Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-29 00:00:00

Заявник звернувся до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська із заявою про визнання [PERSON] , 1950 року народження недієздатним, встановлення над ним опіки та призначення заявника опікуном. Заява обґрунтована тим, що заявник є рідним братом [PERSON] , 1950 року народження. [PERSON] у зв`язку із перенесеним геморрагічним інсультом не може обслуговувати себе, купувати харчі, готувати їжу, не усвідомлює наслідків своєї поведінки, не може орієнтуватися в простих життєвих ситуаціях, у зв`язку з чим виникло питання про необхідність визнання такої особи недієздатним та встановлення опіки над ним. У судовому засіданні [PERSON] відмовився від заяви. Вислухавши заявника, перевіривши матеріали справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності, суд встановив наступні факти. У відповідності до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] (виданого повторно) [PERSON] народився [INFO] , батьками дитини вказано [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про зміну прізвища, імені, по батькові серії [NUMBER] , [PERSON] змінив прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». У відповідності до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] , батьками дитини вказано [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про зміну прізвища, імені, по батькові серії від 22 жовтня 1968 року, [PERSON] змінив прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». В свою чергу, мати заявника та його брата [PERSON] до укладення шлюбу мала прізвище « [PERSON] » свідоцтво про народження № [NUMBER] . Таким чином, судом встановлено, що заявник та [PERSON] (особа, яку заявник просить визнати недієздатним) є братами, які змінили свої прізвища на дівоче прізвище своєї матері. У відповідності до копій виписок із історії хвороби [PERSON] , останньому було встановлено діагноз відновлювальний період після крововиливу в мозок в лівій гемосфері з глубоким спастичним правостороннім геміпарезом. Стан після операції з видалення внутремозкової гематоми. У відповідності довідки (серії МСЕ ДНА-01) 374065 [PERSON] має першу групу інвалідності з 25 липня 2003 року, загальне захворювання. Також судом встановлено, що по даній справі, двічі призначалась судово-психіатрична експертиза для визначення психічного стану [PERSON] . Однак, справа двічі повернулась з медичної установи без проведення відповідної експертизи, у зв`язку з тим, що особа [PERSON] до експертної установи не з`явився. Згідно ч. 1 ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Згідно ч.1 ст.40 ЦК України, фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішення суду про це. За змістом ст. 300 ЦПК України, у рішенні суду про визнання особи недієздатною, слід визначити строк його дії, який не може перевищити двох років. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку який не може перевищувати двох років. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи. Суд звертає увагу, що статтею 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» визначена презумпція психічного здоров`я, суть якої полягає в тому, що кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України. Тобто, для визначення тимчасового стану особи, при якому вона внаслідок функціональних розладів психіки, порушення фізіологічних процесів в організмі або інших хворобливих станів не може розуміти значення своїх дій та керувати ними, необхідне обов`язкове призначення судово-психіатричної експертизи. Висновок такої експертизи має стосуватися стану особи. Для визначення наявності такого стану суд відповідно до статті 105 ЦПК України зобов`язаний призначити судово-психіатричну експертизу за клопотанням хоча б однієї зі сторін. Призначення експертизи судом є обов`язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити: 1) характер і ступінь ушкодження здоров`я; 2) психічний стан особи; 3) вік особи, якщо про це немає відповідних документів і неможливо їх одержати. Обов`язковість вимог статті 105 ЦПК України щодо призначення судово-психіатричної експертизи при вирішенні спору про визнання правочину недійсним за статтею 225 ЦК України вказує на те, що саме висновок експерта в цьому випадку є належним доказом медичного характерув розумінні статті 77 ЦПК України. Під час розгляду справи, з метою встановлення наявності такого стану у [PERSON] , судом призначалась двічі судово-психіатрична експертиза, яка не була виконана двічі через не забезпечення заявником явки до медичної установи [PERSON] . Таким чином, суд вважає, що підстав для задоволення заяви щодо визнання [PERSON] недієздатним у суду не має. Окрім того, згідно положень ст. 58 ЦК України опіка встановлюється над фізичними особами, які визнані недієздатними. Відповідно до вимог ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до ст.ст. 62-63 ЦК України опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника. Опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників. Згідно приписів ч. 4 ст.63 ЦК України опікун призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості виконувати обов`язки опікуна. Враховуючи, що судом відмовлено заявнику у задоволенні його заяви щодо визнання його брата, [PERSON] недієздатним, всі інші вимоги щодо встановлення опіки, призначення опікуна задоволенню також не підлягають. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України). Так положеннями ЦПК України визначено, що є доказами у цивільній справі, зокрема доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (частини перша, друга статті 76 ЦПК України). Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Враховуючи вищевикладене, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені судом і наведені вище обставини, підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] , заінтересована особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Амур Нижньодніпровської районної у місті Дніпрі ради про визнання особи недієздатною та призначення опікуна не підлягає задоволенню повністю.

Outcome: dismissed