Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-16 00:00:00

28.12.2022 [PERSON] подала до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області позовну заяву, в якій просить стягнути із страхової компанії ПРАТ ПРАТ "УАСК АСКА" завдані їй матеріальні збитки в сумі 50076,00 грн. на поховання та встановлення пам`ятника і моральну шкоду в сумі 50076,00 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 04.11.2019 на автодорозі сполученням "Львів-Кам`янка-Бузька-Луцьк" на 23 км. даної дороги, в с.Сапіжанка, біля будинку№68 по вул. В.Великого Львівського району Львівської області відбулася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля марки "Chevrolet Cruze" д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та пішохода [PERSON] в результаті якої, остання помер. Будучи членом сім`ї покійної, позивач звернулась до страхової компанії, де була застрахована цивільна відповідальність водія автомобіля, з метою отримання відшкодування, проте їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю вини водія застрахованого транспортного засобу. Вважаючи таку відмову протиправною, позивач звернулась до суду. Ухвалою суду від 30.12.2022 відкрито провадження у справі, визначено, що розгляд справи буде проводитись за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 27.03.2023 задоволено клопотання представника відповідача про витребування доказів. Ухвалою суду від 18.05.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги підтримав з підстав наведених у позовній заяві, просив задовольнити їх у повному обсязі. Представник відповідача у судовому засіданні вказала, що дійсно 04.11.2019 відбулася дорожньо-транспортна пригода за участі [PERSON] , цивільна відповідальність якого була застрахована у ПРАТ "УАСК АСКА", однак така сталась через його грубу необережність, оскільки водій [PERSON] не міг уникнути зіткнення з пішоходом [PERSON] , також через її дії, а тому дії учасників ДТП перебували у причинно-наслідковому зв`язку. Страхова компанія визнає той факт, що повинна здійснити відшкодування шкоду потерпілій стороні, однак у зв`язку з вказаними вище обставинами справи, просить зменшити суму такого відшкодування до 5 % від загальної суми. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що 04.11.2019 на автодорозі сполученням "Львів-Кам`янка-Бузька-Луцьк" на 23 км. даної дороги, в с.Сапіжанка, біля будинку №68 по вул.В.Великого Львівського райцону Львівської області відбулася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля марки "Chevrolet Cruze" д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та пішохода [PERSON] , яка від отриманих тілесних ушкоджень померла на місці пригоди. Вказане доводиться матеріалами цивільної справи та не заперечується сторонами. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] (а.с.13), а згідно висновку судово-медичної експертизи від 04.12.2019 №82/19 причиною смерті такої, є множинні тілесні ушкодження при зіткненні з авто (а.с.102). Постановою старшого слідчого СУ ГУ НП у Львівській області від 31.07.2020 кримінальне провадження №12019140000000789 від 05.11.2019 за ознаками ч. 2 ст. 286 КК України закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення. Вказана постанова слідчого мотивована тим, що згідно висновків експертиз, причиною настання ДТП була суперечність дій пішохода [PERSON] правилам дорожнього руху, а водій [PERSON] був позбавлений можливості уникнути зіткнення (а.с.52-55). Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 24.11.2020 постановустаршого слідчого СУ ГУ НП у Львівській області від 31.07.2020 про закриття кримінального провадження №12019140000000789 від 05.11.2019 за ознаками ч. 2 ст. 286 КК України скасовано (а.с.29-31). Згідно листа СУ ГУ НП у Львівській області від 15.02.2023, досудове розслідування кримінального провадження №12019140000000789 від 05.11.2019 за ознаками ч. 2 ст. 286 КК України триває та спрямоване на встановлення всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення (а.с. 93) Як видно з полісу №108505473, цивільна відповідальність водія транспортного засобу "Chevrolet Cruze" д.н.з. [NUMBER] була застрахована у ПРАТ "УАСК АСКА". Термін дії полісу з 18.10.2019 по 17.10.2020 (а.с. 28). Також судом встановлено, що позивач [PERSON] є донькою покійної [PERSON] , що доводиться свідоцтвом про її народження від 10.07.1982 (а.с.14). Відповідно до товарних чеків від 05.11.2019 та 20.11.2021 витрати на поховання, виготовлення та спорудження надгробного пам`ятника складають загальну суму 70940,00 грн. (а.с. 21-22). Заявою від 12.10.2020 позивач звернулась до ПРАТ "УАСК АСКА" із заявою про виплату страхового відшкодування витрат на поховання та моральної шкоди. У відповідь на таку заяву, представник ПРАТ "УАСК АСКА" листом від 03.11.2020 повідомив, що оскільки кримінальне провадження відносно водія [PERSON] закрито за відсутністю у його діях складу кримінального правопорушення, то відсутні підстави для виплати страхового відшкодування. Відтак, спір між сторонами виник щодо виплати страхового відшкодування за шкоду, яка завдана джерелом підвищеної небезпеки, цивільна відповідальність якого застрахована. Відповідач вважає, що така шкода підлягає відшкодуванню, однак просить визначити таку у розмірі 5 % від загальної суми відшкодування, оскільки така є більшою ніж ліміт на виплату ПРАТ "УАСК АСКА" страхових відшкодувань. Вирішуючи такий спір суд виходив з наступних мотивів та положень закону. Відповідно до частин першої, другої, п`ятої статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Статтею 1201 ЦК України визначено, що особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати. З фактичних обставин справи видно, що смерть пішохода [PERSON] настала внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки - автомобіля автомобіля марки "Chevrolet Cruze" д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , а тому, суд вважає, що між шкодою, яка завдана позивачу та дією джерела підвищеної небезпеки є причинно-наслідковий зв`язок. Також суд бере до уваги той факт, що кримінальне провадження по факту вказаної дорожньо-транспортної події, яка мала місце 04.11.2019 триває на стадії досудового розслідування. Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової автотехнічної експертизи від 30.07.2020 №5187, при заданих слідством вихідних даних (при всіх чотирьох варіантах темпу руху пішохода), швидкості суху автомобіля "Chevrolet Cruze" д.н.з. [NUMBER] в 50 км./год. його водій [PERSON] не мав технічної можливості уникнути наїзду на пішохода [PERSON] шляхом застосування своєчасного екстреного гальмування з моменту виникнення небезпеки для руху. З технічної точки зору, при заданих слідством вихідних даних, причиною настання даної ДТП став факт виходу пішохода [PERSON] на смугу руху автомобіля "Chevrolet Cruze" д.н.з. [NUMBER] на такій відстані, при якій його водій [PERSON] вже був позбавлений технічної можливості уникнути наїзду шляхом застосування своєчасного екстреного гальмування (а.с. 115-119). Також, згідно з висновком автотехнічної експертизи від 15.12.2022 №756-Е, який зроблений на замовлення [PERSON] , водій [PERSON] мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода [PERSON] , причиною ДТП з технічної точки зору є вихід пішохода [PERSON] на смугу руху автомобіля "Chevrolet Cruze" д.н.з. [NUMBER] , чим пішохід створив небезпеку для руху водієві [PERSON] та несвоєчасне застосування гальмування водієм (а.с.88-90). Такі висновки вказують на необхідність з`ясування питання щодо можливості у водія уникнути наїзду на пішохода, що є завданням досудового розслідування, яке триває на даний час, проте такі висновки не спростовують того, що смерть матері позивачки настала саме від наїзду автомобіля "Chevrolet Cruze" д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Враховуючи наведені обставини та норми матеріального права, суд дійшов висновку, що особа, яка керувала джерелом підвищеної небезпеки, повинна нести цивільну відповідальність за шкоду, завдану таким джерелом, незалежно від наявності її вини. Як видно з встановлених судом обставин справи, цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] була застрахована у ПРАТ "УАСК АСКА" . Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно ст. 27.3. цього закону, страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. А статтею 27.4. цього закону визначено, що страховик здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» мінімальна заробітна плата у місячному розмірі станом на 1 січня становить 4173,00 грн. З оцінених судом доказів встановлено та не заперечується учасниками справи, що загальний розмір витрат на поховання [PERSON] перевищує суму кратну 12 мінімальних заробітних плат, однак позивачка просить стягнути суму 50076,00 грн., що відповідає 12 мінімальним заробітнім платам на день настання страхового випадку. Також, суд вважає, що завдана моральна шкода, яка заподіяна позивачу, як доньці покійної [PERSON] та полягає у сильних душевних хвилюваннях і вимушених життєвих змінах хоч і виходить за межі ліміту відповідальності страховика, проте стягненню підлягає у межах визначених законом, а саме 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку, що становить 50076,00 грн. Оцінюючи посилання представника відповідача щодо необхідність зменшення розміру відшкодування, суд виходив з такого. Так, відповідно до ч. 2 ст. 1193 ЦК України якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого (а в разі вини особи, яка завдала шкоди, - також залежно від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом. Верховний Суд неодноразово наголошував у своїх рішеннях, що питання про те, чи є допущена потерпілим необережність грубою, у кожному конкретному випадку має вирішуватись з урахуванням фактичних обставин справи (характеру дії, обставин завдання шкоди, індивідуальних особливостей потерпілого, його стану тощо). Оцінивши фактичні обставини справи, а саме те, що потерпіла [PERSON] хоч і вийшла на проїжджу частину де рухався автомобіль, однак вона не була у стані алкогольного чи іншого сп`яніння, не вчиняла дій, щодо умисного потрапляння під автомобіль тощо, а допустила звичайну необачність на дорозі, тому її дії не можуть бути визнані судом як груба необережність. А оскільки підстав для зменшення суми відшкодування суд не вбачає, то, позовні вимоги є підставними та обґрунтованими і підлягають до задоволення повністю. Також, судові витрати у виді судового збору необхідно стягнути з відповідача на користь держави, оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору при поданні позовної заяви.

Outcome: approved