Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-27 00:00:00

У травні 2021 року [PERSON] звернувся з вищевказаним позовом, який обґрунтовує тим, що на пленарному засіданні 6 чергової сесії Вороньківської сільської ради Бориспільського району Киівської області 8 скликання [PERSON] було поширено інформацію про позивача наступного змісту: «Мы приехали с супругой на ділянку, там не деревьев, ничего. Два гектара срубленого леса,которому 70 лет. И гектар тридцять возле нас, тоже всё вырублено. Мы были в шоке и обратились в сельскую раду. Обратились в полицию, в управление следствия. Обратились к депутатам. И меня интересует: Почему этот человек не в наручниках, а сидит здесь, среди нормальних людей ? Мне обьяснили, он не может это делать все сам, потому что в его банде находится чиновники, которые ему помогают. А именно- из дергеокадастра. Там пропали мои документы, и получилось пустое место на кадастровой карте, и этим воспользовались чиновники и банда [PERSON] . И в полиции, и выше люди мне сказали - почему он пока еще на свободе. Хотят раскрутить всю цепочку и взять всю банду целиком. Так что я думаю справедливость восторжествует. Я очень благодарен [PERSON] , вот этот человек борется не только за людей, за частников, а и за государственную землю. Потому что этот человек, который разворовал на 300 милионов гривен земли у государства и у ее граждан. Я думаю вы это знаете». В подальшому, інформацію щодо позивача, було поширено Вороньківською сільською радою шляхом розміщення на офіційної сторінці в мережі Інтернет ([INFO]) за адресою: ([INFO]), а також шляхом розміщення (перепосту) в інших групах, розміщених в мережі Інтернет за наступними адресами: [INFO] , [INFO] , [INFO] , [INFO] , [INFO] , [INFO] , [INFO] . Внаслідок поширення відповідачами зазначеної інформації психологічний та фізіологічний стан позивача значно погіршився, виникла необхідність в стаціонарному лікуванні (денний стаціонар) та медикаментозному втручанні, крім того поширення вказаної інформації відповідачами порушує його особисті немайнові права, дискредитує його в очах широкого загалу, що висвітлює негативно з точки зору загальноприйнятих у суспільстві уявлень про добро і зло, та може породжувати негативне ставлення до його якостей як людини, громадянина, депутата Вороньківської сільської ради, підприємця, а також безпідставно вказує на недотримання ним встановленого порядку та норм чинного законодавства. Позивач вважає поширену інформацію відносно себе недостовірною, у зв`язку з чим просить суд визнати недостовірною та такою, що порушує особисті немайнові права [PERSON] наступну інформацію, поширену [PERSON] : «По тому, що її захватив [PERSON] і його банда»; «По тому что этот человек, который разворовал на 300 милионов гривен земли у государства и у ее граждан. Я думаю вы это знаете»; «И меня интересует: Почему это человек не в наручниках, а сидит здесь, среди нормальних людей? Мне обьяснили, он не может это делать все сам, по тому что в его банде находится чиновники, которые ему помогают. А именно- из дергеокадастра. Там пропали мон документы, и получилось пустое место на кадастровой карте, и этим воспользовались чиновники и банда [PERSON] . И в полиции, и выше люди мне сказали - почему он пока еще на свободе. Хотят раскрутить всю цепочку и взять всю банду целиком. Так что я думаю справедливость восторжествуєт. Я очень благодарен [PERSON] , вот этот человек борется не только за за людей, за часников, а и за государственную землю. Потому что этот человек, который разворовал на 300 милионов гривен земли у государства и у ее граждан. Я думаю вы это знаете» [PERSON] просить суд зобов?язати [PERSON] спростувати зазначену недостовірну інформацію протягом місяця після набрання рішенням законної сили шляхом повідомлення про ухвалене у справі судове рішення на пленарному засіданні чергової сесії Вороньківської сільської ради Бориспільського району Київської області та стягнути на користь [PERSON] моральну шкоду в розмірі 150 000 грн. Крім того, зобов?язати Вороньківського сільського голову протягом місяця після набрання рішенням законної сили внести в порядок денний пленарного засідання чергової сесії Вороньківської сільської ради Бориспільського району Київської області питання щодо виступу [PERSON] з повідомленням щодо спростування зазначеної недостовірної інформації та зобов?язати [INFO] Бориспільського району Киівської області поширити повідомлення про ухвалене у справі судове рішення та поширити (опублікувати) на свої офіційної сторінці в мережі Інтернет та шляхом розміщення в інших групах (перепосту) за адресами: -[INFO]; -[INFO] ; -[INFO] ; -[INFO] ; -[INFO] ; -[INFO] ; -[INFO] ; -[INFO] ; -[INFO] Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06.07.2021 року було відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 21.07.2021 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від сільського голови Вороньківської сільської ради - [PERSON], у якому вона просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, посилаючись на те, що Вороньківська сільська рада є неналежним відповідачем , крім того зазначає, що позивачем не надано жодних належних доказів стосовно того, що саме Вороньківська сільська рада є автором оспорюваної інформації. Також вважає, що позивачем не надано жлдних належних та допустимих доказів на підтвердження заявлених позовних вимог, тому вважає, що заявлені позовні вимоги є безпідставними (а.с.68-76, том 1). 02.08.2021 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від [PERSON] , у якому він просить відмовити у задоволенні позовної заяви у повному обсязі. Відзив обґрунтовує тим, що спірні вислови, що були розповсюджені [PERSON] є оціночним судженням, а не фактичним твердженням. Поширена відповідачем інформація не могла стати причиною погіршення самопочуття, тому у зв`язку з безпідставними заявленими позовними вимогами вважає, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити (а.с.78-92, том 1). Позивачем було подано відповідь на відзив, у якому підтримав поданий позов та послався на необгрунтованість доводів відповідача зазначених у відзиві на позов (а.с.93-129). Крім того, позивач подав до суду заяву про зміну предмету позову (уточнення позовних вимог), у якій просив суд позовні вимоги за поданою позовною заявою вважати зміненими та сформульованими наступним чином: визнати недостовірною та такою, що порушує особисті немайнові права [PERSON] наступну інформацію, поширену [PERSON] : «потому что её захватил [PERSON] и его банда»; «потому, что этот человек, который разворовал на 300 миллионов гривен земли у государства и у ее граждан. Я думаю, вы это знаете». Крім того просив суд зобов`язати [PERSON] спростувати зазначену недостовірну інформацію протягом місяця після набрання рішенням законної сили шляхом повідомлення про ухвалене у справі рішення суду на пленарному засіданні чергової сесії Вороньківської сільської ради Бориспільського району Киівської області; зобов?язати Вороньківського сільського голову протягом місяця після набрання рішенням суду законної сили внести до порядку денного пленарного засідання чергової сесії Вороньківської сільської ради Бориспільського району Київської області питання щодо виступу [PERSON] з повідомленням про спростування недостовірної інформації відносно [PERSON] ; зобов?язати Вороньківську сільську раду поширити повідомлення про ухвалене у справі за позовом [PERSON] до Вороньківської сільської ради, [PERSON] про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації, рішення суду, що набрало законної сили, на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет за адресою: [INFO]; зобов?язати Вороньківську сільську раду поширити повідомлення про ухвалене у справі за позовом [PERSON] до Вороньківської сільської ради, [PERSON] про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації, рішення суду, що набрало законної сили, на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет за адресою: [INFO] ; зобов?язати Вороньківську сільську раду поширити повідомлення про ухвалене у справі за позовом [PERSON] до Вороньківської сільської ради, [PERSON] про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації, рішення суду, що набрало законної сили, на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет та шляхом розміщення в інших групах (перепосту) за адресами: [INFO] ; [INFO] ; [INFO] ; [INFO] ; [INFO] ; [INFO] ; [INFO] . Крім того [PERSON] просив суд стягнути на його користь грошові кошти у розмірі 96 211,04 грн. в рахунок відшкодування матеріальних збитків та грошові кошти в якості відшкодування моральної шкоди у розмірі 175 500,00 грн., судові витрати покласти на відповідачів (а.с.130-134). Голова Вороньківської сільської ради - [PERSON] подала заперечення на заяву про зміну предмету позову (уточнення позовних вимог), у яких просила суд відмовити у повному обсязі у задоволенні заяви про зміну предмету позову та прийняти дані заперечення до розгляду (а.с.107-117). Представник [PERSON] - [PERSON] подала заперечення на заяву про зміну предмету позову (уточнення позовних вимог), у яких просить прийняти дані заперечення та просила відмовити у задоволенні даної заяви у зв`язку з відсутністю належних та допустимих доказів (а.с.122-126). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13.06.2022 року було закрито підготовче провадження у цивільній справі та призначено справу до судового розгляду. У судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача (Вороньківської сільської ради) - [PERSON] щодо позовних вимог заперечував, просив суд відмовити у повному обсязі пославшись на їх безпідставність. Представник відповідача ( [PERSON] ) - [PERSON] щодо позовних вимог заперечувала, просила суд відмовити у повному обсязі пославшись на їх безпідставність, крім того не заперечувала, що [PERSON] було поширено інформацію, однак її варто розцінювати лише як оціночні судження, а не фактичні твердження. Свідок [PERSON] суду показав, що на сесії [PERSON] говорив, що в нього відібрали землю і назвав банду на чолі з [PERSON] . Свідок [PERSON] показала, що [PERSON] на сесії казав, що [PERSON] бандит та вкрав 300 млн. грн. Після сесії звернувся за медичною допомогою, і [PERSON] як лікар йому допомогла. Стверджує, що стресовий стан міг виникнути і внаслідок дій інших осіб . Заслухавши пояснення позивача, представників відповідачів, допитавши свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, у матеріалах справи містяться скриншоти публікації відеозапису виступу сільської голови [PERSON] на сесії Вороньківської сільської ради [INFO] щодо рейдерських захоплень земельних ділянок (а.с. 18-27, том 1). Судом було досліджено диск з відеофайлом формату «VLC media file (.mp4)» з назвою «[INFO]» від [INFO] розміром 232 мб., з якого вбачається наступна інформація, що була висловлена [PERSON] : « Потому что её захватил [PERSON] и его банда», «Мы приехали с супругой на ділянку, там не деревьев, ничего. Два гектара срубленого леса, которому 70 лет. И гектар тридцять возле нас, тоже всё вирублено. Мы были в шоке и обратились в сельскую раду. Обратились в полицию, в управление следствия. Обратились к депутатам. И меня интересует: почему это человек не в наручниках, а сидит здесь, среди нормальних людей ? Мне обьяснили, он не может это делать все сам, потому что в его банде находится чиновники, которые ему помогают. А именно - из Держгеокадастра. Там пропали мои документы, и получилось пустое место на кадастровой карте, и этим воспользовались чиновники и банда [PERSON] . И в полиции, и выше люди мне сказали - почему он пока еще на свободе. Хотят раскрутить всю цепочку и взять всю банду целиком. Так что я думаю справедливость восторжествует. Я очень благодарен [PERSON] , вот этот человек борется не только за людей, за частников, а и за государственную землю. Потому что этот человек, который разворовал на 300 милионов гривен земли у государства и у ее граждан. Я думаю Вы это знаете» (а.с.62,том 1). Також досліджено диск з файлом типу «WMV» від 10.12.2021 року, що містить відеозапис з назвою «відео-14555.wmv», у якому продемонстровано запис екрану, який підтверджує, що дане відео було опубліковано у мережі Інтернет (а.с.96, том 2). Рішенням «Про створення офіційного веб-сайту Вороньківської сільської ради та її виконавчого комітету в мережі Інтернет» прийнятого Вороньківською сільською радою Бориспільського району Київської області восьмого скликання на шостій черговій сесії вирішено створити офіційний Веб-сайт Вороньківської сільської ради із визначеною адресою в мережі Інтернет ([INFO]), затверджено Положення про офіційний Веб-сайт Вороньківської сільської ради в глобальній інформаційній мережі Інтернет (а.с. 160-163, том 1). Із довідки з відомостями про власника веб-сайту або інформацією про його встановлення від 17.08.2021 року № 267/2021-Д, вбачається, що власником веб-сайту : [INFO]/ є реєстрант доменного імені [INFO] - Вороньківська сільська рада, якщо інше не визначене умовами договору між останньою та/або отримувачем послуг хостингу та/або володільцем облікового запису, або якщо такий договір відсутній. При цьому на веб-сайті [INFO] створено сторінку з назвою: « [INFO] », що доступна за адресою у мережі Інтернет : [INFO], власником якої згідно із розміщеними на останній ідентифікаторами є власник веб-сайту [INFO] (а.с.106-115,т1). 26.04.2021 року [PERSON] уклав декларацію з сімейним лікарем - [PERSON] , що вбачається з копії декларації № 0001-8923-АЕА0 про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу (а.с.28, том 1). Адвокатом [PERSON] було направлено адвокатський запит до Комунального некомерційного підприємства Бориспільської районної ради Київської області «Бориспільський районний центр первинної медико-санітарної допомоги», у якому просить надати відповідь на наступні запитання: «Як саме можливо виззначити стан пацієнта?», «Чи є стан пацієнта типовим, враховуючи його вік?», «Чи можливо погіршення стану пацієнта внаслідок певних подій, наприклад: стресу, моральних страждань, пережитих обставин - як наклеп, образа, заподіяння шкоди її громадським інтересам?», «Чи потребує пацієнт медикаментозного лікування та терапії?» (а.с.29, том 1). Сімейний лікар [PERSON] надала відповідь на адвокатський запит адвоката Чорного І.І. та зазначила наступне: стан пацієнта можна визначити за діагнозом, в результаті звернення його за медичною допомогою, стан пацієнта не є типовим, враховуючи його вік, погіршення стану пацієнта можливе внаслідок певних стресових подій, пацієнт потребує медикаментозного лікування (а.с. 30, том 1). 17.08.2021 року сімейним лікарем [PERSON] було виписано направлення на обстеження: МРТ голови, КТ печінки, МРТ легенів, ріброгистроскопію шлунку, повна біохімія крові, холестерин, ЗАК + формула, ЗАС, цукор крові, аналіз калу на скриту кров (а.с. 25, том 2). У матеріалах справи містяться видаткові накладні, чеки, що підтверджують витрати на медичні препарати (а.с.26-33, том 2). 04.11.2021 року [PERSON] уклав договір № 31 про надання платної медичної допомоги з Приватним підприємством «Лікувально-діагностичний центр «Клініка еферентної терапії доктора Чорномиза» (а.с.38-41, том 2). Крім того, 04.11.2022 року [PERSON] було підписано згоду на здійснення медичного втручання із застосуванням складних та нових методів діагностики, лікування, профілактики та лікарських засобів року (а.с.42, том 2) та згоду на надання медичної допомоги, під час якої існують ризики виникнення непередбачуваних ситуацій чи ускладнень (а.с. 43, том 2). З висновку експерта № 001 від 10.12.2021 року вбачається, що поширення 24.04.2021 року [PERSON] на пленарному засіданні 6 чергової сесії Вороньківської сільської ради 8 скликання наступних висловлювань: «На карте нашей земли нет, потому что ее захватил [PERSON] и его банда»; «и меня интересует: почему этот человек не в наручниках, а сидит здесь, среди нормальных людей? Мне обьяснили: он не может это делать все сам, потому что в его банде находятся чиновники, которые ему помогают. А именно: из Держгеокадастра пропали мои документы, и получилось пустое место на кадастровой карте, и этим воспользовались чиновники и банда [PERSON] . И в полиции, и выше люди мне сказали - почему он пока на свободе. Хотят раскрутить всю цепочку и взять всю банду целиком. Так что я думаю, справедливость восторжествует. Я очень благодарен [PERSON] за что этот человек борется не только за людей, за частников, а и за государственную землю. Потому что этот человек, разворовал на 300 миллионов гривен земли у господарства и у ее граждан. Я думаю, вы это знаете…», що було розміщено на веб-сторінці Виконавчого комітету Вороньківської сільської ради у соціальній мережі Facebook та з подальшим 83 розміщенням, шляхом репосту, в інших групах у соціальній мережі Facebook є психотравмувальною для [PERSON] . Внаслідок психотравмувальної дії ситуації, яка досліджується по справі, [PERSON] спричинені психічні (на моральному рівні) страждання. Можливий розмір грошової компенсації за завдані [PERSON] психічні (на моральному рівні ) страждання становить 27 мінімальних заробітних плат, розмір яких визначається рівнем розміру мінімальної заробітної плати, прийнятої в Україні на момент винесення рішення суду (а.с.75-83, том 2). Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.275 ЦК України фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб. Відповідно до ч.1 ст.277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Згідно із статтями 297, 299 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі, на недоторканність своєї ділової репутації. Згідно з роз`ясненнями, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» №1 від 27.02.2009 року, юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи, є сукупність таких обставин: поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації необхідно розуміти, зокрема,: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної істоти. З честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах суспільства, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло. Позови про захист гідності, честі чи ділової репутації має право пред`явити, зокрема, фізична особа в разі поширення про неї недостовірної інформації, що порушує її особисті немайнові права. Стаття 200 ЦК України визначає, що інформацією є будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді. Суб`єкт відносин у сфері інформації може вимагати усунення порушень його права та відшкодування майнової і моральної шкоди, завданої такими правопорушеннями. Аналогічні положення містяться в статті 1 Закону України «Про інформацію». Стаття 5 Закону України «Про інформацію» передбачає, що кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Згідно вимог ст.277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки дійсності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні статті 10 Конвенції. Чинним законодавством не передбачена можливість притягнення до відповідальності за висловлювання оціночних суджень. Вони, як і думки, переконання, судження, критична оцінка певних фактів і недоліків не можуть бути предметом судового захисту, оскільки будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів не можуть бути перевірені на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів), а публічні особи мають бути толерантними до різкої, навіть некоректної критики. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 15 Постанови «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27 лютого 2009р. за № 1, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. У той же час, відповідно до вимог ч.1, ч.2 ст. 30 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лінгенс проти Австрії» зазначено, що необхідно розрізняти факти та оціночні судження. Існування фактів можна довести, а правдивість критичного висловлювання не підлягає доведенню. Вимога доводити правдивість критичного висловлювання є неможливою для виконання і порушує свободу на власну точку зору, що є фундаментальною частиною права, захищеного статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. У справі «Дюльдін і Кіслов проти Росії» Європейський суд з прав людини зазначив: суд знову повторює, що свобода вираження являє собою одну з найважливіших основ демократичного суспільства та одну з базових умов його прогресу. Відповідно до частини другої статті 10 (Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), вона стосується не лише «інформації» або «ідей», які сприймаються схвально або вважаються необразливими, або не викликають інтересу, але й тих, що ображають, шокують або непокоять. Такими є вимоги плюралізму, толерантності та свободи поглядів, без яких не існує «демократичного суспільства». Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Відповідно до ст. 12, ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Ураховуючи вищенаведене, практику Європейського суду з прав людини, суд вважає, що позивач, як посадова особа органу місцевого самоврядування, повинен бути готовим витримувати більше критики, ніж приватні особи, та більш холоднокровно ставиться до неї. Так, ураховуючи те, що позивач є посадовою особою органу місцевого самоврядування, тобто публічною особою, та аналізуючи загалом виступ відповідача, де поширено інформацію, яку позивач вважає фактичним твердженням, негативною та недостовірною, загальний тон зауважень відповідача, з огляду на характер використання мовних засобів, логічну структуру та побудову всього виступу, результат та суспільний інтерес питань, побудову інформації, яка не містить конкретних вказівок на дати, конкретні обставини подій суд вважає, що спірна інформація є переконанням відповідача та його оцінкою дій позивача та критикою, оціночним судженням, а отже - не є фактичним твердженням, тому не може бути предметом судового захисту у розумінні ст. 277 ЦК України. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено порушення відповідачем його прав, а тому у задоволенні позовних вимог [PERSON] про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування шкоди необхідно відмовити в повному обсязі. Також, оскільки позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди є похідними від вимог про захист честі, гідності та ділової репутації, які задоволенню не підлягають, то суд вважає такими, що не підлягають задоволенню і вимоги про відшкодування моральної шкоди. Вирішуючи питання щодо судового збору, суд, з урахуванням ст. 141 ЦПК України, покладає їх на рахунок позивача, у задоволенні позову якого відмовлено. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed