Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-12 00:00:00

Позивач 20 жовтня 2020 року звернувся до суду з позовом та уточнивши позовні вимоги мотивує тим, що 24.07.2019 року АТ «СК «АРКС» уклала з [PERSON] електронний договір комплексного страхування майна, за яким було застраховано майнові інтереси пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням застрахованим майном - квартирою [ADDRESS] . 24.12.2019 року із застрахованим майном трапився страховий випадок залиття квартири рідиною. Власником квартири, з якої проникла рідина є відповідач [PERSON] . На відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири позивачем було сплачено суму страхового відшкодування у розмірі 51299 грн. 56 коп. З моменту виплати страхового відшкодування позивач отримав право вимоги до особи, відповідальної за заподіяні збитки. Просить стягнути з відповідача на користь компанії суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі 51\~299,56 грн. У відзиві на позовну заяву відповідач проти позову заперечував. Пояснив, що надані позивачем докази не підтверджують, що між ним та [PERSON] було укладено договір комплексного страхування майна, а вина відповідача та розмір заподіяної шкоди встановлені. Не надано доказів укладення договору в електронній формі. За умовами договору відсутнє положення про страхування від ризиків дії води. Акт про залиття не відповідає вимогам п. 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 №76: відсутні відомості про те, що особи, які склали акт, є уповноваженими представниками організації, відсутні дані про їх посади та місце роботи. Позивачем не надано доказів наявності чи відсутності у КП «Сумитеплоцентраль» СМР права приймати участь у комісійному обстеженні квартири та складати акт. З акту незрозуміло ні наслідків, ні причин залиття. У провадженні Зарічного районного суду м. Суми перебуває справа №591/6485/20 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди внаслідок залиття. У зазначеній справі міститься акт про залиття від 26.12.2019, зміст якого не співпадає з копією акту, наданого у даній справі, у тому числі і щодо дати залиття, що викликає сумніви у достовірності даного доказу. Крім того, наявний ще один акт від 21.02.2020, який складений через два місяці та про який у позовній заяві позивач не зазначає. Цей акт впливає на достовірність висновків у локальному кошторисі на будівельні роботи від 11.01.2020, який надав позивач. Цей локальний кошторис є суперечливим із зведеним кошторисним рахунком вартості об?єкта будівництва від 16.03.2020, локальним кошторисом від 16.03.2020, звітом про оцінку майна, які місяться в матеріалах справи №591/3210/20, у тому числі щодо розміру витрат. Матеріали справи не містять доказів того, що кошти страховою компанією були перераховані саме страхувальнику [PERSON] згідно укладеного договору страхування. Заява про страхове відшкодування вказує, що подія відбулась 24.12.2019, натомість у акті залиття зазначено іншу дату. Ухвалою суду від 31.03.2021 скасоване заочне рішення у даній справі та призначено справу до розгляду у порядку загального позовного провадження. 20.04.2021, 13.05.2021 підготовче засідання відкладено за клопотанням представника позивача. 24.05.2021 відкладено підготовче засідання за клопотанням представника позивача. 10.06.2021 ухвалою суду частково задоволено клопотання представника відповідача про витребування доказів. У зв?язку з витребуванням доказів оголошена перерва у судовому засіданні. 13.07.2021 за клопотанням представника відповідача відкладено підготовче засідання. 31.08.2021 зупинено провадження у справі у зв?язку із призначенням судової будівельно-технічної експертизи. Ухвалою від 17.11.2021 поновлено провадження у справі у зв?язку із надходженням клопотання експерта. 30.11.2021 оголошено перерву у зв?язку із витребуванням доказів. 16.12.2021 оголшено перерву у зв?язку із витребуванням доказів. 19.01.2022 відкладено підготовче засідання за клопотанням представника позивача. 08.02.2022 відкладено підготовче засідання за клопотанням представника позивача. Ухвалою суду від 22.02.2022 зупинено провадження у справі у зв?язку із призначенням судової будівельно-технічної експертизи. Ухвалою суду від 29.03.2023 поновлено провадження у справі. 11.04.2023, 28.04.2023 у зв?язку із оголошеною повітряною тривогою судове засідання відкладено. 19.05.2023 У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав із зазначених підстав. У судовому засіданні представник відповідача заперечував проти позову з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву. Крім того, зазначив, що не наполягає на допиті свідків [PERSON] , [PERSON] , клопотання про допит яких було задоволено судом. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач є власником квартири по [ADDRESS] (а.с. 36 т. 1). Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло від 08.02.1996 квартира по [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 13). [PERSON] було змінено прізвище на [PERSON] (а.с. 138 т. 2). Відповідно до відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на частку квартири по [ADDRESS] зареєстроване за [PERSON] (а.с. 17-19 т. 1). 24.07.2019 між позивачем та [PERSON] було укладено електронний договір комплексного страхування майна (Акцепт) № SUC1NBR-196W02R 3700 Оферти № 142 від 10.11.2017 р., відповідно до умов якого предметом договору є майнові інтереси страхувальника, пов`язані із володінням, користуванням, розпорядженням застрахованим майном: квартирою [ADDRESS] . Відповідно до умов договору страхувальником є [PERSON] . Вигодонабувачем за ризиками згідно з п. 6.1.1.-6.1.6 договору власник застрахованого майна. Відповідно до п. 6.1 страховим випадком за цим договором визнається подія, передбачена цим договором, яка відбулася після набуття чинності цим договором і з настанням якої виникає обов?язок Страховика здійснити виплату страхового відшкодування страхувальнику (вигодонабувачу) внаслідок втрати (загибелі) застрахованого майна в результаті, у тому числі, дії вожи (п. 6.1.4) (а.с.4 т. 1). З метою виплати страхового відшкодування [PERSON] було надано страховій компанії акт від 26.12.2019 року, складений членами комісії та затвердженого директором КП «Сумитеплоцентраль» 24.11.2019 в будинку [ADDRESS] трапилось залиття холодного водопостачання. Актом визначено перелік пошкоджень. Відповідно до акту залиття сталось з вищерозташованої квартири [ADDRESS] . Причину залиття причину залиття встановити не було можливості у зв`язку з відсутністю мешканців вдома. Надано припис мешканцям квартири щодо надання вільного доступу для обстеження інженерних мереж в квартирі (а.с.5 т. 1). Крім того, матеріали справи також містять ще 2 акти, складені та підписані членами комісії та затверджені директором КП «Сумитеплоцентраль» та датовані 26.12.2019: - від 26.12.2019 акт містить інформацію аналогічного змісту щодо слідів та причин залиття. Однак в ньому зазначена дата залиття 24.12.2019. У даному екземплярі акту також міститься приписка про те, що дата 24.11.2019 у попередньому акті про залиття поставлена помилково (описка). Згідно заяви мешканців №2547 від 24.11.2019 залиття квартири сталося 24.12.2019. Цей запис складено начальником тех. дільниці [PERSON] 02.01.2020 (а.с. 124 т. 1). - акт від 26.12.2019, у якому зазначена дата залиття 24.12.2019 та причини залиття з вищерозташованої квартири [ADDRESS] розрив колби для фільтру в кухні квартири. Акт містить інформацію про отримання його [PERSON] 15.01.2020 (а.с. 99 т. 2). Крім того, відповідно до додаткового акту до акту від 26.12.2019, складеного 24.02.2020 залиття сталося 24.12.2019 з вищерозташованої квартири [ADDRESS] . Причиною залиття зазначено розрив колби для фільтру в кухні квартири (а.с. 103 т. 2) Відповідно до локального кошторису на будівельні роботи № 2-1-1 на внутрішнє оздоблення (ремонт) квартири по [ADDRESS] від 11 січня 2020 року сума зведеного кошторисного розрахунку складає 51299 грн. 56 коп. (а.с.6-7 т. 1). 24.12.2019 [PERSON] подана заява про страхове відшкодування за договором (а.с. 15) Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту №АRX2532880 від 11/01/2020 р. розмір страхового відшкодування [PERSON] склав 51299,56 грн. (а.с. 9-10). Вказані кошти були перераховані АТ «СК «АРКС» згідно платіжного доручення від 13.01.2020 (а.с.11). З метою досудового врегулювання спору позивачем на адресу відповідача 31.03.2020 року було направлено претензію про регресні вимоги та запропоновано сплатити у добровільному порядку 51299,56 грн. (а.с.16 т. 1). Судом була призначена будівельно-технічна експертиза у даній справі, на вирішення якої поставлено питання щодо розміру завданої матеріальної шкоди в квартирі [ADDRESS] внаслідок залиття її у гружні 2019 року. Відповідно до повідомлення експерта експертизу провести неможливо у зв?язку з ненаданням оригіналу технічного паспорту на квартиру та незабезпечення доступу до об?єкта дослідження (а.с. 50-51 т. 3). Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Отже, зобов`язання із заподіяння шкоди це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі. Згідно з роз`ясненнями п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина. Цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а на позивача покладено обов`язок довести наявність шкоди та її розмір. Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що законом не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен доказати факт завдання такої шкоди відповідачем та її розмір. В той же час, відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить: наявність шкоди; протиправну поведінку заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вину. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Надані стороною позивача докази підтверджують факт настання страхового випадку у зв`язку із залиттям квартири [PERSON] , що сталася у квартирі належній відповідачу поверхом вище. Заперечення відповідача стосовно належності такого доказу, як акта про залиття, суд вважає необгрунтованими. Дійсно, посадовими особами КП «Сумитеплоцентраль» складено акти про залиття, датовані однією датою, проте в декількох редакціях, одна з яких була надана позивачу з метою виплати страхового відшкодування. Разом з цим, ці акти не містять розбіжностей щодо встановленого факту залиття квартири [PERSON] саме з квартири відповідача, події залиття та складу майна, яке було пошкоджене. Наявні в матеріалах справи акти про залиття та додатковий акт у їх сукупності дають підстави для висновку, що у акті, який був наданий страховій компанії містилась помилка у даті залиття неправильно був зазначений місяць (листопад замість грудень). Відповідачем не доведено як відсутності події залиття, так і відсутності його вини у заподіянні шкоди. Наявні в матеріалах справи локальний кошторис, який був складений станом на 11.01.2020 (а.с. 6-8) підтверджує розмір заподіяної шкоди, перелік робіт, зазначений у ньому, узгоджується з переліком пошкоджень у квартирі третьої особи, який зазначений у акті залиття. Твердження представника відповідача щодо необхідності застосування до спірних правовідносин положень ч. 10 ст. 84 ЦПК України щодо неможливості проведення експертизи суд вважає безпідставними. Відповідно до наведеної норми у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду. Експертиза не була проведена не з вини позивача, оскільки оригінали документів та доступ до об?єкта експертизи не було надано третьою особою. Крім того, на вирішення експертизи не ставилось питання щодо причин залиття, з?ясуванню підлягав лише розмір заподіяної внаслідок залиття шкоди. Факт отримання застрахованою особою страхового відшкодування в сумі 51299,56 грн. також підтверджується доказами, та не спростований відповідачем. Аналіз досліджених судом доказів, наданих сторонами, свідчить про обґрунтованість та доведеність позовних вимог на предмет існування права вимоги до відповідача, як особи відповідальної за заподіяний збиток. Беручи до уваги наявні у справі докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню та дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь майнової шкоди в сумі 51299,56 грн. На підставі ст. 141 ЦПК України у зв?язку з задоволенням позовних вимог з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 2102,00 грн., сплачений при зверненні до суду.

Outcome: approved