Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи вимоги тим, що 30 квітня 2011 року він зареєстрував шлюб із відповідачем, [PERSON] (до реєстрації шлюбу [PERSON] ), про що у книзі реєстрації шлюбів 30 квітня 2011 року зроблено Актовий запис № 149 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Слов`янську Слов`янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області. У період шлюбу у них народилися спільні діти син, [PERSON] , [INFO] , та донька, [PERSON] , [INFO] . Фактичне спільне подружнє життя припинилося з березня місяця 2022 року, коли через воєнний стан в Україні та активні бойові дії у місті. Відповідач разом з дітьми вимушена була виїхати до іншої країни та мешкати там на протязі тривалого часу, майже до травня місяця 2023 року. Але у зв`язку з їх довготривалим проживанням вдалі від нього, через деякий час йому стало зрозуміло, що таке життя не є можливим для сімейних стосунків. Кожний із них має різні погляди на сімейне життя, ведення спільного господарства, погляди на стосунки та відносини у родині. У зв`язку з цим, шлюбні стосунки зійшли нанівець, а з часом, після повернення відповідача до України, у відповідності до довгих та предметних розмов, були фактично припинені. На сьогоднішній день вони продовжують мешкати у різних містах України. Переконаний, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливі. За наведених обставин їхній з відповідачем шлюб носить лише формальний характер, він не бажає підтримувати з нею сімейні стосунки, примирення з відповідачем неможливе, сім`я фактично розпалась, в зв`язку з чим виникла необхідність в юридичному оформленні їхнього розлучення. Шлюб вони розривають вперше. Суперечок щодо утримання та визначення місця проживання дітей немає. Наші неповнолітні діти син, [PERSON] , [INFO] , та донька, [PERSON] , [INFO] , після розірвання шлюбу за їхньою попередньою домовленістю залишається проживати за постійним місцем реєстрації матері, за адресою: [ADDRESS] . Майнові спори щодо поділу спільного майна відсутні. Просить суд розірвати шлюб зареєстрований 30 квітня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Слов`янську Слов`янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, Актовий запис № 149, між [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. В матеріалах цивільної справи міститься Заява позивача [PERSON] , в якій він просить суд справу розглянути без його участі, задовольнивши позовні вимоги в повному обсязі. В матеріалах цивільної справи міститься Заява відповідача [PERSON] , в якій вона просить суд справу розглянути без її участі. Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість. Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи на наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»). Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 30 квітня 2011 року, який було зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Слов`янську Слов`янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, Актовий запис № 149, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу в них є неповнолітні діти: син, [PERSON] , [INFO] , та донька, [PERSON] , [INFO] . Їх сім`я фактично розпалася та сторони не підтримують сімейних стосунків, спільного господарства не ведуть. Спору з приводу майна та місця проживання дітей на теперішній час немає. В Постанові Пленуму Верховного суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначається, що при розгляді справ, які виникають у зв`язку з укладенням, припиненням шлюбу, а також з інших сімейних відносин, необхідно виходити з положень Конституції України, норм Сімейного кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Закону України «Про міжнародне приватне право» від 23 червня 2005 року, а також інших нормативно правових актів, що регулюють сімейні відносини. Згідно ч. 1 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Згідно зі\~ ст. 24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно ст. 56 Сімейного кодексу України, кожна особа має право припинити свої шлюбні відносини. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 Сімейного кодексу України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином у суду є усі підстави для задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу між сторонами, так як подальше спільне життя подружжя та збереження сім`ї неможливе. Згідно ч. 1 ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач [PERSON] не просить суд відновити дошлюбне прізвище і бажає надалі іменуватися прізвищем « [PERSON] ». На підставі викладеного,

Outcome: approved