Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-11 00:00:00

представник позивача звернувся до суду із позовом до відповідача про зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Веттепло» відключити/припинити теплопостачання квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Позов мотивує тим, що [PERSON] є власником квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Послуги з теплопостачання за вказаною адресою надає ТОВ «Веттепло». Відповідач послуги надає неналежним чином, про що свідчать неодноразові звернення представника позивача та складання актів проведення обстеження системи центрального опалення будинку [ADDRESS] за участі ЛКП «Господар». Так, останнім актом від 18.02.2022 року зафіксовано температуру повітря в приміщенні вищевказаної квартири на час обстеження становила 14\~°C. У відповідь на адвокатський запит від 09.08.2022 року відповідачем за вих. №02/09-01 від 02.09.2022 року було відмовлено у відключенні теплопостачання, яке здійснює ТОВ «Веттепло» у вищевказаній квартирі. Крім того, позивач 22.12.2021 року звертався до директора Департаменту житлового господарства та інфраструктури ЛМР із аналогічним питанням, однак, на момент пред`явлення позову таке не задоволено. У свою чергу, позивач наголошує, що своєї зобов`язання перед відповідачем виконує належним чином, а тому позов просить задоволити. Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 24 жовтня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін, надано відповідачу строк на подання відзиву, а третім особам для надання пояснень. Представник відповідача вимоги позивача, викладені у позовній заяві не визнає повністю з огляду на те, що перш за все, рішення щодо відключення від централізованого опалення приймається не теплопостачальною організацією, а органом місцевого самоврядування відповідно до законодавства. Для багатоквартирного будинку до заяви додатково додається протокол зборів співвласників багатоквартирного будинку (витяг із протоколу) про ухвалене співвласниками рішення про відключення будинку від централізованого опалення та/або постачання гарячої води та зазначаються особи, уповноважені представляти інтереси співвласників у вирішенні питань щодо відключення багатоквартирного будинку. Водночас, позивачем не було надано ані відповідного протоколу зборів співвласників будинку, ані рішення комісії, а в будинку [ADDRESS] відключено від централізованого опалення та постачання гарячої води всього 5 з 36 квартир, що є менше половини. Крім того, відповідач не мав законодавчо обґрунтованої можливості відключити позивача від централізованого опалення та гарячого водопостачання, оскільки позивачем не було дотримано процедури такого відключення. Треті особи жодних пояснень з приводу даної справи суду не надали. З`ясувавши фактичні обставини справи, об`єктивно дослідивши та перевіривши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до матеріалів справи Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Веттепло» є теплопостачальною організацією суб`єктом господарської діяльності з постачання споживачам теплової енергії. Як вбачається із свідоцтва на картиру № [NUMBER] від 09 квітня 2012 року (а.с.4), [PERSON] на\~праві приватної\~власності належить\~квартира за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власність зобов`язує. Згідно зі ст.322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч.1, ч.2 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Відповідно до ст. 15 Закону України «Про теплопостачання» основними завданнями державного регулювання діяльності у сфері теплопостачання є захист прав споживачів, забезпечення рівних можливостей доступу суб`єктів відносин у сфері теплопостачання на ринок теплової енергії, запобігання монополізації та створення умов для розвитку конкурентних відносин у сфері теплопостачання. Згідно з ст. 18 вищевказаного закону суб`єктам господарської діяльності у сфері теплопостачання забороняється зловживати монопольним становищем у будь-якій формі. Відповідно до статті 19 цього закону споживач або суб`єкт теплоспоживання має право вибирати (змінювати) теплопостачальну організацію, якщо це технічно можливо. Теплогенеруюча організація має право постачати вироблену теплову енергію безпосередньо споживачу згідно з договором купівлі-продажу. Захист прав споживачів теплової енергії, а також механізм реалізації захисту цих прав регулюються, зокрема,Законом України «Про теплопостачання»,Законом України «Про захист прав споживачів». Відповідно до ч.1ст.5 Закону України «Про захист прав споживачів», держава забезпечує споживачам захист їх прав, надає можливість вільного вибору продукції, здобуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання та використання продукції відповідно до їх потреб, і гарантує придбання або одержання продукції іншими законними способами в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоров`я і життєдіяльності. Статтею 24 Закону України «Про теплопостачання» зазначено, що споживач має право на вибір джерел енергії, чи постачальної організації. Позивач посилається на те, що відповідач послуги надає неналежним чином, про що свідчать неодноразові звернення представника позивача та складання актів проведення обстеження системи центрального опалення будинку [ADDRESS] за участі ЛКП «Господар». Відповідно до акту від 18.02.2022 року (а.с.8) зафіксовано температуру повітря в приміщенні квартири [ADDRESS] на час обстеження 14\~°C. У зв`язку з чим, позивач просить суд зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Веттепло» відключити/припинити теплопостачання квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Однак, такі позовні вимоги суд не може задоволити з наступних мотивів. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 лютого 2022 року у справі № 159/7123/19 (провадження № 61-16319св20) суд зазначив таке: «У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 1 грудня 2021 року у справі № 607/25229/18 (провадження № 61-13855св19) зроблено висновок, що "відповідно до Порядку № 4 від 22 листопада 2005 року для вирішення питання відключення споживача від мережі централізованого опалення він повинен звернутися до постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади, для розгляду питань щодо відключення споживачів від мережі з відповідною письмовою заявою. Комісія після вивчення наданих власником документів приймає відповідне рішення, яке оформляється протоколом. При позитивному рішенні заявнику надається перелік організацій, до яких слід звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мережі централізованого опалення. Проект індивідуального (автономного) теплопостачанняі відокремлення від мережі централізованого опалення виконує проектна або проектно-монтажна організація на підставі договору із заявником. Проект узгоджується з усіма організаціями, які видали технічні умови на підключення будинку до зовнішніх мереж. Відключення приміщень від внутрішньобудинкової мережі централізованого опалення виконується монтажною організацією, яка реалізує проект. По закінченні робіт складається акт про відключення від мережі централізованого опаленняі подається заявником до комісії на затвердження. Після затвердження акта на черговому засіданні комісії сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання. Отже, відключення споживачів від мережі централізованого опалення відбувається тільки на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади,з вчиненням в подальшому дій споживачем з дотриманням визначеної Порядком № 4 від 22 листопада 2005 року процедури. Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 11 листопада 2015 рокуу справі № 6-1192цс15, постановах Верховного Суду від 3 травня 2018 року; у справі № 209/4950/15-ц (провадження № 61-12661св18), від 17 квітня2019 року у справі № 683/2223/17 (провадження № 61-44982св18), від18 вересня 2019 року у справі № 215/1724/16-ц (провадження № 61-1632св18). Відмовляючи у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про те, що позивачем не дотримано визначеної Порядком № 4 від 22 листопада 2005 року процедури та не надано до суду акта встановленої форми, затвердженого комісією з розгляду питань, пов`язаних з відключенням споживачів від мереж центрального опалення, який є підставою для відключення від мереж". У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 лютого 2022 року у справі № 953/24063/19 (провадження № 61-5095 св 21) вказано, що "17 вересня 2019 року набрав чинності наказ Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 26 липня 2019 року № 169 "Про затвердження Порядку відключення споживачів від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води" (далі - Порядок № 169). Пункт 1 розділу ІІІ Порядку № 169 визначає, що власники квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, приєднаного до мережі (системи) централізованого опалення (теплопостачання) (далі - ЦО) та системи (мережі) постачання гарячої води (далі - ГВП), мають право відокремити (відключити) свою квартиру чи нежитлове приміщення від ЦО та ГВП у разі, якщо на день набрання чинності Законом України "Про житлово-комунальні послуги" не менше як половина квартир та нежитлових приміщень цього будинку відокремлена (відключена) від ЦО та ГВП, та влаштувати систему індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) у такій квартирі чи нежитловому приміщенні. Для відокремлення (відключення) від ЦО та ГВП власник квартири чи нежитлового приміщення багатоквартирного будинку звертається до органу місцевого самоврядування з письмовою заявою в довільній формі із зазначенням причини відокремлення (відключення) та подає інформацію про намір влаштування системи індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) такої квартири чи нежитлового приміщення (пункт 3 розділу ІІІ Порядку № 169). Заява про відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення багатоквартирного будинку від ЦО та ГВП передається на розгляд постійно діючої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води (пункт 4 розділу ІІІ Порядку № 169). Для відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення власник забезпечує розроблення проєкту відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення від ЦО та ГВП, який виготовляється відповідно до державних будівельних норм і правил та має забезпечити ізоляцію транзитних стояків, а також, у разі потреби, перенесення транзитних стояків. За потреби, власник забезпечує виготовлення проєкту встановлення системи індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) у такій квартирі чи нежитловому приміщенні, виготовленого відповідно до державних будівельних норм і правил (пункт 7 розділу ІІІ Порядку № 169). Отже, відключення споживачів від мережі централізованого опалення відбувається тільки на підставі рішення постійно діючої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади". Встановивши, що припинення споживання теплової енергії на опалення приміщень квартири у багатоповерховому будинку можливе виключно шляхом відключення від мереж центрального опалення в установленому нормативними документами порядку, суди зробили обґрунтований висновок про відсутність у відповідача обов`язку видати технічні умови для розробки робочого проекту щодо такого відключення від мережі централізованого опалення окремої квартири позивача. Колегія суддів відхиляє доводи касаційної скарги щодо порушення судами принципу рівності, оскільки наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06 листопада 2007 року № 169 внесено зміни до Порядку, які заборонено відключення від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання окремих квартир у багатоквартирному будинку». Таким чином,\~враховуючи вищевикладене,\~суд не\~може зобов`язати\~відповідача відключити/припинити\~теплопостачання в\~квартирі,\~розташованій за\~адресою:\~ [ADDRESS] ,\~що належить\~позивачу,\~оскільки нормами\~чинного законодавства\~визначено спеціальний\~порядок відключення\~від централізованого\~опалення,\~рішення стосовно\~якого приймається\~відповідним органом\~місцевого самоврядування. Суд не вправі втручатися в діяльність державних органів та органів місцевого самоврядування при здійсненні ними функцій та повноважень, визначених законодавством, не вправі переймати на себе функції суб`єктів владних повноважень. Суд не вправі підміняти собою державні органи, компетенція яких чітко регламентована чинним законодавством. Зазначення судом конкретних дій відповідача, є виходом за межі повноважень суду, наданих чинним законодавством при постановленні судових рішень.

Outcome: dismissed