Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-26 00:00:00

30 травня 2023 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява обґрунтована тим, що 30.10.2019\~ року в Шевченківському районному у місті Полтаві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області було зареєстровано\~ шлюб\~ (актовий\~ запис\~ №\~ 1768)\~ між [PERSON] та [PERSON] . Від шлюбу сторони не мають спільних неповнолітніх дітей. Шлюбні відносини між сторонами припинено. Причиною розпаду сім`ї стали постійні сварки, відсутність взаєморозуміння і довір`я. Тому позивач [PERSON] прохала розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , зареєстрований в Шевченківському районному у місті Полтаві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального\~ управління\~ юстиції\~ у\~ Полтавській\~ області\~ за\~ актовим записом № 1768; після розірвання шлюбу залишити прізвище « [PERSON] »; стягнути з відповідача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1073,60 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 1000,00 грн. Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 31 травня 2023 року по даній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.19-20). Представник позивача адвокат Паскал П.М. подав заяву про розгляд справи в їх відсутність та прохали задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити повністю. Судом\~ встановлено,\~ що\~ 30 жовтня 2019\~ року в Шевченківському районному у місті Полтаві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , громадянином Йорданського Хашимітського Королівства, про що було зроблено актовий запис № 1768 (а.с.8). Від шлюбу сторони не мають спільних неповнолітніх дітей. Відповідно до статті 3 Сімейного кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Статтями 51 Конституції України та 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частини третьої, четвертої статті 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 112 СК України встановлено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має суттєве значення. Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки сторони припинили шлюбні стосунки та відновлювати їх позивач наміру не має. Враховуючи, що шлюб ґрунтується на вільній згоді подружжя, а позивач не бажає продовжувати шлюбні стосунки, тому збереження шлюбу суперечитиме її інтересам, суд вважає за необхідне розірвати шлюб. Відповідно до статті 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає, що після розірвання шлюбу позивачу слід залишити прізвище « [PERSON] ». Щодо розподілу судових витрат. При поданні позовної заяви про розірвання шлюбу позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1073,60 гривень. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, в разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Оскільки позов задоволено повністю, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір, що становить 1073,60 гривень. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 та ч. ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України, крім судового збору, судові витрати складаються також із витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Як вбачається з договору про надання юридичних послуг № 21/9 від 18.05.2023 року, квитанції № 23/19 від 18.05.2023 року, позивачка понесла витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 1000,00 гривень. Витрати на професійну правничу допомогу на вказану суму є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру. Зважаючи на викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1000,00 гривень.

Outcome: approved