Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-12 00:00:00

22.05.2023 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути зі свого батька [PERSON] на її користь аліменти на своє утримання на період її навчання, але не більше чим до досягнення нею 23 річного віку у розмірі 1/4 частини усіх видів його доходу щомісячно до закінчення навчання. В обґрунтування цих вимог вказала, що є донькою [PERSON] , навчається на 4 курсі Харківського медичного університету за спеціальністю «Медицина», термін навчання 6 років, форма фінансування - державна. Рішенням суду від 21.07.2020 року було стягнуто аліменти на її утримання на користь її матері [PERSON] у розмірі 1/8 частини усіх видів заробітку відповідача. Однак 10.04.2023 року її мати померла, виконавче провадження закрито у зв`язку зі смертю стягувача. На сьогоднішній день вона позбавлена можливості самостійно себе утримувати, так як навчається на денній формі, інша форма навчання не передбачена. Самостійного доходу, який би забезпечив усі її необхідні потреби, вона не має, а тому потребує матеріальної допомоги. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на її утримання не надає, у зв`язку з чим звернулася до суду із цим позовом. Позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь на її утримання аліменти на період навчання в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, щомісячно. Ухвалою судді від 09.06.2023 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. Позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги у судовому засіданні, просила про їх задоволення; просила суд стягнути з відповідача на її користь на її утримання аліменти на період навчання в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, щомісячно. Представник відповідача адвокат Охмак В.І. в суді заперечував можливість його довірителя надавати утримання доньці у розмірі, про який вона просить, оскільки має інвалідність другої групи, встановлену у зв`язку із пораненням так як є учасником бойових дій. Крім того, [PERSON] має на утриманні 2-х неповнолітніх дітей та не має змоги виплачувати 1/4 частину своїх доходів на утримання повнолітньої доньки. Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав: Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] є донькою [PERSON] . Як вбачається з даних довідки з місця навчання від 30.06.2023 року, [PERSON] навчається у Харківському Національному медичному Університеті на денній формі навчання на 4 курсу за кошти державного бюджету з терміном навчання з 01 вересня 2019 року до 30 червня 2025 року. Відповідач [PERSON] є інвалідом 2 групи, яка встановлена терміном до 03.08.2023 року, та учасником бойових дій, що підтверджується копією довідки МСЕК та посвідченням серії [NUMBER] . Відповідно до копій свідоцтва про народження відповідач [PERSON] є батьком двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Вирішуючи спір, суд виходить з наступного: Положення ч. 1 ст. 199 СК України передбачають обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, якщо вони продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Виходячи з положення ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Аналізуючи надані докази, судом встановлено, що відповідач є батьком позивачки [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання у Харківському національному медичному університеті на денній формі навчання, та має мінливий не стабільний дохід у виді стипендії, яка є незначною. Мати позивачки померла у квітні 2023 року. Таким чином суд вважає, що позивачка потребує матеріальної допомоги. Відповідач є батьком позивачки, має тимчасову групу інвалідності та на утриманні має ще 2 неповнолітніх дітей. Будь-яких доказів про те, що він не проживає з сім`єю та має аліментні обов`язки щодо вказаних дітей, суду представником відповідача не надано. Доказів виконання аліментних обов`язків відносно інших утриманців відповідачем також суду не надано. Враховуючи матеріальне становище позивачки та відповідача, виходячи із розміру прожиткового мінімуму на особу, встановленого Законом України «Про Державний бюджет на 2023 рік», обов`язків батьків визначених Сімейним кодексом України, суд приходить до висновку про можливість стягнення з відповідача аліментів на утримання своєї повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, в розмірі 1/6 частини усіх видів його доходів до закінчення нею навчання чи досягнення 23 років, з огляду на обставини, що настануть раніше. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Тому, з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 1 073 грн 60 коп.

Outcome: partial