Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-17 00:00:00

І. Зміст позовних вимог. У червні 2023 року [PERSON] звернувся до Менського районного суду Чернігівської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовну заяву мотивує тим, що 11 березня 2022 року зареєстрував шлюб з відповідачем, про що Менським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Корюківському районі Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Суми) складено актовий запис за №10, від шлюбу дітей не мають, подружнє життя з відповідачем не склалось, між ними втрачено взаєморозуміння та взаємоповага, тривалий час кожен з них живе окремим життям та своїми інтересами, шлюбні відносини припинено, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, а тому вважає, що, за таких обставин, примирення з відповідачем є неможливим, подальше спільне життя з відповідачем і збереження шлюбу буде суперечити його інтересам. Враховуючи викладене, а також беручи до уваги ту обставину, що відповідач відмовляється в добровільному порядку розірвати шлюб в порядку статті 106 СК України, просить шлюб з відповідачем розірвати. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі. Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 16 червня 2023 року позовну заяву [PERSON] залишено без руху у зв`язку з невідповідністю позовної заяви вимогам ст.175, 177 ЦПК України. Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 22 червня 2023 року після усунення недоліків позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в спрощеному позовному провадженні на 18 липня 2023 року. ІІІ. Позиції учасників судового провадження. Позивач, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, до суду надала відзив на позову заяву, в якому позовні вимоги визнає повністю, не заперечує проти розірвання шлюбу, просить справу розглянути без її участі. За таких обставин, суд дійшов висновку, що справу можливо розглянути без учасників справи за наявними у справі доказами. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІV. Фактичні обставини встановлені судом. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 11 березня 2022 року Менським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Корюківському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), про що складено актовий запис за №10, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 11 березня 2022 року (а.с.3). V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Відповідно до положень статті 3 Сімейного кодексу України сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до частини 1 статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Статтею 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачено право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Зважаючи на принцип рівноправності жінки та чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час перебування в шлюбі, що передбачає можливість добровільного розірвання шлюбу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене та приймаючи до уваги обставини життя подружжя, які свідчать про те, що між сторонами шлюбні стосунки фактично припинились і перебування їх у шлюбі носить формальний характер, визнання відповідачем позовних вимог, яке не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки причини розпаду сім`ї, на які посилається позивач, є поважними, примирення між подружжям, за таких обставин, неможливе і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам. VI. Вирішення питання щодо розподілу судових витрат. Відповідно до положень статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як визначено ч.8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно з частиною 6 статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Частиною першою статті 142 ЦПК України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору при поданні позовної заяви на підставі п.9 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», відповідач [PERSON] визнала позовні вимоги до початку розгляду справи по суті, з урахуванням положень статей 141 та 142 ЦПК України, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь держави 536,80 грн судового збору, решту судового збору в розмірі 536,80 грн. віднести за рахунок держави.

Outcome: approved