Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що з відповідачем [PERSON] уклали юридичний шлюб 25 травня 2021 року зареєстрований Ратнівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), актовий запис №43.Від шлюбу дітей немає . Вказує, що подальше спільне життя з відповідачем неможливе через втрату взаєморозуміння між ними та розходженням поглядів на сімейне життя і обов`язки.Переконана,що примирення та подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Просить розірвати шлюб, оскільки він носит формальний характер, що суперечить її інтересам Ухвалою суду від 16 червня 2023 року відкрито провадження у справі. Позивачка [PERSON] звернулася із заявою про розгляд справи без її участі,позов підтримує, не заперечила щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] не з`явився , не повідомив про причини своєї неявки. Ухвалою суду від 11.07.2023 постановлено про заочний розгляд справи та постановлення заочного рішення. Суд дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. За нормами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Установлено та стверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданого 25.05.2023 року Ратнівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), що між [PERSON] та [PERSON] 25 травня 2021 року укладено шлюб, який зареєстрований Ратнівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), актовий запис № 43. Із заяви позивачки слідує, що їх шлюбносить формальний характер, тому подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечить її інтересам. Відповідач своїм правом на подачу відзиву на позов, заперечень не скористався, а тому у суду немає підстав сумніватися у доводах викладених позивачкою, як підставах для розірвання шлюбу. За приписами ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. При цьому, суд, вирішуючи справу про розірвання шлюбу, перш за все виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить її інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved