Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-29 00:00:00

Представник позивача, Акціонерного Товариства Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивача зазначено, що [PERSON] звернулась до ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником прав та обов`язків якого є АТ КБ «ПриватБанк», з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим 29.01.2016 року підписала заяву №б/н, після чого їй було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що визначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Для користування кредитним картковим рахунком відповідачка отримала кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту було збільшено до 37000,00 грн. Однак відповідачка належним чином зобов`язання за кредитним договором не виконує, у зв`язку з чим у неї станом на 10.03.2023 року виникла заборгованість, загальна сума якої становить 45287,16 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 36954,18 грн., заборгованість за простроченими відсотками за користування кредитом 8332,98 грн., у зв`язку із чим позивач просить стягнути з відповідача зазначену заборгованість за кредитним договором, а також витрати по сплаті судового збору в сумі 2684,00 грн. Представник позивача Ляр Д.Ю., який діє на підставі довіреності №2233-К-Н-О від 30.08.2022 року, у судове засідання не з`явився, подав суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив розгляд справи провести без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась з невідомих підстав, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причину неявки суд не повідомила, будь-яких клопотань щодо відкладення розгляду справи до суду не надсилала. У відповідності до ст.280, ст.281 ЦПК України, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29.01.2016 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», укладено договір із [PERSON] шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку. Відповідно до вказаного договору відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, який з часом збільшився до 37000,00 грн. За умовами укладеного договору [PERSON] отримала платіжну картку та персональний ідентифікаційний номер для авторизації. До укладеного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/. Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст.526\~ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до\~ст.614 ЦК України\~особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч.2\~ст.615 ЦК України\~одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до змісту ст.ст.610,612 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Згідно зіст.1054\~ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) надає другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі п.1 ст.1049\~Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Факт виконання позивачем умов кредитного договору підтверджується матеріалами справи. Отже, позивач свої зобов`язання за даним кредитним договором виконав в повному обсязі.\~ Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість [PERSON] за кредитним договором станом на 10.03.2023 року становить 45287,16 грн., яка складається з наступного: заборгованість за тілом кредиту 36954,18 грн., заборгованість за простроченими відсотками за користування кредитом 8332,98 грн. Згідно\~статті 599 ЦК України\~зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ст.530\~ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно п.5 ч.2статті 16\~ЦК України\~одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути примусове виконання обов`язку в натурі. Враховуючи вищевказані положення закону та існуючі обставини справи, суд вважає доведеним факт порушення відповідачем 8332,98. умов кредитного договору відносно строків повернення кредитної заборгованості та визнає право позивача на стягнення її в судовому порядку. Також суд погоджується із правильністю розрахунку позивачем суми заборгованості, які містяться в позовній заяві та письмовому розрахунку до позову. Будь яких доказів щодо відсутності заборгованості за кредитом або в іншому розмірі відповідачем не надано. Відповідно до ст.263\~ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до положень ч.3 ст.12, ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно з вимогами ст.ст. 76-78 ЦПК України\~засобами доказування в цивільній справі є письмові, речові і електронні докази, висновки експертів і показання свідків. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. З урахуванням переліченого, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог відносно заборгованості за кредитом. Оскільки позовні вимоги позивача задоволені, а ним при зверненні до суду сплачений судовий збір у розмірі 2684,00 грн., то у порядку передбаченомуст.141\~ЦПК України, він підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved