Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-03 00:00:00

У листопаді 2022 року через електронну систему «Електронний суд» до Деснянського районного суду м. Києва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів. Позивач вказує, що з відповідачем 18 квітня 2015 року було укладено шлюб. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 02 квітня 2020 року у справі № 754/2977/20 шлюб було розірвано. Від шлюбу сторони мають двох спільних неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 01 грудня 2020 року у справі № 754/8851/20 визначено місце проживання двох малолітніх дітей з їх батьком - [PERSON] . Крім того, за заявою [PERSON] Деснянським районним судом м. Києва було винесено судовий Наказ №754/1113/21 від 01.02.2021 р., щодо визначення аліментів у твердій грошовій сумі, а саме про: - стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 22.01.2021 року і до досягнення дитиною повноліття., - стягнення з [PERSON] на користь[PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 22.01.2021 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивач також зазначає, що з початку воєнного стану в Україні, зокрема у м. Києві, спостерігається підвищення цін переважної частини продовольчих товарів, у тому числі товарів, що мають істотну соціальну значущість. Окрім того, у зв`язку із введенням воєнного стану частина підприємств у в Україні припинила свою роботу, частина суттєво знизила розмір заробітної плати своїм співробітникам. У тому числі підприємства, на яких за сумісництвом працює позивач суттєво знизили суму заробітної плати останньому після початку збройної агресії РФ. Зважаючи на викладені обставини Позивач просить постановити рішення, яким змінити спосіб сплати та розмір аліментів, які стягуються за судовим Наказом Деснянського районного суду м. Києва №754/1113/21 від 01.02.2021 року. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 12.12.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 24 лютого 2023 року змінено розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на підставі виконавчого листа по цивільній справі 754/10768/22 на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини з усіх видів її заробітку (доходу) , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 22 лютого 2021 року і до досягнення дітьми повноліття. Не погоджуючись з прийнятим рішенням, 27 березня 2023 року відповідач у справі звернулась до Деснянського районного суду м. Києва з заявоюпро перегляд зазначеного заочного рішення. Заява надійшла до суду 03 квітня 2023 року. Посилаючись на те, що вона не має матеріальної можливості сплачувати аліменти у більшому розмірі ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину, що підтверджується довідками ОК-5 та ОК-7, виданих ГУ ПФУ у м. Києві від 24.03.2023 року. Наразі вона змушена віддавати 2/3 частини своєї заробітної плати на утримання дітей. Ухвалою суду від 05 квітня 2023 року заяву відповідача про перегляд заочного рішення від 24 лютого 2023 року - задоволено. Скасувати заочне рішення Деснянського районного суду міста Києва від 24 лютого 2023 року в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів, справу призначено до розгляду в спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно до ч. 1ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи; 2) що виникають з трудових відносин. Згідно з правилами ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначена справа є малозначною, як справа незначної складності, враховуючи, що ціна позову в цій справі не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. 22 травня 2023 року через електронну систему «Електронний суд» до Деснянського районного суду м. Києва від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Вважає доводи відповідача не обґрунтованими та безпідставними, які не відповідають дійсності. Наполягав на задоволені своїх вимог. Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні підтримали свої вимоги та просили відмовити у задоволені позову [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову. За положенням ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Судом встановлено, що 18 квітня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, про що 18 квітня 2015 року складено відповідний актовий запис № 488. Від шлюбу позивач з відповідачем мають двох неповнолітніх дітей - дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва серії [NUMBER] та сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва серії [NUMBER] . Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 02 квітня 2020 року шлюб між сторонами було розірвано. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 01 грудня 2020 року було визначено місце проживання двох малолітніх дітей з їх батьком -[PERSON] 01 лютого 2021 року Деснянським районним судом м. Києва було винесено судовий наказ щодо визначення аліментів у твердій грошовій сумі, а саме: - про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 22.01.2021 року і до досягнення дитиною повноліття. - стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 22.01.2021 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно вказаного судового Наказу було відкрито виконавче провадження №65357127 про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей. Позивач посилаючись на те, що за останній рік його матеріальне становище погіршилось у зв`язку з військовим станом, через електронну систему «Електронний суд» до Деснянського районного суду м. Києва подав позовну заяву про зміну розміру аліментів. 24 лютого 2023 року Деснянським районним судом м. Києва ухвалено заочне рішення у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів, яким позовній вимоги були задоволені - стягнуто з [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , [ADDRESS] ) на користь [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , [ADDRESS] ) аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 17 листопада 2022 року і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, судові рішення ухвалюються іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Згідно зі ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій. Посадових чи службових осіб та громадян в підлягають виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч.2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. Відповідно до закону батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. У відповідності до ч.1 ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ст.13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі ст.141 СК мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно із частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Положеннями частин другої та третьої статті 181 СК України визначено, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. У підпункті 1 пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" судам роз`яснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Як передбачено ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно із ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267 - 271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. З аналізу вказаних статей вбачається, що припинення стягнення аліментів є можливим у тому випадку, коли одержувач аліментів, не витрачає отримувані нею аліменти на дитину, або ж у випадку, коли дитина з певного часу перебуває на утриманні іншого з батьків, з якого вже стягуються аліменти. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів. Суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 4 вересня 2019 року (справа № 711/8561/16), відповідно до якого за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. Суд приходить до висновку, що позивач належними та допустимим доказами не підтвердив погіршення свого майнового стану та покращення майнового стану відповідача. Відповідно, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо зміни розміру аліментів не знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, вони в такому вигляді не ґрунтуються на встановлених нормах цивільного та сімейного законодавства України, оскільки позивачем не надано суду доказів, які б суд міг покласти в основу задоволення вимог позивача, як це передбачено статтями 77-80 ЦПК України, і тому не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed