Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-16 00:00:00

позивач звернулася до суду з вказаним вище позовом. Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що між нею, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , 07 лютого 1986 року було укладено шлюб. Під час шлюбу ними було укладено Біржову угоду купівлі-продажу, за якою [PERSON] та [PERSON] виступали зі сторони покупця, а відповідач по справі [PERSON] виступав зі сторони продавця. Відповідно до Біржової угоди, вони придбали житловий будинок загальною площею 69,4 кв.м., жилою площею 35,3 кв.м., із земельною ділянкою площею 0,1000 га, що знаходиться в [ADDRESS] . Біржова угода була зареєстрована 11.12.1997 року, членом Універсальної товарної біржі «Біржа по торгівлі нерухомістю та транспортом» Рукавіциним І.А., та зареєстрована в реєстрі за № 10-11. [INFO] чоловік позивачки [PERSON] помер. Останнє місце реєстрації та проживання [PERSON] було за адресою: [ADDRESS] . Після смерті чоловіка відкрилася спадщина у вигляді 1/2 частки житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] та 1/2 частки земельної ділянки, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Позивач є\~спадкоємцем за\~законом першої\~черги.11 листопада 2021 року [PERSON] звернулася до Приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Мазепи Наталії Миколаївни, у встановлений законом строк, із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті свого чоловіка. На підставі її заяви була відкрита спадкова справа № 104/2021. Проте, нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в зв`язку з тим, що Біржова угода купівлі-продажу, зареєстрована 11 грудня 1997 року на Універсальній товарній біржі «Біржа по торгівлі нерухомістю та транспортом», за реєстраційним № 10-11, укладена між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , не посвідчена нотаріально. Про що приватним нотаріусом Мазепою Н.М. було винесено Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 6/02-31 від 12 січня 2023 року. Посилаючись на вищевказані обставини позивач просить суд задовольнити позов, а саме: визнати дійсною Біржову угоду купівлі-продажу, зареєстровану 11 грудня 1997 року на Універсальній товарній біржі «Біржа по торгівлі нерухомістю та транспортом», за реєстраційним № 10-11, укладену між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] ; визнати за нею право власності на 1/2 частку житлового будинку та право власності\~на 1/2\~частку земельної\~ділянки адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом. Ухвалою суду від 13 лютого 2023 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження, призначено по справі підготовче судове засідання. Ухалою суду від 10 березня 2023 року закрито підготовче судове засідання, справу призначено до судового розгляду по суті. Представник позивач [PERSON] адвокат Неділько Д.В. у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав у повному обсязі. Відповідача [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час, день та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Представник Виконавчого комітету\~Довгинцівської районної\~в місті\~ради Таборовець Н.В. надала до суду з заяву про розгляд справи без участі їхнього представника, при відсутності інших спадкоємців заперечень до вимог позивача не мають, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовну заяву слід задовольнити. Відповідно до ст.\~89\~ЦПК\~України суд\~оцінює докази\~за своїм\~внутрішнім переконанням,\~що ґрунтується\~на\~всебічному,\~повному,\~об`єктивному\~та\~безпосередньому дослідженні\~наявних у\~справі доказів. Жодні\~докази\~не\~мають для\~суду\~заздалегідь встановленої\~сили.\~Суд\~оцінює\~належність,\~допустимість,\~достовірність\~кожного\~доказу окремо,\~а\~також\~достатність і\~взаємний\~зв`язок\~доказів у\~їх\~сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , 07 лютого 1986 року було укладено шлюб, зареєстрований Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про що зроблено відповідний актовий запис № 93 (а.с. 29 копія свідоцтва про укладення шлюбу). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 30 жовтня 2021 року (а.с.30 копія свідоцтва про смерть). Під час шлюбу [PERSON] та [PERSON] укладено Біржову угоду купівлі-продажу, за якою [PERSON] та [PERSON] виступали зі сторони покупця, а [PERSON] виступав зі сторони продавця. Відповідно до Біржової угоди, вони придбали житловий будинок А-1 в 4/5 глин.обл.цеглою, в 1/5 шпалн.обл.цеглою, загальною площею 69,4 кв.м., жилою площею 35,3 кв.м., л.кухню Б, гараж В, сарай Г, сарай Д, уборну Е, кладову Ж, № 1-4 забори, 1 водоколонку, 111 басейн, 11 замощення, із земельною ділянкою площею 0,1000 га, що знаходиться в [ADDRESS] . Біржова угода була зареєстрована 11.12.1997 року, [PERSON] , членом Універсальної товарної біржі «Біржа по торгівлі нерухомістю та транспортом», зареєстрована в реєстрі за № 10-11 (а.с.5). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді 1/2 частки житлового будинку та право власності\~на 1/2\~частку земельної\~ділянки адресою: [ADDRESS] . 11 листопада 2021 року [PERSON] звернулася до Приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Мазепи Наталії Миколаївни із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті чоловіка. На підставі її заяви була відкрита спадкова справа № 104/2021. Постановою нотаріуса Макаренко О.І. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в зв`язку з тим, що Біржова угода купівлі-продажу, зареєстрована 11 грудня 1997 року на Універсальній товарній біржі «Біржа по торгівлі нерухомістю та транспортом», за реєстраційним № 10-11, укладена між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , не посвідчена нотаріально (а.с.9). Відповідно до довідки, яка мається у матеріалах цивільної справи [PERSON] , який помер [INFO] , був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , та з 11.11.2021 року знятий з реєстрації за вказаною адресою у зв`язку зі смертю. Згідно вимог ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі (ст. 657 ЦК України). Статтею 15 Закону України «Про товарну біржу» від 10.12.1991, який діяв на момент укладення договору, угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону (ч.ч. 3, 4 ст. 334 ЦК України). Проаналізувавши встановлені обставини по справі, суд дійшов висновку, що сторони домовилися щодо всіх істотних умов договору купівлі-продажу та така домовленість підтверджується письмовими доказами, сторони повністю виконали умови угоди, яку не було нотаріально засвідчено з посиланням на ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», а тому є підстави для визнання договору купівлі-продажу дійсним. Відповідно до ст. ст. 1218, 1220, 1221, 1223, 1258\~Цивільного\~кодексу\~України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст.\~1268\~Цивільного\~кодексу\~України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. За змістом ч. 1 ст. 1270\~Цивільного\~кодексу\~України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У п.23 Постанови Пленуму\~Верховного\~Суду\~України від\~30.05.2008\~№7\~"Про\~судову практику\~у\~справах\~про спадкування" роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 15 та ст. 16 ЦК України, зазначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права та інтересу та одним із способів захисту прав та інтересів є зокрема визнання права. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.\~1218\~ЦК\~України зазначено, що до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцю з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, але у позивача наразі виникли реальні умови, які обмежують його право у реалізації ним своїх прав на належне йому нерухоме майно. Відповідно до ст. 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Стаття 392 ЦК України встановлює, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, що засвідчує його право власності. Отже, суд вважає встановленим, що чоловік позивача [PERSON] на законних підставах володів домоволодінням та земельною ділянкою, тому є підстави для визнання за позивачем права власності на вказане майно в порядку спадкування за законом. Оскільки іншого шляху для захисту прав позивача немає, позовні вимоги слід задовольнити. На підставі вищевикладеного, ст. ст. 10, 12, 13, 76, 81, 89, 247, 263-265, 354-355 ЦПК України, суд -

Outcome: approved