Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк», треті особи, що не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача,- приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович, ВДВС у м.Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що 18 серпня 2017 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Русланом Олеговичем вчинено виконавчий напис № 11793 про стягнення з неї невиплачені в строк грошові кошти, згідно договору б/н від 18 квітня 2007 р. на користь Публічного акціонерного товариство комерційний банк «Приватбанк». Згідно виконавчого напису заборгованість проводиться за період з 18.04.2007 р. по 30.06.2017 р. Сума заборгованості становить 40 166,49 грн., що складається з: заборгованість за тілом кредиту 7163,52 грн.; заборгованість за відсотками 23561,41 грн.; заборгованість з пені та комісії у розмірі 7290,77 грн.; заборгованість по штрафам (фіксована частина) у розмірі 250 грн.; заборгованість по штрафам (відсоток від суми заборгованості) у розмірі 1900,79 грн. Витрати за вчинення виконавчого напису у сумі 1 800 грн. Про виконавчий напис вона дізналася 3 березня 2023 р. після витребування копії виконавчого напису адвокатом. 6 грудня 2017 р. старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби у м.Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Татакіним Павлом Павловичем прийнято постанову про відкриття провадження про стягнення з позивачки 41966,49 грн. заборгованості. Беручи до уваги всі вимоги чинного законодавства щодо вчинення виконавчих написів нотаріусами, даний виконавчий напис вчинений з недотримання вимог закону. У додатках до виконавчого напису відсутній кредитний договір, не зрозуміло з якої суми заборгованості проводилися відповідачем дані розрахунки по відсотках, пені штрафам, дана заборгованість не узгоджена зі позивачем, також сума заборгованості вказана в період з 18.04.2007 року по 30.06.2017 р., що суперечить ст. 88 Закону України «Про нотаріат». Враховуючи наведене, просить суд визнати таким, який не підлягає до виконання виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Русланом Олеговичем 18 серпня 2017 р. №11793 про стягнення з позивача на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» суми заборгованості 40166,49 грн. Представник позивача подала заяву про підтримання позовних вимог та додатково зазначила, що\~ договір не був нотаріально посвідченою угодою, а тому не може бути підставою для вчинення виконавчого напису. Відтак, нотаріусом при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не було дотримано вимоги ст.87 Закону України «Про нотаріат», тому такий винесений з порушенням вимог чинного законодавства України та не підлягає виконанню. Представник відповідача Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк», в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Треті особи, що не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович, ВДВС у м.Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) в судове засідання\~ не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши наявні матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи, приходить до наступного. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З копії розрахунку заборгованості за договором №б/н від 18.04.2007 укладеного між ПриватБанком та клієнтом [PERSON] станом на 30.06.2017 року розмір заборгованості становить\~ 40 166,49 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 7 163,52 грн.; заборгованості за відсотками у розмірі 23 561,41 грн.; заборгованості з пені та комісії у розмірі 7 290,77 грн.; заборгованості по судовим штрафам (фіксована частина) у розмірі 2150,00 грн. (а.с.7-12). 18.08.2017 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. вчинено виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за №11793 відповідно до якого запропоновано стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приват Банк»,\~ заборгованість за Кредитним договором №б/н від 18.04.2007 року. Згідно вищезазначеного виконавчого напису, строк, за який провадиться стягнення 3672 днів, а саме: з 18.04.2007 року по 30.06.2017 року. Сума, що підлягає стягненню, складає 40 166,49 грн., з урахуванням: заборгованість за тілом кредиту у розмірі 7 163,52 грн.; заборгованість за відсотками у розмірі 23 561,41 грн.; заборгованість з пені та комісії у розмірі 7 290,77 грн.; заборгованість по штрафам (фіксована частина) у розмірі 250,00 грн.; заборгованість по штрафам (відсоток від суми заборгованості) у розмірі 1 900,79 грн. Витрати за вчинення виконавчого напису у сумі 1 800 грн. 00 коп. (а.с.13).\~\~ 24.10.2017 року представник ПАТ КБ «ПриватБанк» звертався із заявою про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого документу від 18.08.2017 року по справі №11793 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості у розмірі 41 966,49 грн. (а.с.6). 06.12.2017 року старшим державним виконавцем Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби\~ Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Татакіним П.П. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №5531957\~ з виконання виконавчого напису №11793 від 18.08.2017 року про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості в розмірі 41 966,49 грн. (а.с.15). Сторона позивача вважає виконавчий напис таким, що винесений з порушенням вимог чинного законодавства України та не підлягає виконанню, оскільки вчинення виконавчого напису було здійснено із порушенням процедури його вчинення. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України, зокрема, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок), постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (п.19 ст.34 закону «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена гл.14 закону «Про нотаріат» та гл.16 розд.ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року затверджено перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.\~ Постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» (далі - постанова № 662) перелік документів доповнено після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин: Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 залишено без змін. Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Аналогічна правова позиція висловлена в Постанові ВП ВС від 21 вересня 2021 року, справа № 910/10374/17, провадження № 12-5гс21. Спірний виконавчий напис був вчинений приватним нотаріусом 18.08.2017 року, тобто на момент коли вже були скасовані внесені постановою КМУ від 26.11.2014 року № 662 зміни та діяла редакція Переліку, яка передбачає вчинення виконавчого напису на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи, зокрема, підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до п.п. 3.5. п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Отже, відповідне право стягувача, по захист якого він звернувся до нотаріуса, повинне існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Крім того, згідно ч. 1 ст. 88 Закону України "Про нотаріат", нотаріус вчиняє виконавчі написи за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Пунктом пп.3.4 п.2 гл.16 розд.ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Таким чином, для перевірки судом правомірності вчинення оскаржуваних виконавчих написів необхідно, зокрема, з`ясувати: чи було їх вчинено на підставі нотаріально посвідчених кредитних договорів; чи зазначена у них сума зобов`язань є безспірною, тобто чи існувала вона узагалі, чи була вона саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису; чи було заявником дотримано 3-річний строк, з моменту виникнення права вимоги, для звернення за вчиненням виконавчого напису. Так, із виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. вбачається, що стягнення проводиться за період з 18.04.2007 року по 30.06.2017 року. Сума заборгованості становить 40 166,49 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 7 163,52 грн.; заборгованості за відсотками у розмірі 23 561,41 грн.; заборгованості з пені та комісії у розмірі 7 290,77 грн.; заборгованості по штрафам (фіксована частина) у розмірі 250,00 грн.; заборгованості по штрафам (відсоток від суми заборгованості) у розмірі 1 900,79 грн. Повноваження нотаріуса при розгляді питань вчинення виконавчих написів, в т.ч. вивчення питання безспірності заборгованості, висловлено у справі № 305/2082/14-ц, яка розглядалась Великою Палатою Верховного Суду 15 січня 2020 р. Так, в даному рішенні ВП ВС зазначено, що нотаріус у межах реалізації наданих йому юрисдикційних повноважень не вирішує спорів про право, але в результаті розгляду нотаріальної справи та вчинення нотаріальної дії правова невизначеність все ж припиняється. Отже, здійснюючи повноваження у сфері безспірної юрисдикції, нотаріус має встановлювати наявність або відсутність певного юридичного складу, щоб покласти його у підставу нотаріального акта в межах вчинюваної ним відповідної нотаріальної дії. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й бути безспірною заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). З урахуванням статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Зазначене узгоджується з висновком Великої Палати Верховного Суду щодо застосування норм права сформульованому у постанові від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 84цс19). Згідно правового висновку викладеного у постанові Верховного Суду України від 04.03.2015 року у справі №6-27цс15 зазначено, що наявність спору про розмір заборгованості у суді на час вчинення виконавчого напису спростовує висновок суду про безспірність заборгованості боржника. Аналогічні правові висновки викладено і в постановах Верховного Суду України від 11 березня 2015 року у справі № 6-141цс14 та від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17. Позивачем зазначається, що у додатках до виконавчого напису відсутній кредитний договір, не зрозуміло з якої суми заборгованості проводилися відповідачем дані розрахунки по відсотках, пені штрафам, дана заборгованість не узгоджена зі позивачем, також сума заборгованості вказана в період з 18.04.2007 року по 30.06.2017 р., що суперечить ст. 88 ЗУ «Про нотаріат». На час вчинення спірного виконавчого напису, нотаріусом не з`ясовано чи не пропущено АТ КБ «Приватбанк» строк позовної давності, а так само, трирічний строк з дня виникнення у нього права вимоги, що вимагає п.3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Період стягнення у виконавчому написі зазначено з 18.04.2007 року по 30.06.2017 року, тоді як договір укладено ще 18.04.2007 року. Враховуючи викладене, оскільки оспорюваний виконавчий напис нотаріусом вчинено з порушенням діючого законодавства, суд вважає за необхідне визнати даний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved