Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-09 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини. За змістом позову просила стягувати аліменти в розмірі 1/4 всіх видів заробітку (доходів), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. У позовній заяві позивачка зазначила, що перебувала у шлюбних відносинах з відповідачем з 03.06.2008 згідно Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Даний шлюб було розірвано рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 17.10.2017 по справі № 344/7407/17. За період шлюбних відносин\~ народився син [PERSON] , [INFO] , який після розірвання шлюбу залишився проживати з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач жодних добровільних виплат на утримання сина не сплачує, не покриває жодних матеріальних потреб та наміру надавати будь-які кошти для утримання сина в майбутньому не має. У зв`язку з вищезазначеним, з метою забезпечення захисту прав та інтересів сина позивачка звернулась до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина в часті 1/4 від всіх видів доходів відповідача. Представник позивачки подав заяву про розгляд справи без його участі та участі позивачки, просив позов задовольнити повністю, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судові засідання не з`являвся, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причину неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 03.06.2008 до [INFO] . В шлюбі народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Згідно витягу з реєстру територіальної громади №2023/003705135 від 15.05.2023 [PERSON] , [INFO] , зареєстрований з 26.05.2016 за адресою: [ADDRESS] . Згідно витягу з реєстру територіальної громади №2023/003773671 від 15.05.2023 [PERSON] , [INFO] , зареєстрована з 29.03.2004 за адресою: [ADDRESS] . Сторони довідок про свої доходи суду не надали. Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України\~ за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років становить 2833 гривні. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України враховує відсутність даних про розмір доходів сторін, потреби дитини щодо належного утримання. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Враховуючи те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька,\~ інтереси дитини при визначенні розміру аліментів, виходячи з того, що позивач звернулась до суду з вимогою про стягнення аліментів в мінімальному гарантованому законом розмірі, позов підлягає до задоволення. Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому стягнення аліментів слід розпочати з дня коли позивачка звернулась із позовом до суду 19.05.2023 року. Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача слід стягнути 1073,60 гривні судового збору на користь держави. На підставі ст. 180-182, 190, 191 СК України, ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства»,

Outcome: approved