Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до Богодухівського районного суду Харківської області із позовом до [PERSON] , у якому просить: 1) розірвати шлюб з [PERSON] , 1985 року народження, зареєстрований Богодухівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Богодухівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) 05 квітня 2002 року, свідоцтво [NUMBER] ; 2) стягнути з відповідача на користь позивачки понесені нею судові витрати у вигляді судового збору 1073,60 грн.. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що 05.04.2022 Богодухівським відділом ДРАЦС у Богодухівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) між нею та відповідачем зареєстровано шлюб, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , яка постійно проживає з матір`ю. [PERSON] зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося з причини відсутності взаєморозуміння на ґрунті побутових та життєвих стосунків, які були пов`язані з різними поглядами на сімейні та життєві устої, порядок ведення господарства, що зробило неможливим подальше спільне проживання, в результаті чого позивачка втратила почуття любові до чоловіка та не згодна на примирення. Сторони з листопада 2022 року проживають окремо. Вказує, що питання про розірвання любу вирішено остаточно, подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Позивачка вказала, що відповідач фактично не заперечує проти розірвання шлюбу, спір пор майно між ними відсутній, дитина залишається проживати з матір`ю. Враховуючи викладене, [PERSON] звернулася до суду з даним позовом. Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 12.05.2023 позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Визначено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Призначено у справі судове засідання. Відповідачу запропоновано в установлений судом строк подати письмовий відзив на позов. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Подала до суду заяву, у якій просила розглядати справу за її відсутності. Просила не надавати строк для примирення, оскільки сторони тривалий час проживають окремо, спільного господарства не ведуть, подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. Зазначила, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини поважності неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав. Згідно з п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є , зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до ч.1 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Отже, відповідач у розумінні ст.ст. 128, 131 ЦПК України є належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. Відповідно до ч. 4 ст.\~223\~ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, не повідомив про причини неявки в судове засідання, відзиву на позов не подав, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивачки, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , перебувають у шлюбі, який зареєстровано 05 квітня 2022 року Богодухівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Богодухівському районі Харківської області Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис № 47, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 05.04.2022 (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, проживають вони окремо, спільне господарство не ведуть, тобто, сім`я існує формально. Клопотань про надання строку на примирення не надходило. Відомості, які б спростовували твердження позивача, до суду не надходили. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, шлюбно-сімейні стосунки між сторонами припинені, тривалий час проживають окремо, суд дійшов висновку про наявність підстав для ухвалення рішення про задоволення позову про розірвання шлюбу. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд зазначає наступне. Частиною 1 ст. 133\~ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Понесені витрати по сплаті судового збору підтверджуються наявною у матеріалах справи квитанцією № 0.0.2986021758.1 від 09.05.2023, відповідно до якої [PERSON] сплатила судовий збір за подання позову у розмірі 1073,60 грн.. Беручи до уваги наведене, суд вважає, що у відповідності до ст. 141 ЦПК України з [PERSON] на користь [PERSON] підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1073,60 грн.

Outcome: approved