Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-13 00:00:00

[PERSON] (далі по тексту - позивач) звернувся до суду із вищевказаним позовом до [PERSON] (далі - відповідач), обґрунтовуючи підставність позову тим, що він, [PERSON] , є рідним сином [PERSON] . На даний час він досяг повноліття та продовжує навчання на денній формі у відокремленому структурному підрозділі «Нікопольського фахового коледжу Українського державного університету науки і технологій» електротехнічного відділення, у зв`язку із чим потребує матеріальної допомоги, яку в добровільному порядку відповідач не надає, хоча є фінансово спроможним, що послугувало підставою звернення до суду із даним позовом, в якому позивач просить суд присудити із відповідача на його користь аліменти у розмірі 1/4 від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дати подання позову і до закінчення ним навчання. Ухвалою суду від 20.12.2022 розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. У визначений судом строк відповідач не надав до суду зустрічного позову та заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, тому суд здійснює розгляд справи у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження. 08.05.2023 представником відповідача через систему «Електронний суд» надано було відзив, який суд приймає до розгляду, оскільки він поданий у визначений судом строк. Зі змісту відзиву слідує, що відповідач визнає позов частково та згоден нести аліментні зобов`язання по відношенню до позивача, як рідного сина, який досяг повноліття та продовжує навчання, у розмірі 1/6 частки його заробітку (доходу), мотивуючи тим, що він мешкає у м. Нікополь, Дніпропетровської області, де на даний час відбуваються бойові дії, у зв`язку з чим не має можливості стабільного заробітку та доходу, також зазначив, що наразі має іншу сім`ю, проживає із співмешканкою, в якої на утриманні є неповнолітня дитина, якою остання опікується, так як батьки дитини позбавлені батьківських прав стосовно неї, тому він несе обов`язок по їх утриманню. Інші заяви по суті учасниками справи не подавались у визначений судом строк. Вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши усі зібрані у справі докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив, що згідно із свідоцтвом про народження серія [NUMBER] (а.с.6), батьками [PERSON] , [INFO] , зазначено - [PERSON] та [PERSON] . Із довідки виданої Відокремленим структурним підрозділом «Нікопольського фахового коледжу Українського державного Університету науки і технологій» від 15.11.2022 №426 (а.с.9) [PERSON] є студентом четвертого курсу даного університету, навчається на електротехнічному відділенні, денної-бюджетною форми навчання, наказ про зарахування №85-с від 20.08.2019, термін навчання з 01.09.2019 по 30.06.2023. Згідно довідки Серія 12 ААВ №134851, [PERSON] , являється інвалідом другої групи з дитинства, дата чергового огляду 10.03.2023 (а.с.7). Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина та його виконання регулюються Главою 16 СК України. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (ч.3 ст.199 СК України). Встановлені судом обставини підтверджують право позивача на звернення до суду із даним позовом. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги визначений зокрема у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). При цьому, при визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 зроблено висновок по застосуванню статті 199 СК України, який полягає в тому, що «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину)». Аналогічний висновок міститься у пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Статтею 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, подаючи до суду позовну заяву, особа має довести наявність вищевказаних фактів, які надають право стягувати аліменти на повнолітню дочку, сина, що продовжують навчання. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Обов`язок щодо доведеності обставин вказаних у позові чи відзиві визначено ст.76, 77, 81 ЦПК України. Зібрані у справі докази підтверджують, що дитина досягла повноліття, навчалась у навчальному закладі, строк якого визначено до 30.06.2023, тобто на час розгляду справи термін навчання сплив, утім звернення до суду мало місце 02.12.2022, відтак суд, в контексті приписів ст..199 СК України, вирішує вимоги. Разом з цим, матеріали справи не містять доказів, що позивач на час навчання мав самостійний заробіток (дохід) у вказаний період, оскільки навчався на денній формі навчання, отож слід дійти висновку, що останній потребував матеріальної допомоги. Вирішуючи питання щодо можливості батька надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину, суд враховує, що відповідач надав відзив, в якому згоден нести аліментний обов`язок по утриманню повнолітнього сина в розмірі 1/6 частки від його доходу щомісячно. На підтвердження обставин неспроможності нести аліментний обов`язок у запропонованому позивачем розмірі надав до суду: паспортні документи, відповідно до яких його зареєстроване місце проживання значиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки про склад сім`ї, що видана ОСББ «Наш Дім В3/2 (а.с.43), відповідач [PERSON] проживає в [ADDRESS] , склад його сім`ї: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Вказана довідка видана на підставі Акту від 26.04.2023, складеного комісією із мешканців будинку (а.с.43 на звороті), зі змісту якого слідує, що в квартирі за [ADDRESS] , власником якої являється [PERSON] , зареєстровані та проживають: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , проживають без реєстрації [PERSON] , [INFO], [PERSON] , зять з травня 2019 року по даний час. Згідно з рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11.03.2020 (а.с.44-46), [PERSON] було позбавлено батьківських прав стосовно його дитини [PERSON] , [INFO], а [PERSON] призначено опікуном над малолітньою дитиною [PERSON] . Водночас суд враховує, що [PERSON] є особою працездатного віку, отож спроможний заробляти, доказів наявності у нього інших аліментних зобов`язань чи наявності протипоказань за станом здоров`я до роботи не надав. Визначаючи розмір аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, суд враховує встановлені вище обставини, обов`язок обох батьків надавати матеріальну допомогу та вважає, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу повнолітньому синові у розмірі 1/5 частки заробітку (всіх його доходів) щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення до суду позову і до закінчення дитиною навчання, тобто до 30.06.2023. Визначаючи такий розмір аліментів на повнолітню дитину, суд враховує встановлені вище обставини та звертає увагу, що відповідно до загальнодоступних джерел на території Нікопольської територіальної громади ведуться бойові дії з 21.07.2022 і по теперішній час, в підтвердження чого є наказ Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 09.03.2023 за №84, що ускладнює нормальну життєдіяльність міста, працевлаштування осіб, тощо. Разом з цим, проживання відповідача у іншій сім`ї, наявність у співмешканки обов`язків опікуна по відношенню до неповнолітньої дитини, яка проживає з ними, необхідність їх утримання, не впливають на розмір аліментів, що визначається судом, оскільки як було встановлено із судового рішення на утримання дитини присуджено аліменти з її рідного батька, а співмешканка є працездатною особою. Доказів того, що відповідач несе обов`язок по утриманню інших осіб не надано. З огляду на викладене, суд задовольняє позов частково. Питання судових витрат, суд вирішує відповідно до Глави 8 ЦПК України.

Outcome: partial