Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-04 00:00:00

16 березня 2022 року товариство з обмеженою відповідальністю « Фінансова кмпанія « Профіт Капітал» ( далі - ТОВ «ФК «Профіт Капітал») звернулося до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № Z06.211.74201 від 12 вересня 2017 року в розмірі 109447,58 грн., який в подальшому уточнено щодо дати укладання договору (а.с. 1-37). В обґрунтування позовних вимог, з урахуванням уточнень, зазначено що 13.06.2017 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено Кредитний договір № Z06.211.74201. Відповідно до п.1.1 Договору банк надає позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 33625,00 грн., а позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за кредитне обслуговування) і комісіями згідно умов договору. У зв`язку з неповерненням заборгованості за Договором кредиту відповідач має заборгованість, яка станом на 03.12.2020 р. становить 96567,66 грн., яка складається з: заборгованості за основним боргом - 33539,09 грн.; заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками - 26379,49 грн.; заборгованість на нарахованими та несплаченими комісіями - 36649,08 грн. 03.12.2020 між АТ «Ідея Банк» та позивачем був укладений договір факторингу № 12/90, за умовами якого АТ «Ідея Банк» відступило позивачу право грошової вимоги відносно [PERSON] за кредитним договором № Z06.211.74201 від 13.06.2017 року. ТОВ ФК «Профіт Капітал» зобов`язання за договором факторингу виконав у повному обсязі, а тому починаючи з 03.12.2020 до позивача перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за указаним кредитним договором. У зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань за кредитним договором Z06.211.74201 від 13.06.2017 року позивач відповідно до статті 625 ЦК України здійснив нарахування 3 % річних на прострочений борг в сумі 3126,58 грн. та 9753,34 грн. інфляційних витрат. Посилаючись на те, що відповідач не виконує належним чином зобов`язання за договором, порушує його умови, представник позивача просить суд стягнути на користь позивача з [PERSON] заборгованості у розмірі 109447,58 грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту - 33539,09 грн.;заборгованості за відсотками - 26379,49 грн.; заборгованість на нарахованими та несплаченими комісіями - 36649,08 грн.; заборгованість за 3% річних за користування кредитом - 3126,58 грн.; заборгованість за інфляційними витратами - 9753,34 грн. Окрім того, позивач просить стягнути з відповідачки судовий збір в сумі 2481,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу. Ухвалою судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17 березня 2022 року вказану цивільну справу передано на розгляд Жовтневому районному суду м. Запоріжжя за підсудністю. (а.с. 41) Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ( далі суд) від 15 червня 2022 року позовна заява прийнята до розгляду ; провадження у справі відкрито ; вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. (а.с. 46-47). Заочним рішенням\~Жовтневого районного\~суду від\~14\~вересня 2022\~року позов\~ТОВ «ФК «Профіт Капітал» задоволено. Стягнуто з [PERSON] \~на користь ТОВ «ФК «Профіт Капітал» суму заборгованості в розмірі 109447,58 грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту - 33539,09 грн.; заборгованості за відсотками - 26379,49 грн.; заборгованість на нарахованими та несплаченими комісіями -36649,08 грн.; заборгованість за 3% річних за користування кредитом - 3126,58 грн.; заборгованість за інфляційними витратами - 9753,34 грн. Також стягнуто судовий збір в розмірі 2\~481 грн., та витрати\~на правову\~допомогу в\~розмірі 2000 грн. (а.с. 111-115). Не погоджуючись із заочним рішенням суду, відповідач, в особі представника адвоката Бондаренка А.О., 25.02.2019 року звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення суду (а.с. 127-129). Ухвалою суду від 14 грудня 2022 року заочне рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14 вересня 2022 року по справі за позовом ТОВ\~«ФК «Профіт Капітал» \~до [PERSON] \~про стягнення\~заборгованості\~за\~кредитним договором\~№ Z06.211.74201, скасовано. Вирішено розгляд справ проводити за правилами загального провадження, справу призначено справу до розгляду у підготовче судове засідання (а.с. 168-169). 16 лютого 2023 року від представника відповідачки - адвоката Бондаренка А.О. надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого він заперечує проти позову, посилаючись на те, що в матеріалах справи відсутній реєстр боржників, який повинен бути при відступленні права вимоги і повен бути оформлений відповідно до вимог законодавства. Окрім того, відповідачка не була повідомлена протягом 10 календарних днів про перехід права вимоги (а.с. 197-199). Ухвалою суду від 14 березня 2023 року підготовче провадження по справі закрито, справу призначена до розгляду по суті (а.с. 214). 26 квітня 2023 року від представника позивача надійшла заява про виправлення описки в позові, а саме дати укладення кредитного договору 13.06.2017. Представник позивача звернувся до суду з письмовою заявою про розгляд справи за його відсутності; позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідачка та її представник адвокат Бондаренко А.О. в суді, кожен в окремості, проти позову заперечують з підстав, викладених у відзиві на позов. Суд, вивчивши позовні вимоги позивача, перевіривши наявні в матеріалах справи докази, взявши до уваги позицію відповідача, приходить до такого. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що 13 червня 2017 року між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] укладено Кредитний договір № Z06.211.74201 (а.с. 5-6). Відповідно до п.1.1 Договору кредиту № Z06.211.74201 від 13.06.2017, Банк надає Позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 33625,00 грн., включаючи витрати на страховий платіж (у разі наявності), а Позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за кредитне обслуговування) і комісіями згідно умов Договору кредиту та Додатками до даного договору, який є його невід`ємною частиною. За умовами договору позичальник [PERSON] уклала договір страхування життя № Z06.211.74201 від 13.06.2017 року на суму 2\~917,24 грн. (а.с. 12). Згідно п.п. 1.3 Договору Кредиту за користування Кредитом Позичальник сплачує річну змінювану процентну ставку в розмірі, що визначається як змінна частина ставки, збільшена на 12,49% (Маржу Банку). Відповідно до п. 1.4. Договору кредиту станом на день укладення Договору кредиту змінна частина ставки, становить 9,50%, що разом з Маржею Банку складає змінювану процентну ставку в розмірі 21.9900%. Позичальник підтвердив, що розуміє суть і принципи визначення процентної ставки, усвідомлює ризики, які випливають із змінної частини ставки протягом всього строку кредитування, і погоджується на ці ризики. Строк повернення кредиту передбачено графіком щомісячних платежів (п. 8 Договору) - до 13.06.2022 року. Банк свої зобов`язання за Договором кредиту виконав у повному обсязі, надавши Позичальнику кредитні кошти в розмірі 30707,76 грн. на рахунок відповідача, а решту 2\~917,24 грн. на страхування життя (а.с. 11). Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконувала. Відповідно до п. 4.2.3. Кредитного договору банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати процентів у разі порушення термінів сплати щомісячних платежів більш ніж на один календарний місяць. Згідно виписки з рахунку останні платежі було здійснено 13.08.2017року. Отже, банк мав право на дострокове пред`явлення вимоги на повернення всієї суми кредиту. 30 листопада 2021 року новий кредитор ТОВ «ФК «Профіт Капітал» надіслав боржнику [PERSON] вимогу щодо дострокового стягнення заборгованості (а.с. 20-22) Згідно розрахунку позивача відповідачу нарахована заборгованість станом на 03.12.2020 у розмірі 96567,66 грн., яка складається з: заборгованості за основним боргом - 33539,09 грн.; заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками - 26379,49 гри.; заборгованість на нарахованими та несплаченими комісіями - 36649,08 грн. (а.с. 18). 03 грудня 2020 року між ПАТ «Ідея Банк» і ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал укладено договір факторингу №12/90, за умовами якого до позивача перейшло право грошової вимоги відносно [PERSON] за кредитним договором № С20.211.74226 від 15.06.2017. (а.с. 25-27) Права вимоги, які клієнт відступає фактору за цим Договором, відступаються (передаються) у розмірі заборгованості Боржників перед Банком, та визначені в реєстрі боржників, що підписуються сторонами у паперовому вигляді в день укладення цього Договору. Пунктом 5.1 Договору визначено, що права вимоги, строк платежів по котрим настав, а також ті, які виникнуть у майбутньому, вважаються такими, що перейшли від Банку до Товариства в день підписання відповідного реєстру Боржників, за умови виконання Товариством зобов`язань, передбачених Договором факторингу, щодо розрахунків. Положеннями частини першої статті 512 та статті 514 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Між сторонами склалися цивільно-правові відносини, які виникли на підставі кредитного договору. Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статей 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, у встановлені строки (терміни) виконання зобов`язання. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно частини першої статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. За приписами частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, указані норми ЦК України передбачають право кредитора стягувати з позичальника, який своєчасно не повернув суму позики, відсотки з простроченої суми, розмір яких установлюється договором. Якщо сторони Договору не визначили таких умов та розмір відсотків, то кредитор має право на стягнення 3% річних простроченої суми. Позивачем на суму боргу за Договором № Z06.211.74201 від 13.06.2017 нараховано 3126,58 грн. як 3% річних на підставі статті 625 ЦК України за період з 03.12.2020 по 10.01.2022 року, а також 9753,34 грн. інфляційних втрат. (а.с.19) Судом встановлено, що умови зазначеного Договору в частині своєчасності сплати боргу відповідачем не виконано. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими, доведеними та вказують на наявність підстав для задоволення позовної заяви ТОВ ФК «Профіт Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 109447,58 грн. Посилання представника відповідача на відсутність реєстру боржників не знаходять свого підтвердження, оскільки в матеріалах справи є Додаток № 1 до Договору факторингу № 12/90 від 03.12.20 р. реєстр Боржників (а.с. 28-30). Також суд не приймає до уваги заперечення щодо відсутності повідомлення боржника за кредитним договором про зміну кредитора на підставі такого. Відповідно до\~ правової\~позиціїВерховного Суду від 29 травня 2018 р. у справі № 910/14716/17, надання боржником згоди на заміну кредитора у зобов`язанні відокремлюється від письмового повідомлення боржника про таку заміну, а відповідно і визначає різні правові наслідки недотримання вказаних вимог. Відсутність згоди боржника на заміну кредитора у зобов`язанні, якщо обов`язковість такої згоди передбачено договором, є підставою для визнання недійсним на підставі частини першої статті 203\~ЦК України\~договору про відступлення права вимоги, оскільки у такому випадку договір про відступлення права вимоги суперечить приписам частини першої статті 516\~ЦК України. Неповідомлення боржника про заміну кредитора у зобов`язанні не має наслідком недійсність правочину про заміну кредитора, однак тягне за собою ризик настання для нового кредитора несприятливих наслідків, зокрема визначених частиною другою статті 516\~ та частиною другою статті 518\~ЦК України. Як вбачається з матеріалів справи, договором факторингу № 12/90 від 03.12.2020 не передбачено згоди боржника на зміну кредитора, а неповідомлення [PERSON] про укладення договору переуступки права вимоги, не тягне за собою визнання недійсним договору факторингу. Інших доводів та заперечень проти позову (оспорювання суми боргу, надання контр розрахунку; оспорювання нарахування 3% річних чи застосування строків позовної давності) відповідачкою та її представником не заявлено. На підставі викладеного суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Профіт Капітал» до [PERSON] про стягнення суми заборгованості за кредитним договором № Z06.211.74201 від 13.06.2017, підлягають задоволенню в повному обсязі. Надалі, відповідно до приписів статті 141 ЦПК України судові витрати покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (стаття 133 ЦПК України). Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір сумі 2481,00 грн. (а.с. 4) за подання позову, а тому враховуючи, що позов підлягає задоволенню повністю з відповідача на користь позивача підлягає стягненню вся сума сплаченого ним судового збору. 19 липня 2022 року до суду надійшла заява від представника позивача - адвоката Мартиненко В.В., в якій він просить суд стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 грн. Відповідно до частини 2 статті 137 ЦПК України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Позивач в обґрунтування розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу подав договір про надання правничої допомоги №28092021-1 від 28.09.2021 року, відповідно до якого, послуги оплачуються з розрахунку 2000 грн. за підготовку та подання однієї позовної заяви (а.с. 53-54). Вказані докази підтверджують факт понесення витрат на професійну правничу допомогу та їх розмір в сумі 2000 грн. Відповідно до статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята, шоста статті 137 ЦПК України). Відповідачка та її представник не зверталися з клопотанням /заявою про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу. За таких обставин, понесені позивачем у цій справі витрати на правничу допомогу адвоката покладаються на відповідача про пропорційно до розміру задоволених вимог в сумі 2000 грн.

Outcome: approved