Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-02 00:00:00

1. Зміст доводів пред`явленого позову. У лютому 2023 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування виконавчого комітету Бориспільської міської ради, про визначення місця проживання дитини. В обґрунтування позову вона послалася на те, що з 2 серпня 2019 року вона перебувала у шлюбі з [PERSON] , під час якого [INFO] народився син [PERSON] . Заочним рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 18 січня 2023 року шлюб між сторонами було розірвано. На тепер в інтересах дитини виникла необхідність у визначенні місця проживання сина. Позивач може матеріально забезпечувати дитину, нею створені всі умови для її розвитку та виховання. Тому [PERSON] просить суд визначити місце проживання [PERSON] , [INFO] , разом з нею. 2. Інформація про рух цивільної справи. Ставлення учасників судового процесу до пред`явленого позову. Зі змісту протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 лютого 2023 року (а.с.25) вбачається, що цивільна справа за позовом, пред`явленим [PERSON] , була розподілена судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області Семенюті О.Ю. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 3 березня 2023 року (а.с.31) було відкрито провадження у цивільній справі за правилами загального позовного провадження, призначено до підготовчого судового засідання. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 30 березня 2023 року, занесеною до протоколу судового засідання (а.с.48), було замінено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору орган опіки та піклування виконавчого комітету Бориспільської міської ради на орган опіки та піклування Вороньківської сільської ради. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 19 травня 2023 року (а.с.68-69) було зобов`язано орган опіки та піклування Вороньківської сільської ради надати висновок щодо розв`язання спору між сторонами про визначення місця проживання [PERSON] , [INFO] , закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті. На підставі ухвали Бориспільського міськрайонного суду від 3 липня 2023 року, занесеною до протоколу судового засідання, був проведений заочний розгляд цивільної справи у відсутності відповідача. Представник позивача [PERSON] направив на адресу суду заяву (а.с.92-93), в якій просив розгляд справи проводити без участі позивача та її представника, проти винесення заочного рішення не заперечують, позов підтримали та просили задовольнити (а.с.87-88). [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, відзив на позов не надав, неодноразово повідомлявся про час та місце розгляду справи шляхом направлення поштової кореспонденції, а також через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с.35, 39, 40, 55, 73, 77, 80, 88). Представник органу опіки\~та піклування\~Вороньківської сільської\~ради направив на адресу суду клопотання (а.с.56) та лист (а.с.94-97), в яких просив розглянути справу за його відсутності. 3. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 2 серпня 2019 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, зареєстрований Бориспільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, про що був складений відповідний актовий запис №447. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 2 серпня 2019 року (а.с.10). [INFO] у сторін народився син [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 6 березня 2020 року (а.с.11). Заочним рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 18 січня 2023 року (а.с.12-13) шлюб між сторонами було розірвано. Зі змісту до акта обстеження проживання від 14 лютого 2023 року (а.с.16) вбачається, що малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , проживає з матір`ю [PERSON] по [ADDRESS] та знаходиться на повному її утриманні. [PERSON] , батько дитини, зі слів [PERSON] за даною адресою не проживає. Ці обставини свідчать про те, що між сторонами виникли спірні правовідносини, які регулюються главою 13 «Особисті немайнові права і обов`язки батьків та дітей» СК України. 4. Норми права, якими керувався суд при вирішенні спору. Відповідно до ч.1 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Згідно з ч.1 ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Як роз`яснив Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 14 лютого 2019 року у справі №377/128/18 (провадження №61-44680св18) тлумачення ч.1 ст.161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку. Відповідно до ч.1 ст.3, ч.1 ст.9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками в супереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Згідно з п.1 ч.3 ст.2, ч.4 ст.10 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є верховенство права. Цей принцип полягає у тому, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згода на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У §76 рішення Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі «М.С. проти України», заява №2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. У §54 рішення Європейського суду з прав людини від 7 грудня 2006 року у справі «Хант проти України», заява №31111/04, зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини. За правилами ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 5. Мотиви, якими керувався суд при вирішенні спору. Зі змісту свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 6 березня 2020 року (а.с.11) вбачається, що [PERSON] є громадянином Азербайджанської Республіки, а [PERSON] громадянка України. 22.01.1993 року в рамках країн СНД, з метою забезпечення належного захисту прав і законних інтересів громадян та осіб, що проживають на їхніх територіях, була підписана Конвенція про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах (далі Конвенція). 10.11.1994 року Верховною Радою України ратифіковано цю Конвенцію та 14.07.1995 року вона набула чинності для України. Застосовується Конвенція у відносинах України, в тому числі, з Азербайджанською Республікою. Відповідно до п.1 ст.32 Конвенції правовідносини батьків і дітей визначаються за законодавством Договірної Сторони, на території якої постійно проживають діти. Згідно з п.3 ст.28 Конвенції по справах про правовідносини між батьками і дітьми компетентний суд Договірної Сторони, законодавство якої підлягає застосуванню відповідно до пунктів 1 і 2 цієї статті. Встановлено, що [PERSON] , [INFO] , постійно проживає на території Бориспільського району Київської області. З урахуванням вказаних положень Конвенції Бориспільський міськрайонний суд є компетентною установою розглядати спір про визначення місця проживання дитини. З довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб №17-16-05/15 від 27 січня 2023 року (а.с.17) вбачається, що по [ADDRESS] проживають члени сім`ї позивача: [PERSON] , мати, [PERSON] , батько, [PERSON] , баба, [PERSON] , син. Відповідно до довідки АТ «Універсал Банк» [PERSON] має стабільний дохід. Рішенням виконавчого комітету Вороньківської сільської ради №175 від 30 червня 2023 року (а.с.95) був погоджений висновок органу опіки та піклування щодо розв`язання спору між батьками щодо визначення місця проживання малолітнього [PERSON] . З висновку комісії з питань захисту прав дитини (а.с.96-97) вбачається, що служба у справах дітей вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , разом з його матір`ю [PERSON] . Всупереч ч.1 ст.81\~ЦПК України [PERSON] не надав суду жодного доказу на підтвердження того, що він бере участь у вихованні дитини, цікавиться його розвитком та станом здоров`я. З огляду на це суд висновує, що для забезпечення найкращих інтересів дитини, місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , належить визначити з його матір`ю [PERSON] . 6. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. [PERSON] сплатила судовий збір в розмірі 1073 гривень 60 копійок. Ця обставина підтверджується квитанцією (а.с.6). Пред`явлений нею позов задоволений. З огляду на це суд висновує, що з [PERSON] на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору в означеному розмірі.

Outcome: approved