Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості. В обґрунтування заявлених позовних вимог, позивач посилався на те, що 22 червня 2020 року між Кредитною спілкою «Самара» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 218/20. Згідно умов кредитного договору, позивач надав відповідачу кредитні кошти у сумі 11 000 грн. 00 коп. строком на 24 місяці, починаючи з 22 червня 2020 року і по 21 червня 2022 року. Відповідач зобов`язувавсь погашати заборгованість по Кредитному договору щомісячно у період з 25 по 30 число кожного місяця з графіком погашення заборгованості по Кредитному договору, яка складається з заборгованості по кредиту та процентів за користування кредитом. Відповідач повинен був повернути суму кредиту та проценти за користування кредитом, які розраховуються щомісячно при своєчасному внесені платежів відповідно п.4.2 кредитного договору. Відповідач неналежним чином виконував свої кредитні зобов`язання, несвоєчасно сплачував заборгованість по кредиту, тим самим порушив запланований графік повернення кредиту. Тому, при несвоєчасному внесенні платежів по поверненню кредиту, нараховані проценти відповідно до п.4.5 Кредитного договору за кожен день простроченого платежу. Строк дії кредитного договору закінчився, але сума кредиту не повернена та становить 36\~801 грн. 42 коп. Згідно до кредитного договору та розрахунку заборгованості, відповідач повинен повернути: 10 989 грн. 00 коп. - залишок по кредиту та 25\~812 грн. 42 коп. -\~проценти нараховані за користування кредитом з урахуванням прострочених платежів, тобто загальна сума заборгованості в розмірі 36\~801 грн. 42 коп., яку позивач і просить стягнути. У якості забезпечення належного виконання позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором 22 червня 2020 року між Кредитною спілкою «Самара» та [PERSON] був укладений договір поруки, відповідно до умов якого поручителька зобов`язалася перед банком відповідати у повному обсязі по зобов`язанням [PERSON] визначених кредитним договором. Відповідно до п.2.1. Договору поруки, відповідальність поручитель настає у випадку, коли позичальник не виконує або неналежним чином виконує свої грошові зобов`язання за кредитним договором з будь-якої причини, у тому числі смерті. Згідно п.2.2. кредитного договору, поручитель і позичальник несуть солідарну відповідальність перед кредитодавцем. Поручитель відповідає по обов`язкам позичальника у повному обсязі, тобто за повернення кредиту, сплату процентів за його використання, за сплату додаткових процентів, а також відшкодування збитків, завданих кредитодавцю невиконанням чи неналежним виконанням позичальником умов кредитного договору. Також, умовами договору поруки встановлено, що в разі невиконання зобов`язань боржником за кредитним договором, відповідачі несуть відповідальність перед позивачем як солідарні боржники, при цьому позивач вправі вимагати виконання зобов`язань як від всіх відповідачів разом, так і від кожного з них окремо, як в цілому, так і в частині боргу. З метою врегулювання спору в досудовому порядку, на адресу відповідачів направлялися претензії з вимогами погасити суму заборгованості, але відповіді отримано не було. На підставі викладеного, позивач просить стягнути солідарно з відповідачів на свою користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 36\~801 42 коп. та понесені судові витрати у сумі 2270 грн. 00 коп. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12 серпня 2021 року головуючою - суддею було обрано [PERSON] (а.с.17-18). Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 жовтня 2021 року дану справу було прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. При цьому, як вбачається з матеріалів справи, у відкритті провадження відносно відповідача [PERSON] було відмовлено у зв`язку зі смертю останньої, тому провадження було відкрито в частині позовних вимог до [PERSON] та надіслано копію ухвали про відкриття провадження у справі та одночасно надіслано копії позовної заяви та доданих до неї документів (а.с.38-39). Згідно рішення Вищої Ради правосуддя № 860/0/15-23 від 21 лютого 2023 року, суддю Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області [PERSON] було звільнено з посади (а.с.35). Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08 березня 2023 року головуючою - суддею було обрано Кобеляцьку - Шаховал І.О. (а.с.36). Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 квітня 2023 року суддею дану справу було прийнято до розгляду (а.с.37). Як вбачається з матеріалів справи, відповідачку про розгляд справи було повідомлено належним чином, однак остання своїм правом визначеним цивільно-процесуальним законодавством не скористалася та будь-які заяви чи клопотання на адресу суду не надала. Конверт, який був направлений за останньою відомою адресою її місця проживання та перебування повернувся до суду «За закінченням строку зберігання» (а.с.34). Враховуючи вищевикладене, а також враховуючи той факт, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам цивільно-процесуального законодавства. Зважаючи на ці обставини, суд керується\~ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року, яка згідно з частиною першою\~статті 9 Конституції України\~є частиною національного законодавства України, та яка визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Строки, встановлені\~ЦПК України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. Відповідно до ч.1\~ст. 81 ЦПК України,\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного. Згідно зі ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій. У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України», національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні. Згідно із\~ст.526 ЦК України,\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно\~до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, певних змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно\~ст.611 ЦК України, при порушенні зобов`язання наступають правові наслідки, установлені договором або законом. Статтею 629 ЦК України\~передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ч.1\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як встановлено судом, 22 червня 2020 року між Кредитною спілкою «Самара» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 218/20. Згідно умов кредитного договору, позивач надав відповідачу кредитні кошти у сумі 11 000 грн. 00 коп. строком на 24 місяці, починаючи з 22 червня 2020 року і по 21 червня 2022 року. Відповідач зобов`язувавсь погашати заборгованість по Кредитному договору щомісячно у період з 25 по 30 число кожного місяця з графіком погашення заборгованості по Кредитному договору, яка складається з заборгованості по кредиту та процентів за користування кредитом. Відповідач повинен був повернути суму кредиту та проценти за користування кредитом, які розраховуються щомісячно при своєчасному внесені платежів відповідно п.4.2 кредитного договору. Відповідач неналежним чином виконував свої кредитні зобов`язання, несвоєчасно сплачував заборгованість по кредиту, тим самим порушив запланований графік повернення кредит (а.с.9-11). Тому, при несвоєчасному внесенні платежів по поверненню кредиту, нараховані проценти відповідно до п.4.5 Кредитного договору за кожен день простроченого платежу. Як вбачається з матеріалів справи, строк дії кредитного договору закінчився, але сума кредиту не повернена та становить 36\~801 грн. 42 коп. Згідно до кредитного договору та розрахунку заборгованості, відповідач повинен повернути: 10 989 грн. 00 коп. - залишок по кредиту та 25\~812 грн. 42 коп. -\~проценти нараховані за користування кредитом з урахуванням прострочених платежів, тобто загальна сума заборгованості в розмірі 36\~801 грн. 42 коп., яку суд і стягує з відповідачки на користь позивача, тим самим задовольнивши позовні вимоги позивача в повному обсязі. Також, на підставі ст.141 ЦПК України,\~з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 270 грн. 00 коп., сплачений позивачем при подачі позову до суду.

Outcome: approved