Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-10 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін. 19.06.2023 представник [PERSON] адвокат Дмитрієв А.І., який діє в інтересах позивача на підставі ордера на надання правової допомоги серії АІ №1409083 від 13.06.2023, звернувся до Малинського районного суду Житомирської області з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, в обґрунтування якої зазначив, що 27.02.2019 Коростенським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Від даного шлюбу у сторін народилася дитина - син [PERSON] , [INFO] . На час звернення до суду спільний побут та господарство сторони не ведуть, як сім`я не проживають. Подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим. Тому на момент звернення до суду з позовом про стягнення аліментів у провадженні Коростенського районного суду Житомирської області перебуває цивільна справа №279/1626/23 про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] . Також, до подання позову до суду добровільно про сплату аліментів з відповідачем домовитися не вдалося. За час окремого проживання, а саме з 05.03.2022 відповідач жодним чином не надавав позивачці допомогу на утримання спільної дитини. Вимогами позову [PERSON] просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 4 тис. грн. щомісячно, але не менше прожиткового мінімуму, встановленого законодавством для дитини відповідного віку, що складає 2272,00 грн. Явка сторін по справі: Позивач [PERSON] та її представник в судове засідання не з`явилися, 11.07.2023 представник позивача адвокат Дмитрієв А.І. подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву про стягнення аліментів не подав, також жодних заяв, клопотань від відповідача до суду не надходило. У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням про поважність причин неявки, в порядку, визначеному статтею 280 ЦПК України, за відсутності заперечень позивача, суд постановив провести розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Суд, відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України, розглядає справу у судовому засіданні за відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі наявні докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Встановлено, що 27.02.2019 Коростенським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис №58 (а.с.4 зворот). Після державної реєстрації шлюбу прізвище позивача змінилося з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Від даного шлюбу сторони мають спільну дитину: [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с.4). Відповідно до витягу з Реєстру територіальної громади від 02.06.2023, місце проживання [PERSON] зареєстровано за адресою: [ADDRESS] (а.с.5). Згідно з довідкою №589 від 02.06.2023, виданої за підписом депутата Малинської міської ради Житомирської області Сніцаренко Л.А., [PERSON] разом з дитиною [PERSON] фактично проживають за адресою: [ADDRESS] (а.с.5 зворот). Мотиви та застосовані норми права. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ст.180 Сімейного кодексу України (далі по тексту - СК України) батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дітей той із них, хто проживає окремо від дітей, може брати участь у їх утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною першою статті 184 СК України встановлено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. [PERSON] та [PERSON] не домовилися про спосіб виконання обов`язку утримувати дитину, а відтак є підстави для стягнення аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі, ураховуючи вимогу позивачки. Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Частинами 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» у 2023 році прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років з 01 січня складає 2272,00 грн. У позовній заяві [PERSON] зазначає, що щомісячні витрати на утримання дитини, які вона несе самостійно, складають 8 тис. грн. В той самий час відповідач є здоровим, працездатним, працює офіційно, інших осіб на утриманні не має, а тому має можливість сплачувати аліменти у розмірі 4 тис. грн. У той же час вимоги позивачки про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина у розмірі 4000 грн. щомісячно є завищеними та нею не доведено фактичну можливість їх сплати відповідачем саме у такому розмірі. Враховуючи вищенаведені обставини, суд дійшов висновку про присудження аліментів на утримання дитини в розмірі 3 тис. грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно з п. 1) ч. 1ст. 430 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню у справах про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 1 ст. 141 цього Кодексу судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Ураховуючи те, що позивачка на підставі п. 3) ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви про стягнення аліментів і її позов задоволено частково, судовий збір у розмірі 1073, 60 грн. слід стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial