Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-27 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся до суду з даним позовом, де просить стягнути з відповідача в якості відшкодування моральної шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок професійного захворювання суму грошових коштів у розмірі 245 000,00 грн. без утримання податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів. \~ \~ \~ \~Свою заяву [PERSON] обґрунтовує тим, що з 21 жовтня 2005 року по 07 вересня 2021 року працював на різних посадах у різних структурних підрозділах Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат». 07 вересня 2021 року позивача звільнено з роботи на підставі п.2 ст. 40 КЗпП України у зв`язку з виявленою невідповідністю виконуваній роботі внаслідок стану здоров`я, що перешкоджає продовженню даної роботи. Всі вказані вище обставини про роботу позивача та його звільнення підтверджуються його трудовою книжкою. Під час\~роботи на\~підприємстві відповідача,\~позивач отримав\~професійні захворювання,\~що підтверджується\~Актом розслідування\~причин виникнення\~хронічного професійного\~ захворювання\~від 17\~лютого 2022\~року,\~затвердженим начальником\~Управління Держпраці\~у Кіровоградській\~області встановлено наявність у нього професійних захворювань: вібраційа хвороба другої стадії від комбінованої дії загальної та локаційної вібрацій церебрально-периферичним ангіодистонічним синдромом у поєднанні полірадикулонейропатією (L4,L5, S1, C6, C7), вираженими порушеннями біомеханіки хребта, стійким больовим та м`язово-тонічним синдромами, нейродистрофією у вигляді двобічного плечолопаткового пері артрозу (ПФ другого ступеня), остеоартрозу у поєднанні з пері артрозом ліктьових та колінних суглобів ( ПФ другого ступеня), остеоартрозу дрібних суглобів кистей; хронічне обструктивне захворювання легень першої стадії ( пиловий бронхіт першої стадії, емфізема легенів першої стадії), група В. Легенева недостатність першого-другого ступеня; хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість другого ступеня ( з легким зниженням слуху) за класифікацією В.О.Остапкович і Н.І.Пономарьової. Захворювання професійні. Відповідно до п. 13 зазначеного акту міститься висновок про наявність шкідливих умов праці позивача: підпадав під дію шкідливих факторів: вібрації, пилу, шуму що перевищували ГДР. Згідно п. 17 вищевказаного акту професійне захворювання виникло за таких обставин: тривалий стаж роботи на Інгульській шахті ДП «Схід ГЗК» в шкідливих та важких умовах праці при виконанні функціональних обов`язків підземним машиністом бурової установки при застосуванні машин, механізмів, інструментів відповідно до технологічного процесу ( НКРМ-100М, НТ-130 (НОРИТ), ПТ-48, ЛКРУ) в умовах дії вібрації, пилу, шуму з перевищенням ГДР з застосуванням засобів індивідуального захисту. Незабезпечення з боку Комунального некомерційного «Поліклінічне об`єднання» міської ради м.Кропивницький» своєчасного виявлення ранніх ознак гострих і хронічних профзахворювань та ненадання роботодавцю відповідних рекомендацій щодо подальшої роботи в шкідливих та небезпечних умовах праці на Інгульській шахті ДП «Схід ГЗК» . Згідно п.18 вищевказаного акту причиною виникнення професійного захворювання є : рівень вібрації загальна технологічна до 109 дБ при нормі 92 дБ, локальна до 117 дБ при нормі 112 дБ. Запиленість повітря робочої зони: пил ( кремнію діоксин кристалічний ( SiO2) при вмісті в пилу від 10 до 70 % ІІІ клас небезпеки до 2,7 мг/м3 при нормі 2,0 мг/м3 .Рівень виробничого шуму до 102 дБА при нормі 80 дБА. Мікроклімат: температура повітря робочої зони + 13,80 С при нормі +17 +260 С. Рівень відносної вологості повітря 96% при нормі 60-5% \~ \~ \~ \~Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 17 травня 2022 року серії 12 ААА № 105675 позивачу первинно визначено ступінь втрати професійної працездатності на рівні 60%, при цьому зазначено про потребу позивача в забезпеченні амбулаторним лікуванням, лікуванням в стаціонарі, санаторно-курортним лікуванням 1 раз на 3 роки ( копія додається). \~ \~ \~ \~ Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 17 травня 2022 року серія 12 ААВ № 197210 позивачу встановлено третю групу інвалідності та зазначено про протипоказання роботи в умовах тяжкої фізичної праці, пилу, шуму, несприятливому мікроклімату ( копія додається). \~ \~ \~ \~Відповідно до медичного висновку лікарсько-експертної комісії високоспеціалізованого профпатологічного закладу охорони здоров`я ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» про наявність професійного захворювання, підтверджуються діагнози професійних захворювань позивача. \~ \~ \~ \~У зв`язку з вказаним хронічним професійним захворюванням порушено та порушуються нормальні життєві зв`язки позивача, він позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання. Тривалий процес лікування, позбавляє можливості позивача вести повноцінний спосіб життя. З моменту отримання хронічного професійного захворювання, він постійно відчуває фізичні страждання та біль, обґрунтовані важкістю самопочуття та особливостями лікування. Окрім того, внаслідок отриманих ушкоджень, що супроводжується втратою працездатності, систематичною необхідністю отримання медичної допомоги, він постійно відчуває психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, вираженої у почуттях розпачу, тривоги, дратівливості, у почуттях страху, поганому сні на фоні сильних больових відчуттів. Все це постійно і негативно позначалося і позначається сьогодні на душевному та фізичному станах. На даний час його самопочуття не поліпшується, негативні зміни у його житті є незворотніми, усвідомлення чого, завдає йому душевного болю та страждань. Перелічені негативні явища не можуть не викликати переживання, страждання, стрес, депресію. Отже, факт моральних страждань є очевидним і не потребує доказуванню іншими засобами доказування. \~ \~ \~ \~Позивач вважає, що за таких обставин зі сторони відповідача йому має бути відшкодована моральна шкода, яка завдана ушкодженням здоров`я, внаслідок неналежного виконання відповідачем вимог законодавства стосовно створення та підтримання безпечних умов праці, що спричинило зникнення у нього хронічного професійного захворювання. Розмір моральної шкоди відповідач визначив у 245 000,00 грн. Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 26 травня 2023 року по справі було відкрито провадження та вирішено проводити розгляд справи в спрощеному провадженні без виклику сторін. 16 червня 2023 року судом отримано відзив на позов ДП «СхідГЗК», в якому відповідач позовні вимоги не визнав у повному обсязі, вважає заявлені позивачем вимоги безпідставними, необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню. В обґрунтування своїх заперечень посилається на те, що дійсно, позивач в період з 21.10.2005 по 07.09.2021 працював на ДП «Схід ГЗК», звідки його було звільнено на підставі п.2 ст. 40 КЗпП у зв`язку із виявленою невідповідністю працівника виконуваній роботі внаслідок стану здоров`я, що перешкоджає продовженню даної роботи. З огляду на викладені у позовній заяві доводи, ДП «Схід ГЗК» вважає недоведеним спричинення позивачу моральної шкоди , провину відповідача в її спричиненні та причинно-наслідковий зв`язок між винними діями відповідача з порушення вимог ст.. 153 КЗпП України та ст.13 Закону України «Про охорону праці» та настанням у позивача негативних наслідків-втрати професійної працездатності становленої первинно з 18 червня 2019 року у розмірі 60%. У ДП «Схід ГЗК» відсутні підстави для відшкодування позивачу моральної шкоди у зв`язку з недоведеністю наявності у позивача моральної шкоди та відсутністю будь-яких доказів наявності зміни психічного стану, підтвердження стану, підтвердження факту звернення позивача до фахових лікарів, висновків лікаря щодо виявленого діагнозу, який був би встановлений як наслідок фізичних та душевних страждань, а також відсутністю причинного зв`язку між отриманим позивачем професійним захворюванням та порушенням відповідачем умов праці, оскільки у п. 17 Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 17 лютого 2022 року, визначено, що хронічне професійне захворювання виникло в умовах впливу шкідливих факторів несприятливого мікроклімату ( охолоджуючого), підвищеного рівня пилу та виробничого шуму, показники яких перевищують нормативні, що обумовлено технологічним процесом Інгульської шахти ДП «Схід ГЗК» та незабезпеченням з боку КНП «Поліклінічне об`єднання» Міської ради м. Кропивницького» своєчасного виявлення ранніх ознак гострих і хронічних профзахворювань та ненадання роботодавця відповідних рекомендацій щодо подальшої роботи в шкідливих та небезпечних умовах, тобто в зазначеному акті прямо вказано на відсутність вини відповідача та причин виникнення захворювання, в свою чергу ДП «Схід ГЗК» створив всі можливі умови, які від нього залежали, як від роботодавця, для того, щоб щоб місце роботи позивача було, як можна безпечнішим і нешкідливим, як це передбачено ст.. 153 КЗпП, оскільки повне усунення шкідливих умов праці неможливе через технологічний процес, про що працівника було повідомлено при прийнятті на роботу, а згодом відповідні повідомлення про шкідливі умови праці проводилися щоразу, коли здійснювалася атестація робочих місць, про що робилися відповідні записи до трудової книжки відповідача. Виходячи з зазначеного позивач усвідомлював умови своєї праці і повинен був передбачати негативні наслідки для свого здоров`я в майбутньому, оскільки за відповідні шкідливі умови праці він отримував відповідні компенсації на пільги, зокрема збільшену заробітну плату і право на пільгове ( дострокове) призначення пенсій за особливі умови праці. Що стосується посилання позивача на позбавлення можливості вести повноцінний спосіб життя, особливості лікування та систематичну необхідність отримання медичної допомоги, внаслідок чого він постійно відчуває психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, почуття страху, то на думку відповідача ці доводи є необгрунтованими та таким, що не відповідають дійсності та спростовуються наданою відповідачем Довідкою про результати визначення ступеня втрати працездатності №105675 серія 12 ААА від 17.05.2022 року в п.9 якої зазначено, що позивач потребує лікування один раз на три роки, тобто мови про систематичність, в даному випадку, взагалі йти не може та Довідкою до акту огляду МСЕК №197210 серія 12 ААВ від 17.05.2022 року, якою встановлено інвалідність 3-ї групи і в якій позивачу протипоказано робота в шкідливих умовах праці, тобто жодної причини відмовлятися від повноцінного способу життя лікарі МСЕК не знайшли. Позивачем також не надано доказів того, що професійне захворювання позивача, яке завдає йому фізичного болю та душевних страждань, виникло з вини відповідача, яким було допущено перевищення гранично допустимого рівня пилу гірничої маси на робочому місці позивача, показників важкості праці, про що позивач пише у позовній заяві, посилаючись на висновками комісії при розслідуванні хронічного професійного захворювання, на підставі яких складено Акт розслідування причини професійного захворювання від 17 лютого 2022 року, в якому навпаки спростовуються доводи позивача про відповідальність підприємства, зокрема в п. 20 зазначеного Акту вказано, що особи, які порушили законодавство про охорону праці , гігієнічні регламенти і нормативи відсутні, таким чином відсутні правові підстави для відшкодування відповідачем моральної шкоди, завданої позивачу внаслідок професійного захворювання. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Кодексом законів про працю України передбачена одна стаття, що торкається відшкодування моральної шкоди. Згідно зі ст, 237-1 КЗпП відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Натомість, відшкодування моральної шкоди, як вид відповідальності роботодавця за заподіяну працівникові моральну шкоду, передбачає наявність умов і підстав її настання. Відсутність причинного зв`язку означає, що що моральна шкода заподіяна не поведінкою роботодавця, а іншими причинами. Позивач у своїй позовній заяві не довів жодної з умов, які є підставою для задоволення позову про відшкодування моральної шкоди, більш того основний доказ на який посилається позивач, а саме Акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 17.02.2022 року, затверджений начальником управління Державної служби з питань праці в Кіровоградській області, доводить протележне, що в діях відповідача відсутня вина, протиправна поведінка та порушення роботодавцем законних трудових прав позивача, оскільки п.17 Акту зазначено, що захворювання виникло внаслідок технологічного процесу на Інгульській шахті ДП «Схід ГЗК» та незабезпеченням з боку КНП «Поліклінічне об`єднання» Міської ради м.Кропивницького» своєчасного виявлення ранніх ознак гострих і хронічних профзахворювань та ненадання роботодавця відповідних рекомендацій щодо подальшої роботи в шкідливих та небезпечних умовах, а в п.20 Акту встановлено, що осіб, які порушили законодавство про працю не встановлено. Враховуючи всі вище викладені обставини ДП «СхідГЗК» просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Суд, дослідивши подані сторонами докази, на підтвердження обставин, на які посилаються, матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Судом встановлено,\~щопозивач [PERSON] період з 21 жовтня 2005 року по 07 вересня 2021 року працював на різних посадах у різних структурних підрозділах Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат». 07 вересня 2021 року позивача звільнено з роботи на підставі п.2 ст. 40 КЗпП України у зв`язку з виявленою невідповідністю виконуваній роботі внаслідок стану здоров`я, що перешкоджає продовженню даної роботи. Всі вказані вище обставини про роботу позивача та його звільнення підтверджуються його трудовою книжкою ( а.с.8-9). \~ \~ \~ \~Актом розслідування\~причин виникнення\~хронічного професійного\~ захворювання\~від 17\~лютого2022\~року,\~затвердженим начальником\~Управління Держпраці\~у Кіровоградській\~області встановлено наявність у нього професійних захворювань: вібраційа хвороба другої стадії від комбінованої дії загальної та локаційної вібрацій церебрально-периферичним ангіодистонічним синдромом у поєднанні полірадикулонейропатією (L4,L5, S1, C6, C7), вираженими порушеннями біомеханіки хребта, стійким больовим та м`язово-тонічним синдромами, нейродистрофією у вигляді двобічного плечолопаткового пері артрозу (ПФ другого ступеня), остеоартрозу у поєднанні з пері артрозом ліктьових та колінних суглобів ( ПФ другого ступеня), остеоартрозу дрібних суглобів кистей; хронічне обструктивне захворювання легень першої стадії ( пиловий бронхіт першої стадії, емфізема легенів першої стадії), група В. Легенева недостатність першого-другого ступеня; хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість другого ступеня ( з легким зниженням слуху) за класифікацією В.О.Остапкович і Н.І.Пономарьової. Захворювання професійні ( а.с. 10). Відповідно до п. 13 зазначеного акту міститься висновок про наявність шкідливих умов праці позивача: підпадав під дію шкідливих факторів: вібрації, пилу, шуму що перевищували ГДР ( а.с. 10). Згідно п. 17 вищевказаного акту професійне захворювання виникло за таких обставин: тривалий стаж роботи на Інгульській шахті ДП «Схід ГЗК» в шкідливих та важких умовах праці при виконанні функціональних обов`язків підземним машиністом бурової установки при застосуванні машин, механізмів, інструментів відповідно до технологічного процесу ( НКРМ-100М, НТ-130 (НОРИТ), ПТ-48, ЛКРУ) в умовах дії вібрації, пилу, шуму з перевищенням ГДР з застосуванням засобів індивідуального захисту. Незабезпечення з боку Комунального некомерційного «Поліклінічне об`єднання» міської ради м.Кропивницький» своєчасного виявлення ранніх ознак гострих і хронічних профзахворювань та ненадання роботодавцю відповідних рекомендацій щодо подальшої роботи в шкідливих та небезпечних умовах праці на Інгульській шахті ДП «Схід ГЗК» (а.с.11). Згідно п.18 вищевказаного акту причиною виникнення професійного захворювання є : рівень вібрації загальна технологічна до 109 дБ при нормі 92 дБ, локальна до 117 дБ при нормі 112 дБ. Запиленість повітря робочої зони: пил ( кремнію діоксин кристалічний ( SiO2) при вмісті в пилу від 10 до 70 % ІІІ клас небезпеки до 2,7 мг/м3 при нормі 2,0 мг/м3 .Рівень виробничого шуму до 102 дБА при нормі 80 дБА. Мікроклімат: температура повітря робочої зони + 13,80 С при нормі +17 +260 С. Рівень відносної вологості повітря 96% при нормі 60-95% ( а.с.11). \~ \~ \~ \~Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 17 травня 2022 року серії 12 ААА № 105675 позивачу первинно визначено ступінь втрати професійної працездатності на рівні 60%, при цьому зазначено про потребу позивача в забезпеченні амбулаторним лікуванням, лікуванням в стаціонарі, санаторно-курортним лікуванням 1 раз на 3 роки (а.с.12). \~ \~ \~ \~ Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 17 травня 2022 року серія 12 ААВ № 197210 позивачу встановлено третю групу інвалідності та зазначено про протипоказання роботи в умовах тяжкої фізичної праці, пилу, шуму, несприятливому мікроклімату ( а.с.12). \~ \~ \~ \~Відповідно до медичного висновку лікарсько-експертної комісії високоспеціалізованого профпатологічного закладу охорони здоров`я ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» №231 від 25.01.2022 року «про наявність професійного захворювання», підтверджуються діагнози професійних захворювань позивача, встановлені дослідженим судом актом (а.с.16-17). \~ \~ \~ \~Стан позивача, його діагнози та лікування підтверджується також доданими до матеріалів справи виписками з медичної картки, епікризами [PERSON] та дослідженими судом (а.с. 13-15). \~ \~ \~ \~У зв`язку з вказаним хронічним професійним захворюванням порушено та порушуються нормальні життєві зв`язки позивача, він позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання. Тривалий процес лікування позбавляє позивача можливості вести повноцінний спосіб життя. На даний час його самопочуття не поліпшується, негативні зміни у його житті є незворотними, усвідомлення чого, завдає йому душевного болю та страждань. Перелічені негативні явища не можуть не викликати переживання, страждання, стрес, депресію. \~ \~ \~ \~Висновки суду. \~ \~ \~ \~Згідно статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. \~ \~ \~ \~Відповідно до частини другої статті 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. \~ \~ \~ \~Стаття 173 КЗпП України закріплює за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків. \~ \~ \~ \~Частиною першої статті 237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. \~ \~ \~ \~Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у тому числі у фізичному болю та стражданнях, яких зазнала особа у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. \~ \~ \~ \~У відповідності до статті 4 Закону України «Про охорону праці» державна політика в області охорони праці, базується; зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які постраждали від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань. \~ \~ \~ \~У пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди роз`яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. \~ \~ \~ \~Крім того, згідно рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року, моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши медичні документи про лікування позивача, приходить до висновку, що позивачу була заподіяна моральна шкода, так як він переносить фізичний біль, зазнав порушення свого звичайного способу життя і вимушений витрачати свої сили на організацію свого життя, внаслідок чого переносить моральні страждання. \~ \~ \~ \~Зазначений висновок узгоджується з роз`ясненнями, наданими у постанові Пленуму Верховного Суду України в пункті 13 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди від 31 березня 1995 року №4 з подальшими змінами та доповненнями. \~ \~ \~ \~У пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди №4 від 31 березня 1995 року з подальшими змінами, передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. \~ \~ \~ \~У статті 16 Конвенції Міжнародної організації праці від 22 червня 1981 року №155 передбачено, що від роботодавців повинно вимагатися настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, забезпечення безпечності робочих місць, механізмів, обладнання та процесів, які перебувають під їхнім контролем, і відсутності загрози здоров`ю з їхнього боку. Від роботодавців повинно вимагатися настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, забезпечення відсутності загрози здоров`ю з боку хімічних, фізичних та біологічних речовин й агентів, які перебувають під їхнім контролем, тоді, коли вжито відповідних захисних заходів. Від роботодавців повинно вимагатися надавати у випадках, коли це є необхідним, відповідні захисні одяг і засоби для недопущення настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, загрози виникнення нещасних випадків або шкідливих наслідків для здоров`я. \~ \~ \~ \~Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року). \~ \~ \~ \~При визначені розміру компенсації позивачу моральної шкоди, спричиненої втратою здоров`я, в результаті професійних захворювань, суд враховуючи ступінь фізичних і моральних страждань позивача, їх тривалість і тяжкість, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, а також конкретні обставини по справі, і наслідки, що наступили з врахуванням того, що позивачу висновком МСЕК встановлено стійку втрату професійної працездатності у загальному розмірі 60 % та приймаючи до уваги, що позивач працював в шкідливих умовах праці понад п`ятнадцять років, виходячи з медичних висновків, акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання, вважає за необхідне стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 120 000 грн з відрахуванням податків та інших обов`язкових платежів. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до Закону України №466 внесено зміни до п.п.164.2.14 статті 164 Податкового кодексу України щодо оподаткування податком на доходи фізичних осіб сум відшкодування моральної шкоди (норма набрала чинності з 23 травня 2020 року). \~ \~ \~ \~До загального місячного (річного) оподаткування доходу платника податків, з урахування змін, внесених Законом № 466, включається у вигляді відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю, а також відшкодувань моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, або в розмірі визначеному законом (п.п.164.2.14 п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України). \~ \~ \~ \~Враховуючи викладене, у разі якщо виплата немайнової (моральної) шкоди за рішенням суду здійснюється податковим агентом на користь фізичної особи платника податків, то сума такої шкоди не включається до загального місячного (річного) оподаткованого доходу платника податку в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом. \~ \~ \~ \~Отже, з 23 травня 2020 року звільняється від оподаткування податком на доходи фізичних осіб відшкодування моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом. \~ \~ \~ \~Доводи відповідача про наявність підстав для відмови у задоволенні позову про стягнення моральної школи не можуть бути взяті судом до уваги, оскільки наявність спричиненої позивачу моральної шкоди встановлена дослідженими доказами, які додані до матеріалів справи. \~ \~ \~ \~Крім цього, зазначене також узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, відповідно до якої пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року). \~ \~ \~ \~Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору за подачу даного позову до суду та у зв`язку із частковим задоволенням позову з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 1200 грн. \~ \~ \~ \~ На підставі наведеного,

Outcome: partial