Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-02 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «РІАЛЬТО» звернулось до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивовано тим, що 09.01.2021 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» та відповідач уклали кредитний договір № 210109-29034-2, відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 5 000 грн., строком на 30 днів, шляхом переказу на його платіжну картку № [NUMBER] емітовану АТ «А-БАНК», зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,99 % від суми кредиту за кожен день користування та 3,5% від залишку суми кредиту за кожен день прострочення терміну повернення кредиту. Укладений кредитний договір не відноситься до споживчого кредитування, оскільки відповідно до ч.2 ст. 3 ЗУ "Про споживче кредитування" (в редакції, що діяла на дату укладення Кредитного договору), дія даного закону не поширювалась на договори, що містять умову про споживчий кредит у формі кредитування рахунку зі строком погашення кредиту до одного місяця, та кредитні договори, що укладаються на строк до одного місяця. Кредитний договір був укладений в електронному вигляді, шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті в мережі інтернет https://monetka.ua або https://monetka.com.ua, та підписання кредитногодоговору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до ЗУ "Про електронну комерцію". Зазначений кредитний договір був підписаний 09.01.2021 року, шляхом введення одноразового ідентифікатора 074903 в особистому кабінеті на веб сайті в мережі інтернет. Кредитні кошти були направлені відповідачу 09.01.2021 року на платіжну картку № № [NUMBER] емітовану АТ «А-БАНК». Крім того, відповідачем було пролонговано кредитний договір, шляхом сплати комісії у розмірі 250,00 грн., що підтверджується чеком. Позивач зазначає, що таким чином, між первісним кредитором та відповідачем було укладено кредитний договір в електронній формі, що прирівнюється до письмової форми договору з усіма правовими наслідками невиконання зобов`язань за договором. 01.07.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» та ТОВ "ФК "РІАЛЬТО", укладено договір відступлення прав вимоги № 01/07/2021-Р/М, відповідно до умов якого право вимоги за кредитним договором № 210109-29034-2 від 09.01.2021 перейшло до ТОВ «ФК «Ріальто». Однак, відповідач в порушення умов кредитного договору зобов`язання за вказаним договором не виконав, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 03.02.2023 становить 29 681,50 грн., та складається з : 5 000 грн. - заборгованість за кредитом; 3 681,50 грн - заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п.1.2 кредитного договору за ставкою 1,99% за кожен день користування кредитом за період з 09.01.2021 року по 08.02.2021 року (включно); 21 000 грн. - заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п.3.3. кредитного договору за ставкою 3,5 % за кожен день користування кредитом за період з 16.02.2021 року по 15.06.2021 року (включно) відповідно. За таких підстав позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № 210109-29034-2 від 09.01.2021 у сумі 5 000 грн., заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п.1.2. Кредитного договору за ставкою 1,99% за кожен день користування кредитом за період з 09.01.2021 року по 08.02.2021 року - 3 681,50 грн.; заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п.3.3. Кредитного договору за ставкою 3,5% за кожен день користування кредитом за період з 16.02.2021 року по 15.06.2021 року(включно); судові витрати у виді судового збору в сумі 2 684 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 9 000 грн. Ухвалою суду від 01.03.2023 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 16.03.2023 року витребувано документи з АТ «А-Банк». 10.04.2023 року на адресу суду надійшли документи на виконання ухвали суду від 16.03.2023 року. В судове засіданні представник позивача не з`явився надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав за обставин викладених в ньому, просив позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] , в судове засідання повторно не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судових повісток, СМС повідомлень та через оголошення на офіційному сайті судової влади. На підставі ст. 280 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд вирішив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Положеннями ст. 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно з ч.ч.1, 5-7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконання обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст. 77 ЦПК України). Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом (ч.1 ст. 78 ЦПК України). При розгляді справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України, а в ч. 1 ст. 626 ЦК України зазначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Також відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною першою ст. 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Загальні правила щодо форми договору визначені ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Частина 2 ст. 1056-1 ЦК України визначає, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. У п.п. 5, 6 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. Якщо покупець (споживач, замовник) укладає електронний договір шляхом розміщення замовлення за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, продавець (виконавець, постачальник) зобов`язаний оперативно підтвердити отримання такого замовлення. Замовлення або підтвердження розміщення замовлення вважається отриманим у момент, коли сторона електронного договору отримала доступ до нього. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно зі ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання зокрема електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Судом встановлено, що 09.01.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 210109-29034-2, шляхом його підписання відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором № 074903. Відповідно до вказаного кредитного договору відповідачу позичальником було надано у кредит грошові кошти в сумі 5 000 грн., на умовах строковості, зворотності та платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом не пізніше строку, визначеного в пункті 1.3 цього договору. Згідно п. 1.3 договору строк надання кредиту та строк дії договору становить 30 днів, але в будь-якому випадку строк користування грошовими коштами, наданими в кредит не може становити менше трьох календарних днів. Строк надання кредиту може бути продовжений в порядку та на умовах, визначених цим договором. Пунктом 1.4 договору визначено, що невід`ємною частиною цього договору є Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, через мережу інтернет ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація», які розміщені на сайті monetka.ua. Як передбачено п. 1.6 договору Товариство здійснює переказ суми кредиту на електронний платіжний засіб № [NUMBER] , що належить позичальнику. Згідно витребуваної судом виписки з рахунку АТ «А-Банк» на рахунок [PERSON] 09.01.2021 надійшли кошти в розмірі 5 000 грн. Пунктом 2.4 визначено, що позичальник зобов`язаний, зокрема, у встановлений договором строк повернути кредит та сплатити проценти за його користування, а також у випадку подальшої зміни терміну платежу (оформлення продовження) сплачувати товариству проценти за користування кредитом у розмірі 1,99% в день від суми кредиту, починаючи з першого дня продовження на період строку її дії. Пунктом 3.3 договору визначено, що у випадку порушення строків повернення кредиту, встановлених п. 1.3 договору (з урахуванням пролонгації дії договору), позичальник сплачує товариству плату за неправомірне користування кредитом за процентною ставкою 3.5% від суми несвоєчасно повернутого кредиту за кожен день користування кредитом понад строк. Згідно з витягом з інформаційно-телекомунікаційної системи https://monetka.ua, для укладення електронного кредитного договору № 210109-29034-2 від 09.01.2021 сторони вчинили наступні дії 09.01.2021 - 10:38:20 год. введення позичальником даних по заяві, автоматична перевірка по заяві, перевірка позичальника за даними БКІ, скорингова перевірка позичальника; 10:49:31 год. оброблення даних позичальника, 10:49:42 підтвердження укладання договору. Як вбачається з інформації, наданої АТ «А-БАНК» на вимогу суду, на ім`я [PERSON] в АТ «А-Банк» емітовано картку № [NUMBER] , інформація про підтвердження операцій за вказаною карткою відправляється на номер телефону [NUMBER] . Відповідно до копії довідки ТОВ «Девелопмент Інновейшинс» № 60684 від 21.01.2023, СМС повідомлення від альфа-імені «MONETKA» з текстом «Для підтвердження згоди з умовами договору введіть 074903», було доставлено на номер [NUMBER] за допомогою сервісу ТОВ «Мобізон» 09.01.2021 о 10:49:31 год. Згідно платіжного доручення № 348154988 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» 09.01.2021 здійснило перерахування коштів в сумі 5 000 грн. за договором № 210109-29034-2 від 09.01.2021 на умовах фінансового кредиту на картку № [NUMBER] . Тобто, сторони дійшли згоди про істотні умови кредитного договору. Крім того, згода на укладення договору та отримання відповідачем коштів на зазначену неї банківську картку підтверджено наданими позивачем доказами. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а ч. 1 ст. 526 ЦК України встановлює, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з розрахунком суми боргу заборгованість відповідача по кредитному договору станом на 03.02.2023 становить 29 681,50 грн. в тому числі: 5 000 грн., - заборгованість за кредитом; - заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п.1.2. Кредитного договору за ставкою 1,99% за кожен день користування кредитом за період з 09.01.2021 року по 08.02.2021 року - 3 681,50 грн.; - заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п.3.3. Кредитного договору за ставкою 3,5% за кожен день користування кредитом за період з 16.02.2021 року по 15.06.2021 року(включно), в розмірі 21 000 грн. Крім того, судом встановлено, що 01.07.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» та позивачем укладено договір про відступлення права вимоги № 01/07/2021-Р/М, за умовами якого первісний кредитор в порядку та на умовах, визначених цим договором та чинним законодавством України, відступає (передає), а новий кредитор приймає (набуває) права грошової вимоги до первісного кредитора за кредитними договорами, строк виконання зобов`язань за якими настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить первісному кредиторі. Згідно з витягом з Акту приймання-передачі прав № 1 від 01.07.2021 до договору відступлення права вимоги № 01/07/2021-Р/М від 01.07.2021 позивач отримав право грошової вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором № 210109-29034-2 від 09,01.2021. Згідно зі ст.ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) і до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 23.09.2015 у справі № 6-979цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Разом з тим, станом на день розгляду справи спір між сторонами не врегульований, відповідач заборгованість за кредитним договором у добровільному порядку не сплатив. Враховуючи те, що умовами кредитного договору встановлено обов`язок позичальника повернути наданий кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами, а також те, що позичальник не виконує взятті на себе зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту та процентів, суд приходить до висновку, що у позивача виникло право вимоги повернення суми заборгованості, а відтак позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати понесені позивачем на професійну правничу допомогу у сумі 9000,00 грн., що підтверджені копіями договору про надання юридичних послуг № 02/06/2022 від 02.06.2022, платіжного доручення № 371 від 15.09.2021; акту приймання-передачі наданих послуг від 02.06.2022 року до договору № 02/06/2022 про надання юридичних послуг від 02.06.2022 року, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved