Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем 24 червня 2000 року, зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського міськвиконкому, актовий запис № 809. В обгрунтування позову покликається на те, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 24 червня 2000 року. У даному шлюбі мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалось, стосунки між ними поступово погіршувались, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. З січня 2022 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть, не підтримують ніяких відносин. У зв`язку із наведеним, просить позов задовольнити. У судовому засіданні представник позивача та позивач позов підтримали, пояснення дали аналогічні наведеному, просять суд позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні зазначив, що вважає за необхідне зберегти сім`ю, проте при ухвалені рішення покладається на розсуд суду. 11 квітня 2023 року ухвалою суду у справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 12 травня 2023 року провадження у справі зупинено на два місяці, надано цей строк сторонам для примирення. 13 липня 2023 року відновлено провадження по справі, оскільки строк для примирення закінчився. Заслухавши пояснення представника позивача, позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що сім`я розпалася повністю, не може бути збережена і позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно із ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3 та 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2\~ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлено, що сторони уклали шлюб 24 червня 2000 року /а.с.4/, у якому мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] /а.с.9,10/. Сімейне життя з відповідачем не склалось, стосунки між ними поступово погіршувались, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, на даний час сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть і відновлювати не збираються. Шлюб існує лише формально. Час, наданий судом для примирення, результатів не надав. Після розірвання шлюбу діти залишаться проживати з матір`ю. Враховуючи викладене, суд вважає, що сім`я сторін розпалася, примирення неможливе, а тому шлюб підлягає розірванню. На підставі вимог статті 141 ЦПК України судові витрати у виді сплаченого позивачем судового збору в розмірі 1073 грн. 60 коп. слід покласти на відповідача.

Outcome: approved