Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Ленінського районного суду м.Дніпропетровська з позовом до Державного підприємства «Азовський судноремонтний завод» (далі ДП «АСРЗ») про стягнення заборгованості по заробітній платі, котрий в ході розгляду справи уточнив. В обґрунтування позову посилається на те, що з 22.04.2021 року по 31.01.2022 року включно працював в ДП «АСРЗ» на посаді моторист 1 класу - матрос 2 класу. З квітня 2021 року відповідач нараховував йому заробітну плату, але не виплачував її у повному обсязі. Станом на 30.11.2021 року була наявна заборгованість по заробітній платі в розмірі 22134,16 гривень, що підтверджувалося розрахунковим аркушем за табельним №22 за листопад 2021 року. 31.01.2022 року він був звільнений з ДП «АСРЗ» за власним бажанням. В день звільнення йому були вручені копія наказу про його звільнення та його трудова книжка. В супереч вимога ст.47 та 116 КЗпП України розрахунок по заробітній платі з ним проведений не був, на його вимогу надати інформацію про розмір заборгованості відповідача перед ним спеціалістом відділу кадрів було відмовлено. Про нараховані суми, належні йому при звільненні, включаючи розмір компенсації за невикористану щорічну (основну) відпустку, йому також повідомлено не було. Враховуючи зазначене, загальна сума заборгованості відповідача по заробітній платі перед ним за період роботи з 22.04.2021 року по 30.11.2021 року становить 22134,16 гривень. Однак вказана сума заборгованості підлягає уточненню через відсутність на день подачі позову інформації про нараховану, але не виплачену заробітну плату за грудень 2021 року та січень 2022 року. До початку повномасштабної війни в Україні він неодноразово звертався до відповідача із заявою про видачу йому довідки про нарахування та виплату йому заробітної плати, однак йому відмовляли в наданні зазначених документів без будь-яких пояснень та причин. Згідно з довідки Пенсійного фонду України про нараховану заробітну плату (дохід, грошове забезпечення), ДП «АСРЗ» нарахував йому суму заробітної плати за період з 22.04.2021 року по 31.12.2021 року в загальному розмірі 76213,05 гривень. З виписки по рахунку, на який відповідач здійснював переказ заробітної плати АТ «ПУМБ» від 17.06.2023 року за період з 01.04.2021 року по 17.06.2023 року ДП «АСРЗ» виплатило йому суму заробітної плати в розмірі 40659,16 гривень. Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача по заробітній платі перед ним за період роботи в ДП «АСРЗ» з 22.04.2021 року по 31.12.2021 року становить 35553,89 гривень, яку він просить стягнути з відповідача на свою користь. Ухвалою суду від 10.03.2023 року відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Витребувано у ДП «АСРЗ» відомості (довідку) про розміри заборгованості ДП «АСРЗ» по заробітній платі та належних до виплати мотористу 1 класу-матросу 2 класу [PERSON] , сум за весь період роботи в ДП «АСРЗ» з 22.04.2021 року по 31.01.2022 року включно. 19.06.2023 року від позивача [PERSON] до суду надійшла заява про уточнення позовної заяви про стягнення заборгованості по заробітній платі в частині розміру заборгованості. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, в уточненій позовній заяві просив розгляд справи провести без його участі, позов підтримує та просить задовольнити. Представник відповідача ДП «АСРЗ» про день, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, проте до суду повторно не прибув, відзиву на позов не надав, будь-яких заяв (клопотань) від нього не надходило, тому суд за наявності письмової згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, доходить висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] з 22.04.2021 року по 31.01.2022 року працював на посаді моторист 1 класу - матрос 2 класу в ДП «АСРЗ». 31.01.2022 року був звільнений з роботи за власним бажанням, на підставі ст. 38 КЗпП України, що підтверджується трудовою книжкою позивача. Згідно довідки Пенсійного фонду України про нараховану заробітну плату (дохід, грошове забезпечення) ДП «АСРЗ» нараховано [PERSON] суму заробітної плати за період з 22 квітня 2021 року( за фактично відпрацьований час) по грудень 2021 року у розмірі 76213,05 гривень. З виписки АТ «ПУМБ» по рахунку [PERSON] , на який відповідач здійснював переказ заробітної плати в період з 01.04.2021 року по 17.06.2023 року вбачається, що ДП «АСРЗ» за весь час роботи з 22.04.2021 року по 31.01.2022 року ДП «АСРЗ» виплатило [PERSON] суму заробітної плати в розмірі 40659,16 гривень. Таким чином, загальна сума заборгованості по заробітній платі ДП «АСРЗ» перед позивачем становить 35553,89 гривень. Оскільки відповідач не надав позивачу довідку про нараховану та невиплачену або виплачену заробітну плату, не надав суду таких в відомостей, тому суд при вирішенні спору по суті та визначенні розміру заборгованості по нарахованій та невиплаченій позивачу заробітної плати приймає до уваги відомості ПФУ, та виписку з АТ «ПУМБ» , які надані суду позивачем, в яких зафіксовані відомості про його заробітну плату та її виплату. Статтею 43 Конституції України закріплено право на працю і заробітну плату, кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Відповідно до частини 1 статті 94 КЗпП України, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Згідно зі статтею 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Частиною першої статті 47 КЗпП України визначено, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені у статті 116 КЗпП України. Згідно із частиною першою статті 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. За загальним правилом, встановленим статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Належних та допустимих доказів, щодо поважності причин несвоєчасної виплати позивачу належних сум при звільненні у встановлений законом строк, відповідачем суду не надано, та вказана позивачем сума заборгованості по заробітній платі у розмірі 35553,89 гривень відповідачем не спростована. Статтею 233 КЗпП України встановлено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Таким чином, судом встановлено, що відповідачем ДП «АСРЗ» не була виплачена заборгованість по заробітній платі в розмірі 35553,89 гривень, що підтверджується дослідженими доказами по справі та не спростовано відповідачем, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно з положеннями законодавства з заробітної плати має проводитись відрахування податків та обов`язкових платежів, тому при виплаті відповідачем відповідних сум, належить утримати з них передбачені законом податки і обов`язкові платежі. Згідно п.2 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині виплати заробітної плати за один місяць в розмірі 10521 гривень, який зафіксований в довідці ПФУ. Оскільки позивачі у справах про стягнення заробітної плати відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнені від сплати судового збору, на підставі ч. 1 статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073,60 гривень за вимогу про стягнення заробітної плати.

Outcome: approved