Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-04 00:00:00

11 липня 2021 року позивач звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обгрунтування позовних вимог зазначає, що 18.12.2007 між АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено договір про відкриття карткового рахунку для платіжної картки №3558. 11 червня 2009 року між АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено додатковий договір №1 за умовами якого встановлено кредитний ліміт у розмірі 6574 грн. 03 листопада 2011 року між АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено додатковий договір №1 за умовами якого встановлено кредитний ліміт у розмірі 14200 грн. Відповідно до п.п. 7.2.1 процентна ставка за користуванням кредитом встановлено в розмірі 10,5% річних. 15 серпня 2013 року між АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено додатковий договір №3 за умовами якого встановлено кредитний ліміт у розмірі 22000 грн. Згідно з п.п. 1.1.4 Додаткового договору №4 від 07.10.2015 банк відкриває клієнту невідкладну кредитну лінію з лімітом кредиту 22000 грн. Процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 36 процентів річних і сплачується щомісячно. Процентна ставка за несанкціонованим офердрафтом складає 40 процентів річних. Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, проте відповідач, всупереч умовам договору, свої зобов`язання належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 08.02.2021 утворилась заборгованість в розмірі 25826,83 грн, яка складається з: заборгованості за основним боргом - 21525,21 грн; заборгованості по сплаті процентів та комісії за користуванням кредиту - 2452,11 грн; комісія - 0,00 грн; пеня за несвоєчасне погашення основного боргу - 0,00 грн; 371,22 грн - пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; -19,67 грн - за сплачення пені; 3% річних від простроченої суми заборгованості по основному боргу - 988,98 грн; 3% річних від простроченої суми заборгованості по процентам - 167,42 грн; інфляційних витрат від простроченої суми заборгованості по основному боргу - 193,25 грн; інфляційних витрат від простроченої суми процентів за користування кредитом - 148,31 грн. З урахуванням наведеного позивач просить стягнути з відповідача на його користь вказану заборгованість, а також витрати по сплаті судового збору. 12 липня 2021 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищевказана справа передана на розгляд судді Анохіну А.М. 13 липня 2021 року судом зроблено запит щодо місця реєстрації відповідача. 15 липня 2021 року до суду надійшла інформація про реєстрацію місця проживання особи. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 19.07.2021 було відкрито провадження по справі та справу призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відзив на позовну заяву відповідачем подано не було. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, та як вбачається з матеріалів позовної заяви, останній просить справу слухати у його відсутність та в разі неявки відповідача в судове засідання не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином у порядку, визначеному ч. 1 ст. 130 ЦПК України. Про причину неявки суд до відома не поставила. Крім того, відповідач викликалася до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відповідно до ч. 3, 5, 8, 11 ст. 128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду № 14-507 цс 18 від 12 грудня 2018 року. Враховуючи вимоги даної норми закону суд вважає повідомлення відповідача про час розгляду справи належним. Згідно ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, враховуючи думку представника позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. За таких обставин суд визнав можливим провести розгляд справи за відсутності учасників процесу. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст. 626-628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Cторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Як встановлено в судовому засіданні, 18.12.2007 між АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено договір про відкриття карткового рахунку для платіжної картки №3558. 11.06.2009 року між АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено додатковий договір №1 за умовами якого встановлено кредитний ліміт у розмірі 6574 грн. 03.11.2011 року між АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено додатковий договір №1 за умовами якого встановлено кредитний ліміт у розмірі 14200 грн. Відповідно до п.п. 7.2.1 процентна ставка за користуванням кредитом встановлено в розмірі 10,5% річних. 15 серпня 2013 року між АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено додатковий договір №3 за умовами якого встановлено кредитний ліміт у розмірі 22000 грн. Згідно з п.п. 1.1.4 Додаткового договору №4 від 07.10.2015 банк відкриває клієнту невідкладну кредитну лінію з лімітом кредиту 22000 грн. Процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 36 процентів річних і сплачується щомісячно. Процентна ставка за несанкціонованим офердрафтом складає 40 процентів річних. При укладенні цього договору сторони керувалися положенням частини першої статті 634 Цивільного кодексу України, відповідно до якого договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позивачем надано відповідачеві кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, що підтверджується випискою по особовому рахунку позичальника. Таким чином, позивач умови договору виконав. Згідно з наданим банком розрахунком заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 08.02.2021 в розмірі 25826,83 грн, яка складається з: заборгованості за основним боргом - 21525,21 грн; заборгованості по сплаті процентів та комісії за користуванням кредиту - 2452,11 грн; комісія - 0,00 грн; пеня за несвоєчасне погашення основного боргу - 0,00 грн; 371,22 грн - пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; -19,67 грн - за сплачення пені; 3% річних від простроченої суми заборгованості по основному боргу - 988,98 грн; 3% річних від простроченої суми заборгованості по процентам - 167,42 грн; інфляційних витрат від простроченої суми заборгованості по основному боргу - 193,25 грн; інфляційних витрат від простроченої суми процентів за користування кредитом - 148,31 грн. Цивільний кодекс України у ст. ст. 3, 6, 203, 626, 627 визначає загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору та формулює загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину). Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Уклавши даний договір на умовах, викладених у ньому, відповідачка тим самим засвідчила свою згоду та взяла на себе зобов`язання виконувати умови, які були в ньому закріплені. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За правилами ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч. 2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Умовами договору встановлено, що в разі порушення строку сплати платежів за Кредитним договором відповідач зобов`язаний сплатити пеню та проценти за користування коштами. Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Така ж правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 30 березня 2016 року в справі № 6-2168цс15. Враховуючи викладене вище, неналежне виконання відповідачем умов договору, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином, з [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача сума судового збору 2270,00 грн.

Outcome: approved