Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-03 00:00:00

24 березня 2023 року до Великомихайлівського районного суду Одеської області надійшла позовна заява [PERSON] , в якій вона просить суд змінити спосіб стягнення аліментів з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , встановлений рішенням Великомихайлівського районного суду Одеської області від 21 вересня 2015 року в розмірі 1000,00 грн., від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25.08.2015 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, що з 2009 року позивач проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] . Під час спільного проживання у них народився син [PERSON] , [INFO] , доказом чого є свідоцтво про народження, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Великомихайлівського районного управління юстиції Одеської області серії [NUMBER] , актовий запис №262. При реєстрації народження сина, за їхньою заявою поданою до органу реєстрації, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 125 Сімейного кодексу України [PERSON] визнав себе батьком дитини, про що свідчить запис у свідоцтві про народження сина у графі батько. Відповідач проживає окремо від сім`ї, про що свідчить довідка про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №139 від 23.03.2023 року видана старостою Великокомарівського старостинського округу Роздільнянського району Одеської області. Син [PERSON] , навчається у 6-Г класі Одеського ліцею №4 Одеської міської ради, що підтверджується довідкою №178 від 28.02.2023 року. Згідно рішення Великомихайлівського районного суду Одеської області від 21 вересня 2015 року по цивільній справі №498/1002/15-ц за її позовом з [PERSON] на її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1000,00 грн., від усіх видів заробітку(доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25.08.2015 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . На скільки відомо позивачу, матеріальний стан відповідача змінився, він офіційно влаштувався на роботу та працює військовослужбовцем за контрактом. Останнім часом зросли витрати на утримання дитини у зв`язку із зростанням цін на продукти та одяг, підвищенням прожиткового рівня на дитину відповідного віку. Син [PERSON] знаходиться на повному утриманні позивача, вона самостійно, власними силами намагається матеріально забезпечити, доглядати та виховувати їх сина, а також виконувати всі інші обов`язки покладені на неї законом та необхідні для належного утримання сина, що підтверджується довідкою виданою старостою Великокомарівського старостинського округу Роздільнянського району Одеської області №138 від 23.03.2013 року. Позивач вважає за доцільне змінити спосіб стягнення з [PERSON] аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] з 1000,00 грн. від усіх видів заробітку(доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25.08.2015 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] , на 1/4 частку всіх видів заробітку щомісячно, до досягнення сином повноліття. Позивач в судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду від неї надійшла заява в якій вона просить суд розглядати справу у її відсутність, свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, відзиву на позовну заяву від нього не надходило. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. За змістом ст. 51 Конституції України дитинство являється об`єктом охорони держави. Згідно статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно з ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту її інтересів, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Як встановлено судом, батьками дитини [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 30 серпня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Великомихайлівського районного управління юстиції Одеської області. Рішенням Великомихайлівського районного суду Одеської області від 21.09.2015 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів було задоволено в повному обсязі з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1000,00 грн., від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25.08.2015 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . В матеріалах справи наявна довідка №139 від 23.03.2023 року видана Великомихайлівською селищною радою Роздільнянського району Одеської області на ім`я [PERSON] , з якої вбачається, що до складу її сім`ї входять: син [PERSON] , [INFO] . Також в матеріалах справи наявна довідка №178 від 28.02.2023 року, видана Одеським ліцеєм №14 Одеської міської ради, з якої вбачається, що [PERSON] дійсно навчається в 6-Г класі Одеського ліцею №14 Одеської міської ради. Крім того, в матеріалах справи наявна довідка №138 від 23.03.2023 року видана старостою Великокомарівського старостинського округу Роздільнянського району Одеської області, з якої вбачається, що неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] перебуває на повному утриманні матері [PERSON] . Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.89 року, яка ратифікована Постановою ВР України N 789ХІІ (78912) від 27.02.91 року та набула чинності для України 27.09.91 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 3ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Аналізуючи зміст наведених вище норм законодавства суд зважує на те, що присуджуючи аліменти суд має чітко зазначити спосіб їх стягнення - у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів - законодавча гарантія, яка застосовуються незалежно від рішення суду. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15травня 2006року №3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства,материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.\~\~\~\~\~\~\~\~ Діюче законодавство надає позивачу право обирати спосіб стягнення аліментів на утримання дитини, а при необхідності - змінювати його. Позивач скористалася своїм правом, визначив способом стягнення аліментів - їх присудження у частці від доходу батька. Крім того, закон не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися такою можливістю. Так, ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст ст. ст. 181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст. ст. 183, 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. ст. 181,192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Такий висновок також узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 5 лютого 2014 року у справі N 6-143цс-13, яка є обов`язковою для виконання в силу ст. 360-7 ЦПК України, відповідно до якої вимоги зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватись, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. ст. 182 - 184 СК України, не може обумовлюватись разовим її здійсненням й відповідно з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно зі статтею 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Суд також вважає, з огляду на зміни в законодавстві, даний розмір аліментів не є достатнім для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного розвитку дитини, оскільки є меншим від мінімального розміру аліментів, гарантованого державою, також з часу ухвалення судового рішення про стягнення із відповідача аліментів, збільшився вік дитини, у зв`язку із чим збільшилися й витрати на її утримання, зросли ціни на одяг, продукти харчування та інші товари, необхідні дитині. Крім, цього суд враховує, що на час розгляду справи мінімальний гарантований розмір аліментів відповідно до прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з 01.01.2023 року за Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» для\~дітей віком від 6 до 18 років становить 2833 гривні, таким чином половина прожиткового мінімуму = 2833 = 1416,50 гривень. Враховуючи, що відповідач є здоровою, працездатною людиною, отримує дохід, з урахуванням встановлених обставин, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, зважаючи на обов`язок обох батьків утримувати дитину, імперативну норму про можливість зміни саме способу стягнення аліментів, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги ґрунтуються на положеннях Сімейного кодексу України, відповідають інтересам дитини, її рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, не погіршать її матеріального становища і визначення указаного позивачем способу та розміру стягнення аліментів призведе до дотримання прав дитини на утримання від батька відповідно до положень Закону. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки на підставі п. 3 ч. 1ст.5ЗУ «Про судовий збір»\~позивач звільнена від сплати судового збору, згідно ст.141ЦПК України\~з відповідача підлягають стягненню судові витрати. Отже враховуючи\~вищевикладене,\~суд приходить\~до висновку\~про задоволення\~позовних вимог\~ [PERSON] до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів в повному обсязі.

Outcome: approved