Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-05 00:00:00

Представник [PERSON] адвокат Панченко Олена Олександрівна звернулася із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просила стягнути з позивача на користь відповідача понесені судові витрати в частині витрат на професійну правову допомогу у розмірі 12 000,00 грн. В обґрунтування заяви посилалася на те, що в провадженні Новосанжарського районного суду Полтавської області знаходилася справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди внаслідок пошкодження майна. Вказала, що 28.12.2022 Новосанжарським районним судом Полтавської області у даній справі було прийнято рішення, яким у задоволенні позову було відмовлено. Постановою Полтавського апеляційного суду від 11.05.2023 апеляційну скаргу [PERSON] було залишено без задоволення, рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 28.12.2022 залишено без змін. В обґрунтування понесених витрат представник відповідача зазначила, що докази понесених витрат додавала до відзиву на позовну заяву, а саме: договір про надання правничої допомоги № 01-01/08/22 від 01.08.2022, акт виконаних робіт № 1 згідно з Договором про надання правничої допомоги № 01-01/08/22 від 16.08.2022, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом на виконання договору № 01-01/08/22 про надання правничої допомоги від 01.18.2022 у цивільні справі № 542/631/22 станом на 16 серпня 2022 року, квитанція до прибуткового касового ордера № 17 від 03.08.2022. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися. Позивач надав до суду заяву про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення за відсутності позивача та його представника, у заяві просив відмовити щодо стягнення з нього судових витрат, так як витрати на правничу допомогу не обґрунтовані, тому він їх не визнає. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися. Представник відповідача надіслала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності відповідача. У заяві вказала, що заяву про ухвалення додаткового рішення підтримує, просила її задовольнити повністю. Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення. Згідно з частиною 2 статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, заяву про ухвалення додаткового рішення, дійшов до такого висновку. Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Встановлено, що до суду представником відповідача разом із відзивом на позовну заяву було надано договір від 01 серпня 2022 року, укладений між відповідачем у справі [PERSON] та Адвокатським бюро «Олени Панченко» в особі Панченко Олени Олександрівни № 01-01/08/22 про надання правничої допомоги (т. 1, а. с. 123-123а). Крім того, надано акт виконаних робіт № 1 від 16.08.2022, відповідно до якого зазначено кількість витраченого часу на надання правової допомоги та їх вартість у розмірі 12\~000,00 грн (а. с. 124). Відповідно до детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом на виконання Договору № 01-01/08/22 про надання правничої допомоги від 01.08.2022 у цивільній справі № 542/631/22 станом на 16 серпня 2022 року кількість витраченого часу на надання правничої допомоги становить 13 годин, а саме: 1)попередньо опрацьовано матеріали, надані клієнтом, підготовки правової позиції по справі витрачено 2 години; 2)підготовлено відзив на позовну заяву [PERSON] , обговорення відзиву з клієнтом та внесення виправлень, доповнень за бажанням клієнта витрачено 6 годин; 3)здійснено пошук та вичення законодавчих та нормативно-правових актів, якими врегульовані спірні правовідносини, пошук та вивчення судової проактики по аналогічній категорії справ витрачено 2 години; 4)усні консультації, роз`яснення, узгодження позиції по справі, обговорення ходу ведення справи з клієнтом, збирання доказів витрачено 1 годину; 5)складання клопотання про витребування доказів, клопотання про виклик свідків витрачено 2 години. Також зазначено, що згідно з умовами договору, розмір гонорару, який Клієнт сплачує Адвокатському бюро за надану в межах цього Договору правову допомогу за годину роботи становить 50% прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на день оплати, але не більше 12\~000,00 грн. Вказано розрахунок 13 год х (2600,00грн х 50%) = 16\~900,00грн, водночас згідно з умовами Договору № 01-01/08/22 про надання правничої допомоги від 01.08.2022 становить 12\~000,00 грн (а.с. 125). \~ \~ \~ \~Згідно з квитанцією до прибуткового касового ордера №14 від 03 серпня 2022 року та актом виконаних робіт № 1 від 16.08.2022 на підставі договору про надання правничої допомоги № 01-01/08/22 від 01.08.2022 Адвокатське Бюро «Олени Панченко» отримало від [PERSON] гонорар у розмірі 12\~000,00 грн (т. 1, а. с. 124, 126). Надаючи оцінку зазначеним доказам, суд виходить з такого. Згідно з положеннями статті 59 Конституції України, кожен має право на професійну правничу допомогу. У відповідності до статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. За приписами частини третьої статті 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Згідно зі статтею 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з положеннями статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Разом з тим, чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Так, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц. Тобто в цілому нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін. При цьому, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи,

Outcome: approved