Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-05 00:00:00

Позивач за первісним позовом [PERSON] 05.07.2022 звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Заявлена вимога мотивована тим, що між нею [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб, який був розірваний 26.10.2020. У шлюбі у них народилась діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Діти проживають разом із нею. Під час спільного проживання відповідач не виявляв жодної ініціативи щодо участі у вихованні дітей, не цікавився їх життям. З донькою та сином відповідач не бачиться, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. На даний час вона займається вихованням доньки та сина сама. Виховання та утримання доньки та сина здійснюється в повній мірі. Діти мають все необхідне для розвитку, проживають в хороших умовах, добре харчуються. [PERSON] має постійне місце роботи на посаді заступника голови фонду - начальника відділу з питань комунального майна ФКМ ЮМР. Позивач разом з дітьми проживає за адресою: [ADDRESS] в будинку який належить батьку позивача. На сьогоднішній день, діти не знають батька та не мають до нього ніяких почуттів. Южним міським судом Одеської області було видано виконавчий лист у справі № 519/897/20 про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] ( [PERSON] ), щомісячно починаючи з 10.09.2020 у розмірі 1/3 заробітку. Даний виконавчий лист перебуває на виконанні в ДВС та станом на сьогоднішній день вищезазначений виконавчий лист не виконується, існує заборгованість по сплаті аліментів. Таким чином, відповідач не виявляє жодної ініціативи щодо участі у вихованні доньки та сина, наданні матеріальної допомоги на їх утримання. Просить позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав щодо неповнолітніх дітей: доньки - [PERSON] [INFO] , та сина - [PERSON] [INFO] . Позивач за зустрічним позовом [PERSON] 02.08.2022 звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про виключення запису про батька з актового запису про народження дітей, звільнення від сплати заборгованості по аліментах. Заявлена вимога мотивована тим, що 04.11.2006 він із [PERSON] зареєстрували шлюб. Під час перебування в шлюбі [INFO] народився [PERSON] , [INFO] - [PERSON] . З початку 2011 року сімейні стосунки почали погіршуватись, але він намагався зберегти сім`ю. В липні 2020 року він декілька днів перебував у своїх батьків в м. Монастирище Черкаської області. Після повернення від батьків відповідачка заявила йому про те, що бажає розірвати стосунки. Під час розмови вона заявила про те, що батьком [PERSON] є інший чоловік, з яким вона довгий час зустрічалась та планує одружитись. Обіцяла не подавати позову до суду про стягнення аліментів. Рішенням Южного міського суду Одеської області від 26.10.2020 у справі № 519/896/20 шлюб між ним та [PERSON] розірвано. Коли [PERSON] підріс, він помітив що він на нього зовсім не схожий. А тому він став сумніватись в тому, що він йому рідний батько. Коли він почав про це запитувати [PERSON] , то вона заявила про те, що він не є батьком [PERSON] . У зв`язку з цим не вважає себе батьком [PERSON] , яка народилась [INFO] та [PERSON] , [INFO] . В липні 2022 року він отримав виклик з відділу державної виконавчої служби за місцем проживання. Від державного виконавця він дізнався про те, що йому нараховано заборгованість із аліментів, в тому числі на [PERSON] відповідно до заочного рішення Южного міського суду Одеської області від 02.12.2020 у справі № 519/897/20. Про розгляд даної справи судом він не знав, копію рішення не отримував. Про його існування дізнався від державного виконавця в липні 2022 року. Просить виключити записи про нього як про батька з актового запису № 6, складеного 11.01.2007 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Южненського міського управління юстиції Одеської області про народження [PERSON] , [INFO] , та з актового запису № 290, складеного 04.11.2011 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Южненського міського управління юстиції Одеської області про народження [PERSON] , [INFO] ; звільнити від сплати заборгованості з аліментів за виконавчим листом Южного міського суду Одеської області від 14.01.2021 у справі №519/897/20 та стягнути судові витрати. Ухвалою суду від 19.07.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 09.08.2022 зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про виключення запису про батька з актового запису про народження дітей прийнято до спільного розгляду з позовом [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та об`єднано в одне провадження. Ухвалою суду від 07.10.2022 відмовлено відповідачу за зустрічним позовом у прийнятті визнання позову. Ухвалою суду від 20.10.2022 у задоволенні клопотання про залучення третіх осіб, без самостійних вимог на предмет спору відмовлено. Ухвалою суду від 20.10.2022 у справі призначено судово - медичну молекулярно - генетичну експертизу, зупинено провадження у справі. Ухвалою суду від 08.02.2023 постановленою без виходу до нарадчої кімнати відновлено провадження у справі. Ухвалою суду від 08.02.2023 визнано обов`язковою явку позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом [PERSON] у судове засідання 24.02.2023. Ухвалою суду від 24.02.2023 повторно направлено справу до експертної установи для виконання ухвали Монастирищенського районного суду Черкаської області від 20.10.2022 про призначення судово - медичної молекулярно - генетичної експертизи, зупинено провадження у справі. Ухвалою суду від 15.05.2023 постановленою без виходу до нарадчої кімнати відновлено провадження у справі. Ухвалою суду від 25.04.2023 відмовлено в задоволенні заяви про забезпечення позову. Ухвалою суду від 15.05.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду, визнано обов`язковою явку в судове засідання третьої особи служби у справах дітей Южненської міської ради Одеської області. У судовому засіданні позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом [PERSON] первісний позов підтримала повністю, просила його задовольнити, проти задоволення зустрічного позову заперечувала та додатково пояснила, що [PERSON] є біологічним батьком її неповнолітніх дітей, вона разом із дітьми не з`явилась для проведення генетичної експертизи у зв`язку з тим, що її син [PERSON] категорично заперечував проти зустрічі з батьком та вона не хотіла завдавати дітям душевних страждань. У судовому засіданні відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом [PERSON] просив відмовити в задоволенні первісного позову, зустрічний позов підтримав повністю, просив його задовольнити з підстав, зазначених у заявах по суті справи та додатково пояснив, що він перестав піклуватись про дітей після того, як [PERSON] повідомила йому про відсутність його кровного споріднення з дітьми, протягом 2,5 років він з ними не спілкується та будь-якої допомоги не надає. Оскільки [PERSON] запевнила його, що не буде звертатися до суду з приводу стягнення на утримання дітей аліментів, він не подав позов про оспорювання батьківства, а подав його лише після того, як від державного виконавця дізнався про наявність виконавчого провадження про стягнення з нього на користь [PERSON] аліментів на утримання дітей. У судовому засіданні представник відповідача за первісним позовом та представник позивача за зустрічним позовом [PERSON] просив відмовити в задоволенні первісного позову, зустрічні позови підтримав повністю, просив їх задовольнити з підстав, зазначених у заявах по суті справи. Під час судових дебатів заявив клопотання про надання доказів на підтвердження розміру судових витрат протягом строків встановлених ст. 141 ЦПК України. У судовому засіданні представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору служба у справах дітей Южненської міської ради Одеської області Слісаренко Г.В. проти задоволення первісних позовних вимог про позбавлення [PERSON] батьківських прав не заперечувала, оскільки відповідач за первісним позовом не спілкується з дітьми, не займається їх вихованням, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Проти задоволення зустрічних позовних вимог щодо виключення запису про батька з актового запису про народження дітей заперечувала, оскільки доказів того, що [PERSON] не є біологічним батьком дітей матеріали справи не містять. З приводу необхідності прибуття дітей до експертної установи для проведення генетичного дослідження вона мала приватну розмову з сином сторін [PERSON] , в ході якої останній повідомив, що він ображений на батька та категорично відмовляється від участі у даному дослідженні. Будь-якої розмови із донькою сторін щодо проведення генетичного дослідження вона не мала. Вважає, що обоє з батьків не змоги донести дітям інформацію про необхідність проведення генетичного дослідження. У судовому засіданні допитаний як свідок відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом [PERSON] показав, що з 04.11.2006 до приблизно 2020 року він із [PERSON] перебували в шлюбі. Під час перебування в шлюбі у них народились діти: [PERSON] , [PERSON] . З початку 2011 року сімейні стосунки почали погіршуватись, [PERSON] часто не ночувала вдома та повідомила, що має коханця. Коли остання завагітніла вдруге, то він сумнівався щодо батьківства майбутньої дитини, оскільки у період ймовірного зачаття вони із дружиною інтимних стосунків не мали, але дружина переконала його, що дитина походить від нього. Під час перебування у шлюбі при їх з дружиною суперечках [PERSON] неодноразово повідомляла йому про те, що діти тільки її. В липні 2019 року відповідачка заявила йому про те, що бажає розірвати стосунки і що покохала іншого чоловіка, при цьому також повідомила, що донька [PERSON] народжена не від нього, а від іншого чоловіка. Оскільки він разом із дружиною та дітьми проживав у батьків дружини у м. Южне Одеської області, то він прийняв рішення звільнитися з роботи та переїхати до своїх батьків у м. Монастирище. Після цього він намагався зв`язатися з позивачкою та з дітьми. Деякий час він спілкувався з сином та зустрічався з ним, проте зв`язку з меншою донькою у нього не було. Коли він вчергове телефонував до позивачки, [PERSON] повідомила, що подає на розлучення та що син [PERSON] також походить не від нього, запропонувала, щоб кожен жив своїм життям. Після цього його зв`язок із дітьми припинився. Під час спільного проживання з [PERSON] він піклувався про дітей, навіть маючи сумнів стосовно свого батьківства, він дітей любив, забезпечував, постійно займався їх вихованням. У судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що є матір`ю [PERSON] . Так, коли старшому сину [PERSON] . [PERSON] було три роки він сказав їй: «Хто ти мені така». Коли до неї приїздила менша донька [PERSON] - [PERSON] у віці 8 років, то сказала їй, що вона їй не рідна бабуся, а двоюрідна і що про це її сказала мати. Крім того, приблизно о 2011 році їй зателефонував син та розповів, що його дружина [PERSON] уже четверті сутки не з`являється вдома. Заслухавши пояснення учасників судового провадження, показання свідків, перевіривши викладені у заяві по суті справи обставини та безпосередньо дослідивши письмові докази, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Суди розглядають справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що сторони 04.11.2006 зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого 04.11.2006 відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві та який розірвано рішенням Южного міського суду Одеської області від 26.10.2020, яке набрало законної сили 26.11.2022 (а.с. 20, 22, 18, 72 том 1). Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] , виданого 11.01.2007 відділом реєстрації актів цивільного стану Южненського міського управління юстиції Одеської області, в графі «батько» зазначено « [PERSON] », в графі «мати» - « [PERSON] », актовий запис № 06 (а.с. 8 том 1). Аналогічні відомості містяться у витязі з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 00036052766 від 06.07.2022 (а.с. 71 том 1). Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] , виданого 04.11.2011 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Южненського міського управління юстиції Одеської області, в графі «батько» зазначено « [PERSON] », в графі «мати» - « [PERSON] », актовий запис № 290 (а.с. 9 том 1). Аналогічні відомості містяться у витязі з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 000360522231 від 06.07.2022 (а.с. 70 том 1). Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , народились у період перебування сторін у зареєстрованому шлюбі. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 22.01.2021 Южненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) позивач за первісним позовом після повторної реєстрації шлюбу отримала прізвище « [PERSON] » (а.с. 21 том 1). Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю, а [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до довідок про реєстрацію місця проживання/перебування № 1349/09-03 - 1351/09-03, виданих 14.06.2022 виконавчим комітетом відділу надання адміністративних послуг Южненської міської ради Одеського району Одеської області [PERSON] та [PERSON] та їх матір [PERSON] зареєстровані у квартирі [ADDRESS] (а.с. 15 - 17 том 1). Крім цього, місце реєстрації [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , підтверджено довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданою головою ОСББ (а.с. 13 том 1). Відповідно довідки № 19 про фактичне проживання особи, виданої 14.06.2022 органом самоорганізації населення «Комітету мікрорайону індивідуальної забудови м. Южного «Вікторія» [PERSON] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . Разом з нею проживають: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 14 том 1). Згідно з рішенням Южного міського суду Одеської області від 02.12.2020 стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] , щомісячно, починаючи із 10.09.2020 в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку та не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , до повноліття [PERSON] , тобто до [INFO] , а потім частини його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку та не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття [PERSON] , тобто до [INFO] (а.с. 74 том 1). На виконання рішення Южного міського суду Одеської області від 02.12.2020 видано виконавчий лист (а.с. 19, 73 том 1). Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, наданим державним виконавцем Монастирищенського ВДВС, станом на 01.07.2022 заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] становить 70 023,46 грн (а.с. 75 том 1). Відповідно до пояснень, підписаних матір`ю [PERSON] , батьком [PERSON] - [PERSON] , співробітником [PERSON] , сестрою [PERSON] та чоловіком сестри [PERSON] за останні два роки [PERSON] , [INFO] , жодного разу не бачив своїх неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Під час шлюбу з [PERSON] , [INFO] , так і після його розірвання [PERSON] приділяв не достатньо уваги вихованню їх спільних дітей. Після розірвання шлюбу, він взагалі перестав з`являтись у їх житті. Протягом тривалого часу жодного з обов`язків покладених законом на батьків, [PERSON] відносно своїх дітей не виконує. Він не проявляє батьківської турботи, не приймає участі у їх вихованні, не турбується про їх фізичний і духовний розвиток, не спілкується з ними, не цікавиться їх успішністю у школі, не відвідує батьківських зборів, не вітає з днем народження та іншими святами, не надає грошової допомоги на утримання дітей, аліменти за рішенням суду не сплачує. Мати - [PERSON] виховує дітей самостійно, ніколи не перешкоджала їх зустрічам з батьком, але після розірвання шлюбу [PERSON] припинив виходити на зв`язок та спілкуватись з дітьми. Будь які спроби зв`язку з ним не надали жодних результатів (а.с. 33 том 1). [PERSON] є дочкою [PERSON] , який є власником житлового будинку [ADDRESS] , що підтверджується: свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] , виданого 28.05.1981 виконкомом Южненської селищної ради Одеської області; договором дарування садибного (індивідуального) житлового будинку від 17.12.2019 та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 193383813 від 17.12.2019 (а.с. 23, 34 - 39 том 1). [PERSON] на підтвердження виконання своїх обов`язків щодо виховання, розвитку та утримання дітей надала: виписку із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого [PERSON] , [INFO] , виписку із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого [PERSON] , [INFO] , характеристику [PERSON] , [INFO] , виданої 22.06.2022 комунальним закладом загальної середньої освіти № 1 Южненської міської ради Одеського району Одеської області, характеристику [PERSON] , [INFO] , виданої 10.06.2022 комунальним закладом загальної середньої освіти № 1 Южненської міської ради Одеського району Одеської області, характеристику на [PERSON] , видану головою фонду комунального майна Южненської міської ради Одеського району Одеської області; довідку про доходи [PERSON] за період із 01.01.2021 - 31.12.2021, довідку про доходи [PERSON] за період із 01.01.2022 - 31.05.2022, довідку № 440/14-05-31, виданої 13.06.2022 виконавчим комітетом Южненської міської ради Одеського району Одеської області (а.с. 25 - 32 том 1). Відповідно до висновку комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Южненської міської ради Одеського району Одеської області щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , № 863/23-05-03 від 05.08.2022 представниками служби у справах дітей Южненської міської ради Одеського району Одеські області обстежені умови проживання дітей за фактичною адресою мешкання матері: [ADDRESS] (акт обстеження умов проживання від 01.08.2022). Відповідно до акту обстеження діти мешкають у двоповерховому будинку з матір`ю - [PERSON] , бабусею - [PERSON] , дідусем - [PERSON] . У помешканні створені належні житлово-побутові умови для розвитку і виховання дітей. Відносини в родині дружні, атмосфера доброзичлива. Вихованням, утриманням та лікуванням дітей займається мати, яка створили всі необхідні умови для нормального, гармонійного та всебічного розвитку дітей, бере активну участь в їх житті, займається розвитком дітей, як особистостей. Мати приділяє належну увагу вихованню дітей. Враховуючи те, що батько, [PERSON] , повністю ухилився від виконання батьківських обов`язків щодо виховання та утримання дітей (згідно розрахунку заборгованості Монастирищенського відділу державної виконавчої служби в Уманському районі Черкаської області центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) заборгованість по аліментам становить 70 023,46 грн), заяви батька від 02.08.2022 № 344/23-25, ст. 150 Сімейного кодексу України: відносин із дітьми не підтримує, вихованням дітей не займається, не цікавиться здоров`ям, а також не приймає участі у розвитку дітей, як особистостей, комісія з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Южненської міської ради Одеського району Одеської області вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] , відносно його дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с. 110 зворотна сторона, 111 том 1). Рішенням виконавчого комітету Южненської міської ради Одеського району Одеської області № 755 від 10.08.2022 затверджено висновок комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Южненської міської ради Одеського району Одеської області щодо доцільності позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON] відносно його дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с. 110 том 1). Суд вважає за необхідне в першу чергу вирішити по суті зустрічний позов [PERSON] про виключення запису про батька з актового запису про народження дітей, звільнення від сплати заборгованості по аліментах. Щодо позовної вимоги про виключення запису про батька з актового запису про народження дітей, суд зазначає наступне. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно з ст. 5 Сімейного кодексу України (далі - СК України) держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім`ї. Держава створює людині умови для материнства та батьківства, забезпечує охорону прав матері та батька, матеріально і морально заохочує і підтримує материнство та батьківство. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 133 СК України якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. Законодавством встановлена презумпція батьківства щодо дитини, яка народжена у шлюбі. Проте, батько дитини має право оспорити батьківство. Як було встановлено судом вище, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , народились у період перебування сторін у зареєстрованому шлюбі. Згідно з ч. 1 - 3 ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Передумовою звернення до суду в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. Про правильність застосування норм права свідчить постанова ВС від 06.04.2021 у справі № 676/1200/20, провадження № 61-588св21. Зміст статті 136 СК України свідчить, що підставою для оспорювання презумпції батьківства є невідповідність встановленого батьківства факту біологічного походження. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною, суд постановляє рішення про виключення відомостей з актового запису про народження дитини. Доводити відсутність кровного споріднення з дитиною можливо будь-якими допустимими доказами, у тому числі висновками судово-медичної, біологічної чи генетичної експертиз. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. При вирішенні спору про оспорювання батьківства суд приділяє особливу увагу інтересам дитини, не ігноруючи при цьому інтереси ймовірного біологічного батька. ЄСПЛ вказував у своїй практиці, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (KALACHEVA v. RUSSIA, № 3451/05, § 34, ЄСПЛ, від 07.05.2009). Висновок судово - медичної (молекулярно-генетичної) експертизи є підставою для категоричного висновку на підтвердження або спростування батьківства. Експертиза ДНК, або молекулярно-генетична експертиза, призначається у цивільних справах з метою формування доказової бази. Об`єктом молекулярно-генетичного дослідження є ядерна ДНК (ДНК, розташована в ядрі клітини), отримана з крові, слини, буквального та іншого епітелію, волосся (за наявності волосяного фолікула), а також часток тканин і органів людини. Для визначення спірного батьківства необхідна присутність ймовірного батька і дитини для проведення забору вихідного біологічного матеріалу. За відсутності біологічного матеріалу хоча б однієї зі сторін провести дослідження неможливо. Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 399/1029/15-ц, від 25.08.2020 у справі № 478/690/18, від 15.04.2021 у справі № 645/1098/18, від 19.05.2021 в справі № 207/789/19. За клопотання позивача за зустрічним позовом [PERSON] ухвалою суду від 20.10.2022 у справі призначено судово - медичну молекулярно - генетичну експертизу, про що відповідач за зустрічним позовом [PERSON] не заперечувала. Про дату, час та місце проведення експертизи відповідач за зустрічним позовом та її представник повідомлені у встановленому законом порядку. Так, ухвалу суду від 20.10.2022 про судово - медичну молекулярно - генетичну експертизу повернуто без виконання, у зв`язку із неприбуттям 29.11.2022 та 14.12.2022 [PERSON] та дітей [PERSON] і [PERSON] до експертної установи для одночасного відбору біологічних зразків. До Одеського обласного бюро СМЕ прибував [PERSON] (а.с. 201 том 1). Відповідно до письмових пояснень [PERSON] від 09.01.2023 вона, [PERSON] , не змогла з`явитись 14.12.2022 із своїми неповнолітніми дітьми - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , до ООБ СМЕ для проведення судово - медичної молекулярно - генетичної експертизи щодо встановлення біологічного батьківства, оскільки дізнавшись від неї про необхідність проведення зазначеної експертизи, її старший син [PERSON] влаштував істерику. Дитина категорично відмовляється зустрічатись з батьком. На всі її пояснення та прохання реагує дуже жорстко. [INFO] [PERSON] виповнилось 16 років. Дитина доросла і вона не в змозі примусити її поїхати до іншого міста без її згоди. Її обов`язок, як матері, зробити все для збереження емоційного спокою та душевної рівноваги дитини. До того ж, на сьогодні в країні введено воєнний стан. Майже кожного дня діти чують вибухи та сирени. Вона хвилюється за психологічний та емоційний стан її дітей. Вони налякані та перебувають в напруженому стані. Вона намагається захистити їх та не може наражати на додаткові емоційні потрясіння (а.с. 219 - 220 том 1). Ухвалою суду від 24.02.2023 за клопотання представника відповідача за первісним позовом та представника позивача за зустрічним позовом [PERSON] повторно направлено справу до експертної установи для виконання ухвали Монастирищенського районного суду Черкаської області від 20.10.2022 про призначення судово - медичної молекулярно - генетичної експертизи. Про дату, час та місце проведення експертизи відповідач за зустрічним позовом та її представник повідомлені у встановленому законом порядку. Так, ухвала суду від 20.10.2022 та від 24.02.2023 про судово - медичну молекулярно - генетичну експертизу повернуто без виконання, у зв`язку із неприбуттям 05.04.2023 [PERSON] , [PERSON] та дітей [PERSON] і [PERSON] до експертної установи та неприбуття 25.04.2023 [PERSON] та дітей [PERSON] і [PERSON] ; [PERSON] 25.04.2023 прибув до Одеського обласного бюро СМЕ (а.с. 33 том 2). Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно з ч. 2 ст. 77 ЦПК України передбачено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно із ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 4, п. 3 - 5 ч. 5 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. Згідно з ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Як було встановлено судом вище, у призначені дати явки, а саме: 29.11.2022, 14.12.2022, 05.04.2023 та 25.04.2023 відповідач за зустрічним позовом із дітьми до експертної установи не з`явились без поважних причин. Відповідачем за зустрічним позовом та його представником не надано належних та достатніх доказів на спростування даних обставин, а саме поважності неприбуття відповідача за зустрічним позовом із дітьми до експертної установи, що свідчить про ухилення відповідача від проведення судово - медичної, молекулярно - генетичної експертизи, призначеної ухвалою суду. При цьому, судом вжито належних процесуальних заходів з метою проведення судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи (експертизи ДНК) та забезпечення участі відповідачки разом із дітьми у її проведенні, неодноразово роз`яснено наслідки ухилення від участі в експертизі. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 25.08.2020 у справі № 478/690/18, судом також встановлено, що у разі не доведення відповідачем наявність поважних підстав, які перешкоджали їй з`явитися разом із дитиною до експертної установи для забору відповідних зразків її та дитини, надали суду можливість визнати факт, який відповідачем (її представником) заперечується. Суд вважає необґрунтованими доводи відповідача за зустрічним позовом [PERSON] про те, що її не з`явлення із своїми неповнолітніми дітьми - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , до ООБ СМЕ для проведення судово - медичної молекулярно - генетичної експертизи щодо встановлення біологічного батьківства, пов`язане із воєнним станом та безпекою дітей, збереження їх емоційного спокою та душевної рівноваги та є надуманими, та свідчить про її небажання отримати точні висновки щодо походження дітей на спростування доводів позивача за зустрічним позовом про відсутність кровного споріднення з дітьми, а тому суд оцінює таку поведінку відповідача за зустрічним позовом як ухилення від проведення експертизи. Крім того, доводи [PERSON] з приводу рівності прав обох з батьків та покладення і на батька обов`язку щодо забезпечення з`явлення дітей до експертної установи, суд відхиляє, оскільки з урахуванням місця проживання дітей з позивачкою за первісним позовом [PERSON] та покладеного саме не неї судом обов`язку щодо явки дітей в експертну установу, відповідно до ухали суду від 20.10.2022 саме вона була зобов`язана забезпечити явку дітей до експертної установи, яка була обрана з урахуванням місця проживання дітей. Відповідно до правового висновку, викладеного Верховним Судом у постанові від 19.09.2018 у справі № 761/10732/16-ц, провадження № 61-29614св18, Верховний Суд зазначив про те, що враховуючи обставини справи, чутливість правовідносин, в яких виник спір, встановлення факту кровного споріднення між батьком і дитиною не може вважатись об`єктивним за відсутності висновку судово - медичної (молекулярно - генетичної) експертизи, навіть у випадку визнання позову про визнання батьківства відповідачем. Предметом доказування в справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. Доводити відсутність кровного споріднення з дитиною можливо будь-якими допустимими доказами, у тому числі висновками судово-медичної, біологічної чи генетичної експертиз, при цьому для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла, тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі. Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, у зв`язку з ухиленням [PERSON] від участі в проведенні судово - медичної, молекулярно - генетичної експертизи, призначеної ухвалою суду від 20.10.2022 та ухвалою суду від 24.02.2023, для встановлення кровного споріднення між [PERSON] та дітьми [PERSON] та [PERSON] , у зв`язку із чим провести експертизу з метою встановлення факту кровного споріднення між ними не представилось можливим, роз`яснення сторонам про наслідки ухилення від участі в експертизі, суд, враховуючи положення ст. 109 ЦПК України, відсутності клопотань сторін про проведення будь - яких інших експертиз задля можливості встановлення кровного споріднення між [PERSON] та дітьми, суд визнає факт відсутності кровного споріднення дітей з їх батьком та приходить до висновку про наявність підстав для задоволення зустрічного позову в цій частині. Про правильність застосування даних норм права свідчать постанови Верховного Суду від 29.09.2021 у справі № 211/5987/16-ц, провадження № 61-11918св21, від 23.09.2021 у справі № 676/1503/19, провадження № 61-5424св21. Крім цього, відповідно до практики Європейського суду з прав людини питання оскарження батьківства включається до кола питань приватного життя, які захищаються ст. 8 Конвенції. Дитина має право підтримувати відносини зі своїм біологічним батьком, а юридичне батьківство може бути оскаржено, якщо воно не відповідає біологічному (Справа «Shofman v. Russia»). У рішенні Європейського суду з прав людини від 13.07.2006 у справі «Яггі проти Швейцарії», суд відзначив, що людина, котра намагається встановити своє походження, реалізує життєвий інтерес, який захищається Конвенцією та полягає в отриманні правдивої інформації, котра може допомогти встановити факт, що стосується важливого аспекту її особистої ідентичності. Отже, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, встановлення, чи є особа біологічним батьком, окрім захисту немайнового права самої особи, яка записана батьком дитини, відповідно до ст. 16 ЦК України та ст. 136 СК України, також є і в інтересах самої дитини, оскільки може представляти важливість з точки зору історії її хвороб, донорства тощо. Відповідно до ч. 1 ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Згідно з п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/5 «Про затвердження Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні» при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 № 96/5 «Про затвердження Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання» (далі - Правил) підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану, зокрема, є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Згідно з п. 2.16.2. Правил за наявності рішення суду щодо оспорювання батьківства або материнства в актовому записі про народження дитини виправляються відомості, про які зазначено в рішенні суду. Щодо позовної вимоги про звільнення від сплати заборгованості по аліментах. Як було встановлено судом вище, згідно з рішенням Южного міського суду Одеської області від 02.12.2020 з [PERSON] на користь [PERSON] , стягуються аліменти на утримання дітей (а.с. 74 том 1). На виконання вказаного рішення суду 14.01.2021 видано виконавчий лист, який знаходиться на виконані у Монастирищенському відділі державної виконавчої служби в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Заборгованість станом на 01.07.2022 [PERSON] по сплаті аліментів на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , становить 70 023,46 грн. Факт походження дитини від певної особи є підставою для виникнення у цієї особи обов`язків щодо дитини, визначених розділом ІІІ Сімейного кодексу України, у тому числі обов`язків щодо утримання дитини. За загальним змістом цих норм обов`язок утримання дитини батьком дитини виникає з підстав походження дитини саме від цього батька або на підставі акта про визнання особи батьком. Такого обов`язку в особи, яка не визнана батьком дитини, не виникає. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Згідно з ч. 2 ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом і лише тоді, коли заборгованість виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення (наприклад, у зв`язку із перебуванням платника аліментів у лавах Збройних Сил України, тяжким матеріальним становищем тощо). Дана норма не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Лише за наявності обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення. У відповідності до ч. 4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Позивач за зустрічним позовом, як на обставину, яка має істотне значення для звільнення його від сплати заборгованості за аліментами, посилається на те, що він не є біологічним батьком дітей. Зустрічний позов відповідача в частині виключення відомостей про батька з актових записів про народження дітей, у зв`язку з тим, що позивач за зустрічним позовом не є біологічним батьком дітей задоволено, що підтверджує, що позивач за зустрічним позовом не є (і, відповідно, ніколи не був) батьком дітей. Наслідком ухвалення судом рішення про виключення з актових записів про народження дітей відомостей про позивача як батька дітей є, зокрема, відсутність у позивача від самого початку існування спірних правовідносин обов`язку утримання дітей, адже за змістом положень статті 180 СК України обов`язок утримання дитини несуть лише її батьки. Отже, виключення запису про батьківство позивача є обставиною, що має істотне значення у розумінні ч. 2 ст. 197 СК України, і відповідно, є підставою для звільнення його від сплати заборгованості за аліментами, яка утворилась за період, коли він був записаний батьком дітей, а тому суд вважає, що зустрічний позов в частині звільнення від сплати заборгованості зі сплати аліментів підлягає до задоволення. Про правильність застосування даних норм права свідчить постанова Верховного суду від 21.07.2021 у справі № 477/1165/20, провадження № 61-19171св20. Щодо первісних позовних вимог про позбавлення батьківських прав, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені ч. 1 ст. 164 СК України. Зокрема, п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише щодо батька та матері, які записані батьками дитини. Суд вважає, що позбавлення [PERSON] батьківських прав, тобто природніх прав, наданих батькам щодо виховання, захисту їх інтересів та інших прав, можливе лише за наявності факту батьківства, в даному випадку кровної спорідненості з дітьми, а оскільки судом встановлено відсутність кровного споріднення між [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] та виключено записи про [PERSON] як про батька з актових записів про народження дітей, у задоволенні первісного позову необхідно відмовити. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому оскільки в задоволенні первісних позовних вимог [PERSON] до [PERSON] відмовлено повністю, а в зустрічний позов задоволено, суд вважає за необхідне судовий збір за первісним позовом залишити за позивачем [PERSON] , а судовий збір за зустрічним позовом стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] . На підставі викладеного та

Outcome: approved