Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-12 00:00:00

09 березня 2021 року позивач [PERSON] в особі представника [PERSON] звернувся до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» та Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра», треті особи Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК\~«ДНІПРОФІНАНСГРУП», в якій згідно уточнених позовних вимог просить суд визнати припиненими зобов`язання за кредитним договором №8/2007/840-К/961-Н, укладеним 08 травня 2007 року та договором іпотеки №961/1-Н, укладеним 08\~травня 2007 року. А також, скасувати державну реєстрацію заборони на нерухоме майно, внесену до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за номером 11239438 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №24562941 від 18.09.2015 року (перенесеного з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 4927501,08.05.2007 року), скасувати державну реєстрацію обтяження - іпотеки, внесену до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за номером 11241978 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №24567619 від 18.09.2015 року (перенесеного з Державного реєстру іпотек, реєстраційний номер 4927532 від 08.05.2007 року). В обґрунтування заявлених уточнених позовних вимог позивач вказує на те, що 04 червня 2016 року [PERSON] , яка є матір`ю позивача - [PERSON] , було набуто у власність житловий будинок з відповідними господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] (далі - домоволодіння). Продавцем домоволодіння був [PERSON] , який володів, користувався та розпоряджався домоволодінням на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого 08.12.2015 року приватним нотаріусом ДМНО Кретовою Н.Б (п. 1.1 Договору купівлі - продажу від 04.06.2016 року). Станом на дату укладення договору купівлі-продажу між матір`ю позивача (покупцем) та [PERSON] , тобто станом на 04.06.2016 року, будь-яких приватних чи публічних обтяжень та обмежень щодо Домоволодіння в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (далі - ДРРПНМ) не існувало, про що зазначено у п.1.6 Договору купівлі-продажу між [PERSON] та [PERSON] , а також підтверджується Інформаційною довідкою №246680804. 08 грудня 2017 року мати позивача - [PERSON] подарувала позивачеві домоволодіння. Приватним нотаріусом Маркаровою В.Ю на момент вчинення договору дарування було перевірено обмеження та обтяження щодо домоволодіння, наявність податкової застави. Будь-яких обмежень та обтяжень щодо домоволодіння та майна дарувальника виявлено не було, про що свідчить п.5 договору дарування, відомості в Інформаційній довідці №246680804. 24 лютого 2021 року, позивач (власник домоволодіння) побачив, що на воротах його домоволодіння наклеєна опечатувальну стрічку з написом: «АРЕШТ НЕРУХОМОСТІ» згідно ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» з гербовою печаткою. 03.03.2021 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Ярмолюк М.М. з метою отримання «розширеного» витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. З даного Витягу та Інформаційної довідки №246680804 з`ясувалося наступне: 18.12.2020 року відступлення права вимоги з ТОВ «ФК ДНІПРОФІНАНСГРУП» на ТОВ «БРАЙТІНВЕСТМЕНТ» за договором іпотеки, серія та номер 2563, виданий 08.05.2007року 09.12.2020 року державним реєстратором Бахмутської районної державної адміністрації Строєнко Лілією Олексіївною було скасовано рішення №24564355 приватного нотаріуса Царєйкін Михайла Михайловича від 18.09.2015 року та поновлено запис про іпотеку. 05.08.2020 року відступлення права вимоги з ПАТ «КБ НАДРА» на ТОВ ФК ДНІПРОФІНАНСГРУП» за договором іпотеки, серія та номер 2563, виданий 08.05.2007 року. 08.12.2017 року - відбувся перехід права власності на домоволодіння з [PERSON] на [PERSON] (реєстрація права власності за [PERSON] на підставі договору дарування, серія та номер 1902, виданого 08.12.2017 року, приватний нотаріус Дніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Маркарова В.Ю.) 04.06.2016 року - відбувся перехід права власності на домоволодіння з [PERSON] на [PERSON] (реєстрація права власності за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер 599, виданого 04.06.2016 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Кононенко С.А.) 08.12.2015 року - відбувся перехід права власності на домоволодіння з [PERSON] на [PERSON] (реєстрація права власності на [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер 1993, виданого 08.12.2015 року, видавник Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Кретова\~Н.Б.) 12.11.2015 року - відбулася реєстрація змін в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєстратором [PERSON] у зв`язку з видачею дублікату Договору купівлі - продажу житлового будинку (дублікат), серія та номер: НАС 003695, виданого 30.10.2015 року приватним нотаріусом Дніпропетровського районного нотаріального округу Юрченко Л.Л. 18.09.2015 року приватним нотаріусом Царєйкіним Михайлом Михайловичем було прийнято рішення №24564355 про виключення запису про іпотеку за заборону відчуження за Договором іпотеки, серія та номер 2563, виданий 08.05.2007 року на підставі рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська по справі №200/23379/14-ц, виданого 10.07.2015 року суддею Кудрявцевою Т.О. 08.05.2007 року відбувся перехід права власності на домоволодіння від [PERSON] до [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу ВЕО №558971 №2555 від 08.05.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського районного нотаріального округу Юрченко Л.Л. З метою запобігання вчиненню ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» звернення стягнення в позасудовому порядку на предмет іпотеки домоволодіння - позивач просив приватного нотаріуса посвідчити договір іпотеки між позивачем та його дружиною, але приватним нотаріусом було відмовлено у посвідченні договору. На письмову вимогу позивача про надання письмових пояснень приватним нотаріусом було повідомлено, окрім інформації про наявність іпотеки, заборони відчуження, наявність рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська, на підставі якого було вилучено в 2015-му році записи про іпотеку та заборону, поновлення у грудні 2020 року цих записів, наявність кредитного договору, в забезпечення виконання зобов`язань за яким було передано в іпотеку Домоволодіння, інформацію про те, що позичальник та іпотекодавець, який зазначений у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, помер, про що було видано свідоцтво про смерть від 10.05.2017 року (запит вх. №122/01-16 від 03.03.2021 року та відповіді вих. №47/01-16 від 03.03.2021 року). Після цього позивач звернувся до ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» (за номером телефону, зазначеним у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань (далі - ЄДР) як іпотекодержателя з метою отримання інформації про те, на якій підставі у грудні 2020 року у Державному реєстрі було поновлено запис про іпотеку та заборону щодо домоволодіння. Представник відповідача - ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТКОМ» повідомив, що 08\~травня 2007 року між ВАТ КБ «Надра», правонаступником всіх прав та зобов`язань якого є ПАТ КБ «Надра» (банк), та [PERSON] , паспорт серії [NUMBER] , виданий Павлоградським МВ УМВС України в Дніпропетровській області 22.12.2000 року (позичальник) було укладено кредитний договір №8/2007/840- К/961-Н. В забезпечення зобов`язань за кредитним договором між позичальником та банком було укладено договір іпотеки №961/1-Н від 08.05.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом ДРНО Юрченко Л.Л., відповідно до якого позичальник передав у іпотеку банку домоволодіння. Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 14.10.2014 року по справі №175/2450/14-ц, було задоволено позовні вимоги Банку до [PERSON] щодо звернення стягнення на домоволодіння як на предмет іпотеки шляхом надання банку права продажу домоволодіння від свого імені на підставі ст.38 Закону України «Про іпотеку». Відповідно до Рішення суду станом на 20.05.2014 року заборгованість за кредитним договором складала 292 493,38 доларів США (що згідно курсу НБУ станом на 20.05.2014 року є еквівалентом 3437411, 46 гривень). Відповідно до рішення суду, 26.05.2014 року ПАТ «КБ «Надра» на адресу [PERSON] було надіслано досудову вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором №8/2007/840-К/961-Н. Згідно пп. 1.1, 1.4 Кредитного договору Банк надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 140 458,00 доларів США строком до 20.04.2027 року. Пунктами 3.3.1 та 3.3.2 Кредитного договору позичальник повертає кредит та сплачує Банку передбачені пп. 1.3.1, 1.3.2 цього договору платежі шляхом здійснення перерахування на рахунок № [NUMBER] МФО 306016 мінімально необхідного платежу у валюті кредиту. Щомісячна сума мінімально необхідного платежу складає 1603, 39 доларів США. У зв`язку з цим, у позичальника 26.05.2014 року виникло зобов`язання щодо повного погашення заборгованості за кредитним договором, тобто строк вимоги заборгованості за кредитним договором наступив [INFO] . Позичальник [PERSON] помер, про що було видано Свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 10.05.2017 року. Позивач зазначає, що строк вимоги за кредитним договором настав 26.05.2014 року, позичальник за кредитним договором помер у травні 2017, тобто відкриття спадщини відбулося в травні 2017 року останнім днем подачі кредиторських вимог АТ КБ «Надра» був травень 2018 року. Відтак у ПАТ КБ «НАДРА» на момент укладення договору про відступлення прав вимоги від 20.08.2020 року на користь ТОВ «ФК ДНІПРОФІНАНСГРУП» були відсутні права вимоги до [PERSON] за кредитним договором, і як наслідок - за Договором іпотеки, тому як ПАТ КБ «НАДРА» не подавалися будь-які вимоги до спадкоємців і було пропущено преклюзивний строк в 1 рік, встановлений нормами ст. 1281 ЦК України до лютого 2019 року. 13 травня 2021 року представником було подано уточнену позовну заяву в якій надає докази та стверджує, що на його думку кредитний договір №8/2007/840-К/961-Н, укладений 08 травня 2007 року є підробленим, тому у розумінні ст. 79 ЦПК України зазначений договір не може вважатись достовірним доказом. Представник позивача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні просив суд задовольнити уточнені позовні вимоги. Представник ТОВ «Брайт Інвест» в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та проти їх задоволення заперечив, просить відмовити у їх задоволенні з підстав, зазначених у відзиві на позов. Представник ПАТ «КБ «Надра» подав до суду відзив на позовну заяву, у якому вказує, що вважає позовні вимоги необгрунтованими та безпідставними з огляду на наступне. На підставі постанови Правління Національного банку України від 05.02.2015 р. № 83 "Про віднесення ПАТ "КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "НАДРА" до категорії неплатоспроможних", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 05.02.2015 № 26 "Про запровадження тимчасової адмініструй ПАТ "КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "НАДРА", згідно з яким з 06.02.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «НАДРА» Стрюкову Ірину Олександрівну. Відповідно до\~постанови Правління\~НБУ від\~04\~червня 2015\~р.\~№ 354\~"Про\~відкликання банківської\~ліцензії та\~ліквідацію ПАТ\~"КОМЕРЦІЙНИЙ\~БАНК "НАДРА"\~виконавчою дирекцією\~Фонду гарантування\~вкладів фізичних\~осіб прийнято\~рішення від\~05\~червня 2015\~р.\~№ 113,\~"Про\~початок процедури\~ліквідації ПАТ\~"КБ\~«НАДРА» та\~призначення уповноваженої\~особи Фонду\~на ліквідацію\~банку",\~згідно з\~яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ "КБ "НАДРА" та призначено уповноваженою Фонду на ліквідацію ПАТ "КБ "НАДРА" Стрюкову\~Ірину Олександрівну строком на 1 рік з 05 червня 2015 р. до 04 червня 2016 р. включно. Повідомили суд, що відповідно до наявної у Фонді інформації, право вимоги за кредитним договором від 08.05.2007 №8/2007/840-К/961-Н, укладеним між ВАТ «КБ «Надра» та [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), було відступлено ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» (ЄДРПОУ 40696815) у складі лоту GL48N718070. Відповідно до ч. 1 ст. 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку здійснює відчуження активів та/або зобов`язань банку, якщо це було передбачено планом врегулювання, або в інших випадках, передбачених цим Законом. Зазначають, що відповідно до положень цивільного законодавства, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 516 ЦК України). Боржник має право висувати проти вимоги нового кредитора у зобов`язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора (ст. 518 ЦК України). Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Належне виконання також включає в себе виконання зобов`язання належними сторонами, в обумовлені строки, в погодженому або визначеному місці тощо. Неналежно проведене виконання не припиняє зобов`язання, а лише тягне за собою покладення на боржника нових обов`язків, які становлять міри цивільно - правової відповідальності (відшкодування збитків, стягнення неустойки тощо). У зв`язку з цим виконання зобов`язання, тобто досягнення мети найпоширенішим та основним способом припинення зобов`язання. Наголошують, що для вирішення питання про припинення іпотеки суди повинні встановити факт припинення зобов`язань за кредитним договором у зв`язку з його повним і належним виконанням боржником (Постанова ВС від 26.09.19 (ЦПК) - № 522/19757/16). Позивач (боржник) не позбавлений права висувати проти вимоги нового кредитора у зобов`язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора на підставі статті 518 ЦК України. Укладення відповідачами Договору відступлення не створює для позивача обов`язку сплатити борг у вказаному в договорі розмірі за наявності у нього обґрунтованих заперечень проти відповідної вимоги.» Позиція КГС у складі ВС у справі № 924/1208/18 від 28.01.2020 року. За загальним правилом заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, оскільки не впливає на характер, обсяг і порядок виконання ним своїх обов`язків, не погіршує становища боржника та не зачіпає його інтересів. Враховуючи, що права та інтереси позивача не можуть бути порушені укладенням між відповідачами договору відступлення, адже він не створює для останнього обов`язку сплатити борг, до того ж, позивач не позбавлений права захищати свої права та інтереси в межах справ про стягнення заборгованості. Всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення уточненого позову. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 55 Конституції України установлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-яким не забороненим законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Згідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як встановлено\~судом та\~вбачається з\~матеріалів справи,\~що 04 червня 2016 року [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), яка є матір`ю позивача - [PERSON] , було набуто у власність житловий будинок з відповідними господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] (домоволодіння). Продавцем домоволодіння був [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), який володів, користувався та розпоряджався домоволодінням на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого 08.12.2015 року приватним нотаріусом ДМНО Кретовою Н.Б (п. 1.1 Договору купівлі - продажу від 04.06.2016 року). Станом на дату укладення договору купівлі-продажу між матір`ю позивача (покупцем) та [PERSON] , тобто станом на 04.06.2016 року, будь-яких приватних чи публічних обтяжень та обмежень щодо Домоволодіння в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (ДРРПНМ) не існувало, про що зазначено у п.1.6 Договору купівлі-продажу між [PERSON] та [PERSON] , а також підтверджується Інформаційною довідкою №246680804. 08 грудня 2017 року мати позивача - [PERSON] подарувала позивачеві домоволодіння. Приватним нотаріусом Маркаровою В.Ю на момент вчинення договору дарування було перевірено обмеження та обтяження щодо домоволодіння, наявність податкової застави. Будь-яких обмежень та обтяжень щодо Домоволодіння та майна дарувальника виявлено не було, про що свідчить п.5 договору дарування, відомості в Інформаційній довідці №246680804. Після цього, 03.03.2021 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Ярмолюк М.М. з метою отримання «розширеного» витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. На письмову вимогу позивача про надання письмових пояснень приватним нотаріусом було повідомлено, окрім інформації про наявність іпотеки, заборони відчуження, наявність рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська, на підставі якого було вилучено в 2015-му році записи про іпотеку та заборону, поновлення у грудні 2020 року цих записів, наявність кредитного договору, в забезпечення виконання зобов`язань за яким було передано в іпотеку Домоволодіння, інформацію про те, що позичальник та іпотекодавець, який зазначений у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, помер, про що було видано свідоцтво про смерть від 10.05.2017 року. Представник відповідача - ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» повідомив, що 08\~травня 2007 року між ВАТ КБ «Надра», правонаступником всіх прав та зобов`язань якого є ПАТ КБ «Надра», та [PERSON] , паспорт серії [NUMBER] , виданий Павлоградським МВ УМВС України в Дніпропетровській області 22.12.2000 року було укладено кредитний договір №8/2007/840- К/961-Н. В забезпечення зобов`язань за кредитним договором між позичальником та Банком було укладено договір іпотеки №961/1-Н від 08.05.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом ДРНО Юрченко Л.Л., відповідно до якого позичальник передав у іпотеку банку домоволодіння. Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 14.10.2014 року по справі №175/2450/14-ц, було задоволено позовні вимоги Банку до [PERSON] щодо звернення стягнення на Домоволодіння як на предмет іпотеки шляхом надання Банку права продажу Домоволодіння від свого імені на підставі ст.38 Закону України «Про іпотеку». Відповідно до Рішення суду станом на 20.05.2014 року заборгованість за Кредитним договором складала 292 493,38 доларів США (що згідно курсу НБУ станом на 20.05.2014 року є еквівалентом 3437411,46 гривень). Відповідно до рішення суду, 26.05.2014 року ПАТ «КБ «Надра» на адресу [PERSON] було надіслано досудову вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором №8/2007/840-К/961-Н (аркуш справи 29). Згідно пп. 1.1, 1.4 кредитного договору банк надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 140 458,00 доларів США строком до 20.04.2027 року. Пунктами 3.3.1 та 3.3.2 Кредитного договору позичальник повертає кредит та сплачує Банку передбачені пп.1.3.1, 1.3.2 цього Договору платежі шляхом здійснення перерахування на рахунок № [NUMBER] МФО 306016 мінімально необхідного платежу у валюті Кредиту. Щомісячна сума мінімально необхідного платежу складає 1603,39 доларів США. У зв`язку з цим, у позичальника 26.05.2014 року виникло зобов`язання щодо повного погашення заборгованості за кредитним договором, тобто строк вимоги заборгованості за кредитним договором наступив [INFO] . Позичальник [PERSON] помер, про що було видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 10.05.2017 року. Суд зазначає, що строк вимоги за кредитним договором настав 26.05.2014 року, позичальник за кредитним договором помер у травні 2017, тобто відкриття спадщини відбулося в травні 2017 року останнім днем подачі кредиторських вимог АТ КБ «Надра» був травень 2018 року. 13 травня 2021 року представником було подано уточнену позовну заяву в якій надає докази та стверджує, що на його думку кредитний договір №8/2007/840-К/961-Н, укладеним 08 травня 2007 року є підробленим, тому у розумінні ст. 79 ЦПК України зазначений договір не може вважатись достовірним доказом. Дослідивши відзив на позовну заяву надану представником відповідача, суд встановив наступне. На підставі постанови Правління Національного банку України від 05.02.2015 р. № 83 "Про віднесення ПАТ "КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "НАДРА" до категорії неплатоспроможних", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 05.02.2015 № 26 "Про запровадження тимчасової адмініструй ПАТ "КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "НАДРА", згідно з яким з 06.02.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «НАДРА» Стрюкову Ірину Олександрівну. Відповідно до\~постанови Правління\~НБУ від\~04\~червня 2015\~р.\~№ 354\~"Про\~відкликання банківської\~ліцензії та\~ліквідацію ПАТ\~"КОМЕРЦІЙНИЙ\~БАНК "НАДРА"\~виконавчою дирекцією\~Фонду гарантування\~вкладів фізичних\~осіб прийнято\~рішення від\~05\~червня 2015\~р.\~№ 113,\~"Про\~початок процедури\~ліквідації ПАТ\~"КБ\~«НАДРА» та\~призначення уповноваженої\~особи Фонду\~на ліквідацію\~банку",\~згідно з\~яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ "КБ "НАДРА" та призначено уповноваженою Фонду на ліквідацію ПАТ "КБ "НАДРА" Стрюкову\~Ірину Олександрівну строком на 1 рік з 05 червня 2015 р. до 04 червня 2016 р. включно. Окрім того, суд зазначає, що відповідно до наявної у Фонді інформації, право вимоги за кредитним договором від 08.05.2007 №8/2007/840-К/961-Н, укладеним між ВАТ «КБ «Надра» та [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), було відступлено ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» (ЄДРПОУ 40696815) у складі лоту GL48N718070. Як встановлено у ході судового розгляду, право вимоги за договором іпотеки не відступалось і ТОВ «Брайт інвестмент» від ПАТ «КБ НАДРА» не передавалось, у зв`язку з чим внесення записів Державного реєстратора про іпотеку ТОВ «Брайт інвестмент» незаконне, а також, що право вимоги за Кредитним договором та Договором іпотеки припинилось у зв`язку з пропуском відповідачами (кредиторами) строків визначених ст. 1281 ЦК України для пред`явлення вимоги кредиторові спадкодавця. В ході розгляду справи та поданими сторонами доказами підтверджуються наступні обставини: - право вимоги за кредитним договором виникло у первісного кредитора ПАТ «КБ НАДРА» до смерті позичальника [PERSON] - згідно заочного рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08\~жовтня 2012 року по справі № 429/5750/12 про стягнення заборгованості за Кредитним договором в повному обсязі; - позичальник за кредитним договором помер [INFO] ; - позивач не знав та не міг знати про смерть позичальника [PERSON] ; - після смерті позичальника [PERSON] у спадщину 15.04.2019 року вступила його спадкоємиця - [PERSON] ; - право вимоги до спадкоємця померлого [PERSON] мало бути пред`явлене не пізніше 09.05.2018 року; - згідно спадкової справи після смерті [PERSON] станом на 13.08.2021 року (дата надання спадкової справи до суду Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області по справі №175/894/21) ані первісний кредитора АТ\~«КБ НАДРА» ані новий кредитор - Позивач з вимогою до спадкоємців позичальника не звертались; - станом на час смерті позичальника [PERSON] - 08.05.2017 року згідно ч.3 ст. 1281 ЦК України якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги; - первісний кредитор АТ «КБ НАДРА» та новий кредитор - позивач пропустили строк, встановлений у статті 1281 ЦК України у редакції, що була чинною на час смерті позичальника [PERSON] (редакція діяла до 04.02.2019 р.); - первісний кредитор АТ «КБ НАДРА» передав позивачу право вимоги за кредитним договором яке припинилось 09.05.2018 року. З огляду на практику Верховного Суду у подібних правовідносинах, а саме на Постанову Великої Палати Верховного Суду від 01 квітня 2020 року по справі № 520/13067/17, Провадження № 14-397 цс 19 в якій сформульовано правовий висновок про те, що кредитору спадкодавця, який не знав і не міг знати про відкриття спадщини слід пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Відповідно до ч. 1 ст. 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку здійснює відчуження активів та/або зобов`язань банку, якщо це було передбачено планом врегулювання, або в інших випадках, передбачених цим Законом. Зазначають, що відповідно до положень цивільного законодавства, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 516 ЦК України). Боржник має право висувати проти вимоги нового кредитора у зобов`язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора (ст. 518 ЦК України). Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Належне виконання також включає в себе виконання зобов`язання належними сторонами, в обумовлені строки, в погодженому або визначеному місці тощо. Неналежно проведене виконання не припиняє зобов`язання, а лише тягне за собою покладення на боржника нових обов`язків, які становлять міри цивільно - правової відповідальності (відшкодування збитків, стягнення неустойки тощо). У зв`язку з цим виконання зобов`язання, тобто досягнення мети найпоширенішим та основним способом припинення зобов`язання. Наголошують, що для вирішення питання про припинення іпотеки суди повинні встановити факт припинення зобов`язань за кредитним договором у зв`язку з його повним і належним виконанням боржником (Постанова ВС від 26.09.19 (ЦПК) - № 522/19757/16). Позивач (боржник) не позбавлений права висувати проти вимоги нового кредитора у зобов`язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора на підставі статті 518 ЦК України. Укладення відповідачами Договору відступлення не створює для позивача обов`язку сплатити борг у вказаному в договорі розмірі за наявності у нього обґрунтованих заперечень проти відповідної вимоги.» Позиція КГС у складі ВС у справі № 924/1208/18 від 28.01.2020 року. За загальним правилом заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, оскільки не впливає на характер, обсяг і порядок виконання ним своїх обов`язків, не погіршує становища боржника та не зачіпає його інтересів Право на захист власності викладено у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод відповідно до якої кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Статтею 328 ЦК України передбачені підстави набуття права власності, так право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. У відповідності до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ст. 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до п.54 Постанови Великої Палати Верховного Суду України від 28.03.2018 року по справі №444/9519/12: «право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.» Згідно з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду України по справі №310/11534/13-ц, викладеної у Постанові від 04.07.2018 року:«звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Якщо за рішенням про звернення стягнення на предмет застави заборгованість за кредитним договором указана в такому рішенні у повному обсязі, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів.» Відповідно до ч. ч. 2-4 ст. 1281 Цивільного кодексу України (яка діяла у період з 01.01.2004 року по 04.02.2019 року) кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Відповідно до ч.2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). У Постанові від 17.04.2018 року по справі №522/407/15-ц Велика Палата Верховного Суду України в пп. 39-46 зазначила: «Оскільки зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України. Тобто, стаття 1281 ЦК України, яка визначає преклюзивні строки пред`явлення таких вимог, застосовується і до кредитних зобов`язань, забезпечених іпотекою. Поняття «строк пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців» не тотожне поняттю «позовна давність». Так, частина четверта статті 1281 ЦК України визначає наслідком пропуску кредитором спадкодавця строків пред`явлення вимог до спадкоємців позбавлення права вимоги такого кредитора, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті. Тоді як згідно з частиною четвертою статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відтак, визначені статтею 1281 ЦК України строки пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців і позовна давність є різними строками. Сплив перших має наслідком позбавлення кредитора права вимоги (припинення його цивільного права), а отже, і неможливість вимагати у суді захисту відповідного права. Натомість, сплив позовної давності не виключає наявність у кредитора права вимоги та є підставою для відмови у позові за умови, якщо про застосування позовної давності у суді заявила одна зі сторін. Відповідно до статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. За змістом пункту 1 частини першої статті 593 ЦК України та частини першої статті 17 Закону України «Про іпотеку» право застави (зокрема, іпотека) припиняється у разі припинення зобов`язання, забезпеченого заставою. Сплив визначених статтею 1281 ЦК України строків пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців має наслідком позбавлення кредитора права вимоги за основним і додатковим зобов`язаннями, а також припинення таких зобов`язань. Оскільки зі смертю боржника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, Велика Палата Верховного Суду вважає, що строки пред`явлення кредитором вимог до спадкоємців, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України. Тобто, стаття 1281 ЦК України, яка визначає преклюзивні строки пред`явлення таких вимог, застосовується і до кредитних зобов`язань, забезпечених іпотекою.» Рішенням Конституційного Суду України від 14 липня 2020 р. було підтверджено законність ст. 23 Закону України «Про іпотеку». Відповідно до цієї норми, перехід права власності на предмет іпотеки до іншої особи не змінює сам режим іпотеки для цього об`єкта нерухомості, а новий власник стає іпотекодавцем автоматично. Верховний Суд України констатував, що іпотека залишається чинною для нового власника навіть у разі відсутності відповідного реєстраційного запису про обтяження, який був вилучений на підставі згодом скасованого судового рішення (постанова КЦС ВС від 1 жовтня 2020 р. у справі №761/24810/14-ц). Відповідно до абз. 3 ч.3 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). На підставі наведеного,

Outcome: approved