на втручання на пломбі. Крім того, в акті зазначено, що комісія оператора ГРМ з розгляду цього акту буде проводити засідання 16.02.2017 о 10:00 год. Вказаний акт підписано двома представниками оператора ГРМ та споживачем [PERSON] , зауваження відсутні. 12.12.2017 представниками АТ «Чернівцігаз» домогосподарство [PERSON] було від`єднане від системи газопостачання. Правовідносини, що виникли між сторонами були предметом розгляду цивільної справи № 725/2119/17 за позовом [PERSON] до ПАТ «Чернівцігаз» про відшкодування шкоди та за зустрічним позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Чернівцігаз» до [PERSON] про стягнення вартості необлікованих об`ємів природного газу. Правильність висновку експертизи, за результатами якої підтверджено факт несанкціонованого втручання [PERSON] у роботу лічильника відповідно до акту експертизи № 81 від 16 02 2017р., не спростовано нею. Законність дій відповідача при повірці лічильника позивачки та у результаті виявлення втручання у його роботу вчинення працівниками ТОВ " Чернівцігаз Збут" дій , визначених Кодексом ГРМ , підтверджена відповідними рішеннями у цивільній справі №725/2119/17. Законні підстави для застосування порядку визначення об`ємів газу за період відсутності комерційного ВОГ (ЗВТ) за результатами експертизи відповідно до п.7 гл.9 розд.Х Кодексу ГРМ за середньодобовими (для неповної доби за середньогодинними) значеннями за попередні три аналогічних періоди споживання природного газу- відсутні. Під час розгляду справи №725/2585/21 Першотравневим районним судом м.Чернівці встановлено, що [PERSON] не доведено неправомірності дій відповідача при визначенні об`ємів природного газу поставленого побутовому споживачу [PERSON] , об`єкт якого підключений до газорозподільної системи Оператора ГРМ за період з 01 вересня 2017 року по 12 грудня 2017 року (включно). Приймаючи до уваги все вище викладене, в цивільній справі №725/2585/21 суд прийшов до висновку про відсутність обґрунтованих підстав для задоволення позовних вимог. У зв`язку із цим рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 26.10.2022 , яке залишено в силі постановою Чернівецького апеляційного суду від 02.02.2023 в задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовлено в повному обсязі. Відповідно до ст.714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами. Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 20 "Про житлово-комунальні послуги" від 24.06.2004 № 1875-IV споживач зобов`язаний укласти договір про надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору, оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Доводи відповідачки щодо неправильного розрахунку заборгованості, як підставу для відмови в задоволенні позовних вимог в даній цивільній справі за позовом ТОВ «Чернівцігаз Збут» про стягнення заборгованості за спожитий газ, суд вважає необґрунтованими, оскільки ТОВ «Чернівцігаз Збут» надає споживачам виключно послуги з постачання природного газу, а облік газу здійснює Оператор ГРМ - ПАТ «Чернівцігаз», до якого відповідачка пред`явила цивільний позов в судовому порядку щодо визначення об`єму та/або обсягу розподіленого та спожитого природного газу за період, вказаний в даному позові. Так, ТОВ «Чернівцігаз Збут» звернулося до суду з позовною вимогою про стягнення з відповідачки заборгованості за спожитий газ за період з вересня 2017 року по січень 2018 року , яка відповідачкою не спростована, оскільки розбіжності щодо обсягів спожитого газу у спірний період не врегульовані, як у спосіб , встановлений договором розподілу природного газу, так і в судовому порядку. За таких обставин, за відсутності встановлення факту неправомірності нарахованих обсягів природного газу Оператором ГРМ, суд вважає, що відомості про обсяги спожитого газу [PERSON] за період, зазначений в даному позові є правомірними. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом. Судом встановлено, що відповідачка не виконала покладених на неї зобов`язань та у встановлені строки не оплатила наданні їй позивачем послуги відповідно до встановлених тарифів, в результаті чого у відповідачки перед позивачем виникла заборгованість за період з вересня 2017 року по січень 2018 року в розмірі 39803,82 гривень. Разом з цим, у відзиві на позовну заяву відповідачкою заявлено про застосування позовної давності. У відповідності до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Цивільним кодексом України визначено два види строків позовної давності: а) загальний; б) спеціальний. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Загальні строки позовної давності є абстрактними, поширюються на всі цивільні правовідносини, за винятком тих, щодо яких законом встановлений інший строк або які взагалі виведені з-під дії строків позовної давності. Загальний строк позовної давності складає три роки і не залежить від суб`єктного складу правовідносин (стаття 257 ЦК України). Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин. Строк карантину неодноразово продовжувався. Запроваджено обмежувальні заходи щодо протидії поширенню коронавірусу COVID-19, які безпосередньо впливають на виконання державою своєї соціальної, економічної, правозахисної функцій, введено певні обмеження прав та свобод людини і громадянина. Законом України № 530-ІХ від 17 березня 2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» введення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, віднесено до форс-мажорних обставин (частина друга статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати»). Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». Оскільки строк дії карантину на всій території України розпочався з 12.03.2020 та станом на дату звернення до суду із даною позовною заявою (23.11.2020) не був закінченим, то суд вважає, що відсутні підстави для застосування позовної давності до вимог про стягнення заборгованості за місячними платежами за спожитий природний газ, які відповідачка мала сплатити до 23.11.2017. За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідачки [PERSON] користь Товариства з обмеженою відповідальність «ЧЕРНІВЦІГАЗ ЗБУТ» заборгованість за спожитий природній газ в розмірі 39803,82 гривень. У відповідності до ч.1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено в повному обсязі, то з відповідачки належить також стягнути судові витрати, понесені позивачем за сплату судового збору в розмірі 2102 грн. Згідно ч.4,5 ст.268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершено розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Оскільки в судове засідання, призначене на 14:30 год. 05.07.2023 учасники справи не з`явилися, а повне судове рішення складено 10.07.2023 (в межах строку, встановленого ч.6 ст.259 ЦПК України), то датою ухвалення даного судового рішення є 10.07.2023 . На підставі ст.ст. 526, 611, 633, 634, 641, 642 ЦК України, ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.12 Закону України «Про ринок природного газу», Правил постачання природного газу, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №2496 від 30 вересня 2015 року, суд

Outcome: approved