Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-27 00:00:00

У грудні 2022 року позивач АТ «Оператор газорозподільчої системи «Харківміськгаз» в особі свого представника звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 14\~747,31 грн, з яких: 13\~745, 94 - сума невиконаних зобов`язань за договором, 149, 13 грн 3% річних, 852, 24 грн інфляційні втрати та судовий збір у розмірі 2\~481,00 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що з 14 травня 2019 року ПАТ «Харківміськгаз» іменується як Акціонерне товариство «Оператор газорозподільчої системи «Харківміськгаз». Тип товариства змінений з публічного акціонерного товариства на приватне акціонерне товариство. AT «Харківміськгаз» здійснює діяльність з розподілу природного газу та діє на підставі Кодексу газорозподільних систем, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30 вересня 2015 року № 2494. 05 червня 2019 року між ПАТ «Харківміськгаз» та відповідачем [PERSON] укладено Договір про реструктуризацію заборгованості №19/188д. Відповідно до умов договору відповідач визнав наявну заборгованість (у вигляді вартості не облікованого (донарахованого) об`єму природного газу) в розмірі 53\~602, 86 грн та зобов`язався оплатити її в повному обсязі до 30 червня 2022 року. За час дії договору відповідач заборгованість погасив частково. Станом на 01.12.2022 боржник сплатив заборгованість у розмірі 39\~856,92 грн. Таким чином, залишок суми невиконаних відповідачем зобов`язань за Договором складає 13\~745,94 грн. Крім того, у зв`язку з неналежним виконанням грошового зобов`язання відповідачу на підставі ст. 625 ЦК України нараховано 3% річних у розмірі 149,13 грн та індекс інфляції за весь час прострочення в розмірі 852,24 грн. Посилаючись на ст. 509, 526, 530, 611, 612, 615, 625, 626 ЦК України позивач просив позовні вимоги задовольнити. Ухвалою судді 10.01.2023 відкрито провадження по даній справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судове засідання представник позивача не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково в сумі заборгованості за договором в розмірі 13\~745,94 грн, вимоги в частині нарахування 3% річних та індексу інфляції не визнав, посилаючись на обмеження цих нарахувань у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що АТ «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» здійснює діяльність з розподілу природного газу та діє на підставі Кодексу газорозподільних систем, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30 вересня 2015 року №2494 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1379/27824. \~ \~ \~ \~Відповідно до інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади м. Харкова, встановлено, що [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.14). \~ \~ \~ \~05.06.2019 між позивачем АТ «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» та відповідачем [PERSON] підписано Договір про реструктуризацію заборгованості №19/188д, який укладений в простій формі (а.с.6). Підписавши зазначений договір, відповідач визнав наявну заборгованість у розмірі 53\~602, 86 грн, яка нарахована на підставі Акту про порушення №4599 від 16.04.2019. Відповідно до п. 2 Договору відповідач прийняв на себе зобов`язання сплатити суму заборгованості у повному обсязі до 30 червня 2022 року. Відповідно до розрахунку за договором про реструктуризацію заборгованості від 05.06.2019 №19/188д станом на 01.12.2022 заборгованість, з урахуванням сплаченої суми щомісячного платежу, складає 13 7745, 94 грн (а.с.8). Згідно з п. 1 ч. 2 ст.\~11\~ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочин. Статтею 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції з 01.05.2019 року (далі Закон в редакції з 01.05.2019 року) передбачено, що до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Згідно з ч. 2 ст. 7 Закону в редакції з 01.05.2019 року, індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ч.1\~ст. 626 ЦК України\~\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а відповідно до\~ст.629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Положеннями ст. 526 ЦК України встановлено зокрема, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 530\~ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). \~ \~ \~ \~Положеннями статті\~638,\~639 ЦК України\~передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Якщо сторони домовилися укласти договір в певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Водночас п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України встановлено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Як вбачається із розрахунку 3% річних та індексу інфляції нараховані на підставі ст. 625 ЦПК України за період 01.07.2022-09.10.2022 та липень 2022 року жовтень 2022 року відповідно, тобто нараховані після 24.02.2022, а тому у відповідності до п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України відповідач звільняється від такої відповідальності. За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості за договором в сумі 13\~745,94 грн, у задоволенні стягнення 3% річних - 149,13 грн та індексу інфляції - 852, 24 грн на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України відмовити. Питання щодо судових витрат судом вирішується відповідно до положень ст.141 ЦПК України. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у сумі 2\~312,29 грн.

Outcome: partial