Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-06 00:00:00

8 вересня 2022 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Альфа Банк», в якій позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь заборгованість у розмірі 167\~212,18 грн., а саме: за кредитом 117\~469,68 грн., по відсотках 49\~742,50 грн. та витрати по сплаті судових витрат у розмірі 2508,18 грн. За результатами автоматизованого розподілу справа була передана на розгляд судді Косіциній В.В. Ухвалою суду від 3 жовтня 2022 року позовну заяву Акціонерного товариства «Альфа Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та встановлено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 24 лютого 2023 року суд ухвалив заочне рішення, яким задовольнив позов Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості; стягнув з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» заборгованість у розмірі 167 212,18 грн., а саме: за кредитом - 117 469,68 грн.; по відсотках 49 742, 50 грн. та судовий збір у розмірі 2508,18. 18 квітня 2023 року від [PERSON] надійшла заява, в якій він просить суд поновити йому процесуальний строк для подання заяви про перегляд заочного рішення; скасувати заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 24.02.2023 року у справі 522/11873/22 та призначити справу до розгляду. Ухвалою суду від 26 квітня 2023 року було поновлено [PERSON] строк для подання заяви про перегляд заочного рішення; скасувати заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 24.02.2023 року у справі 522/11873/22 за позовом Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості; прийнято до свого провадження справу за заявою [PERSON] про перегляд заочного рішення; скасувати заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 24.02.2023 року у справі 522/11873/22 за позовом Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості та призначено проведення судового засідання. За результатами судового засідання, яке відбулося 16 травня 2023 року за участі представника Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» та відповідача [PERSON] , суд постановив ухвалу, якою задовольнив заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення від 24.02.2023 року у справі за позовом Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості; скасував заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 24.02.2023 року у справі за позовом Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості; встановив порядок спрощеного позовного провадження без виклику осіб. Одночасно роз`яснено відповідачу його право у 15 денний строк з дня одержання ухвали про відкриття провадження подати на адресу Приморського районного суду м. Одеси клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін та відзив на позов. Копію ухвали надіслано сторонам. 30\~травня 2023\~року засобами\~електронного зв`язку\~від представника\~відповідача [PERSON] \~ адвоката\~Чумаченко С.О.\~надійшов відзив\~на позовну\~заяву,\~в якій\~останній просить\~суд відмовити\~у задоволенні\~позову Акціонерного\~товариства «СЕНС\~БАНК» до\~ [PERSON] ,\~мотивуючи це\~тим,\~що позивачем\~не надано\~доказів укладення\~кредитного договору\~від 09.07.2020\~року та\~доказів перерахування\~кредитних коштів\~у розмірі\~117\~469,68 Відповідно до ч. 4 ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Відповідно до ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Беручи до уваги, те що при відкритті провадження у справі визначено проводити її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), враховуючи те, що від сторін у справі не надійшло клопотання про інший порядок розгляду, зокрема з викликом сторін в судове засідання, тому розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами та з дотриманням, визначеного ст. 275 ЦПК України строку, а саме суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Окрім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (Рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України»). грн. на рахунок відповідача. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Стаття 263 ЦПК України регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Суд, вивчивши та дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. ст. 1, 3 ЦК України, ст.ст.2,4-5,12-13,19 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). 01.12.2022 року змінено назву АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк», відповідно до витягу з державного реєстру банків, копія якого наявна в матеріалах справи. Судом встановлено, що 9 липня 2020 року Акціонерне товариство «Альфа Банк» та фізична особа, громадянин України [PERSON] уклали оферту, відповідно до якої остання запропонувала АТ «Альфа-Банк» укласти з нею угоду про надання споживчого кредиту № 500835038, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб. Підставою для укладення цієї угоди є Договір про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк». Оферта містить умови споживчого кредиту: тип кредиту «кредит готівкою», сума кредиту 117 469,68 грн., процентна ставка 43% річних, тип ставки - фіксована, строк кредиту 84місяців. Кінцевий термін повернення кредиту 10.07.2027 рік. Крім того, відповідачем підписано анкету-заяву про акцепт Публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг, а також паспорт споживчого кредиту, згідно якого сторони, окрім інших умов, погодили нарахування штрафу за кожне прострочення платежу, що триває від 1 до 4 днів 200,00 грн, та за кожне прострочення платежу, що триває 5 днів і більше 400,00 грн. Судом також встановлено, що публічна пропозиція АТ «Альфа-Банк» на укладання договору про банківське обслуговування фізичних осіб, станом на момент укладення з відповідачем кредитного договору була розміщена на офіційному сайті АТ Альфа-Банк - https://alfabank.ua/ (далі - публічна пропозиція). Відповідно до пункту 2.3. публічної пропозиції договір вважається укладеним після отримання банком від клієнта письмової анкети-заяви про акцепт публічної пропозиції банку. Згідно з пунктом 4.2.7. розділу 4 публічної пропозиції клієнт зобов`язався вчасно розміщувати на поточному рахунку/рахунку ЕПЗ кошти, достатні для здійснення всіх необхідних платежів по поточному рахунку/рахунку ЕПЗ, в тому числі і пов`язаних з виконанням умов даного договору. Відповідно до пунктів 4.2.9.1. - 4.2.9.3 розділу 4 клієнт зобов`язується сплачувати нараховані проценти за несанкціонованою кредитною заборгованістю, що виникла в поточному календарному місяці в останній робочий день поточного календарного місяця. Підписанням цього договору, держатель доручає банку здійснювати договірне списання суми нарахованих процентів за несанкціонованою кредитною заборгованістю з рахунку в будь-який робочий день банку, що слідує за днем призначеним для сплати процентів за несанкціонованою кредитною заборгованістю визначеним цим пунктом. Банк є отримувачем коштів по вказаному договірному списанню. Сплачувати заборгованість за сумою основного боргу несанкціонованої кредитної заборгованості, що обліковується банком на останній робочий день поточного календарного місяця, не пізніше строку, зазначеного у відповідному додатку до цього договору, що визначає умови користування продуктами банку. Сума заборгованості за несанкціонованою кредитною заборгованістю, що не повернена у зазначений строк, вважається банком простроченою заборгованістю. У разі прострочення строку погашення заборгованості за несанкціонованою кредитною заборгованістю, зазначеним в пункті 4.2.9.2. договору, банк зупиняє нарахування відсотків за несанкціонованою кредитною заборгованістю на таку прострочену суму та починає нараховувати пеню на суму простроченої несанкціонованої кредитної заборгованості у розмірі, що зазначений в Тарифах до договору, яку держатель зобов`язаний сплатити банку. В день сплати держателем простроченої заборгованості за несанкціонованою кредитною заборгованістю в повному обсязі, банк припиняє нарахування пені. Як свідчать матеріали справи, позивач умови кредитного договору виконав в повному обсязі, надававши позичальнику обумовлену суму кредиту на погоджені з ним цілі, проте відповідач прийняті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, обов`язкові платежі в рахунок погашення кредиту та процентів згідно погодженого (підписаного) сторонами Графіку платежів, який є додатком № 1 до угоди про надання кредиту № 500835038 від 9 липня 2020 року своєчасно не вносив, внаслідок чого у нього виникла заборгованість, яка станом на 2 серпня 2022 року становить 167 212,18 грн. та складається з: 117 469,68 грн. заборгованість за кредитом, 49 742,50 грн. заборгованість по відсотках, що підтверджується наданими банком розрахунком та випискою з особового рахунку поточна заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором. Так, основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України (в редакції, чинній на момент укладення кредитного договору) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у частині другій статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу . Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно зі статтею 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до вимог статей 526, 530, 610, 611, 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. А відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. За правилами статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним, тобто існує презумпція правомірності наведених правочинів, допоки іншого висновку не дійде суд у самостійному провадженні. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі № 643/17966/14-ц (провадження № 14-203цс19) зазначено: стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Таким чином, у разі неспростування презумпції правомірності договору (у справі, що переглядається, - у зв`язку зі скасуванням судового рішення) всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. Суд виходить\~з презумпції\~правомірності та\~чинності правочину\~у формі\~акцепту пропозиції\~на укладання\~угоди про\~надання кредиту\~№ 500835038,\~анкети-заяви\~про акцепт\~Публічної пропозиції\~АТ «Альфа-Банк»\~на укладення\~Договору про\~комплексне банківське\~обслуговування фізичних\~осіб в\~АТ «Альфа-Банк»\~та паспорт\~споживчого кредиту,\~підписані відповідачем\~ [PERSON] які є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб. Умовами для укладання такої угоди визначено тип кредиту - кредит готівкою, сума кредиту 117\~469,68 грн., процентна ставка - 43,00 % річних, тип ставки - фіксована, строк кредиту - 84 місяців, тобто до 10 липня 2027 року. Відповідно до умов оферти (акцепту), кредит надається позичальнику: для повернення заборгованості за кредитним договором № 501084623 від 13.11.2018 року у розмірі 89\~546,95 грн. шляхом переказу коштів на рахунок та повернення заборгованості за кредитним договором № 501115250 від 25.02.2019 року у розмірі 27\~922 грн. шляхом переказу коштів на рахунок. Передбачено, що угода набуває чинності з моменту підписання банком акцепту на укладання угоди та надання споживчого кредиту, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії відповідно до умов угоди та договору. Своїм підписом у оферті [PERSON] підтвердив, що отримав акцепт пропозиції на укладання угоди про надання кредиту № 500835038 від 09.07.2020 року. Таким чином, вказані вище обставини свідчать, що з моменту підписання банком отриманого відповідачем акцепту, угода про надання кредиту № 500835038 від 09.07.2020 року набула чинності, [PERSON] погодився з визначеними у оферті умовами кредитування. У той\~же час\~суд не\~приймає позицію,\~викладену відповідачем\~у відзиві\~з приводу\~того,\~що кредитний\~договір вважається\~укладеним з\~моменту передачі\~грошових коштів,\~оскільки відповідно\~до положень\~ч.\~1\~ст.\~638\~ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до положень ст. ст. 1048-1052, 1054 ЦК України, істотними умовами кредитного договору виступають: мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов`язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, порядок зміни і припинення дії договору, відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору. Зі змісту оферти на укладення угоди про надання кредиту № 500835038 від 09.07.2020 року та акцепту пропозиції на укладення угоди про надання кредиту № 500835038 від 09.07.2020 року вбачається, що сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору, що засвідчує підпис позичальника на оферті на укладення угоди про надання кредиту № 500835038 від 09.07.2020 року, поставленою ним у нижньому її полі, а тому суд не приймає заперечення представника відповідача з приводу того, що вказана оферта не містить підпису [PERSON] . Окрім того, відповідач у судовому засіданні, яке відбулося 16 травня 2023 року, не заперечував факту укладення кредитного договору з АТ «Альфа-Банк» та отримання ним грошової суми у розмірі 117\~469,68 грн. З приводу зауваження представника відповідача, що надана позивачем виписка не містить операцій з переказу 89\~546,95 грн. та 27\~922,73 на зазначені в Оферті рахунки відповідача, суд зазначає наступне. У виписці по особовому рахунку відповідача [PERSON] за період з 09.07.2020 по 02.08.2022 роки, наданому позивачем разом із позовною заявою, вбачається, що 10.07.2020 року було надано грошову суму у розмірі 117\~469,68 грн. за кредитним договором № 500835038 від 09.07.2020 року. У той же час, згідно вказаній виписці, відповідачем не було внесено жодної грошової суми на погашення кредиту та виконання взятих на себе зобов`язань по кредитному договору. Таким чином, виконання кредитором своїх зобов`язань, фактична видача позичальнику кредиту у розмірі 117 469,68 грн. та невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань підтверджені позивачем наданням до справи виписки по особовому рахунку [PERSON] за період з 09.07.2020 року по 02.08.2022 року. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно із вказаною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Відповідно до п. 62, 63 Постанови Правління Національного банку України від 04.07.2018 № 75 «Про затвердження Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України», Виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Виписка з клієнтського рахунку може слугувати первинним документом, що підтверджує факт списання/зарахування коштів з/на цього/цей рахунку/рахунок клієнта, якщо вона містить такі реквізити: 1) назву документа (форми); 2) дату складання; 3) найменування клієнта/банку, прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності) фізичної особи; 4) зміст та обсяг операції (підстави для її здійснення) та одиницю її виміру за кожною операцією, відображеній у виписці з рахунку клієнта; 5) особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у складанні виписки з рахунку клієнта/печатку банку. Таким чином, виписки з карткового рахунку, що містяться в матеріалах справи суд вважає належним доказом перерахування кредитних коштів відповідачу. Суд вважає доведеним факт отримання відповідачем усієї суми кредиту у розмірі 117\~469,68 грн. Отже, банк на виконання умов вказаного кредитного договору надав відповідачу [PERSON] грошові кошти в обумовленому розмірі, позивач довів належними та достовірними доказами обставини щодо укладення між сторонами кредитного договору, проте відповідач зобов`язання, передбачені вказаним договором, у повному обсязі не виконав, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка підлягає стягненню з [PERSON] на користь АТ «Сенс Банк» . Враховуючи, що умовами угоди про надання кредиту № 500835038 від 9 липня 2020 року, яка підписана сторонами, передбачено обов`язок відповідача сплачувати відсотки за користування кредитними коштами у розмірі 43,00% річних, і відповідачем не доведено факту їх сплати, тому суд дійшов висновку щодо правомірності вимог позивача про стягнення з [PERSON] заборгованості по відсотками в сумі 49\~742,50 грн. У силу ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, підлягають стягненню з відповідача в користь позивача, а тому з [PERSON] слід стягнути на користь АТ «СЕНС БАНК» 2508,18 грн. сплаченого позивачем судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved