Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-09 00:00:00

23.01.2023 року представник позивача [PERSON] адвокат Голубенко Д.К. звернувся до суду з позовом, яким просив розірвати шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] та зареєстрований 18.04.2017 року, Центральним районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовим записом №169. Заявлені вимоги представник позивача мотивув тим, що спільне життя сторін не склалось через несумісність характерів, подружні відносини не підтримують з грудня 2021 року, спільного господарства не ведуть, шлюб існує лише формально. Від шлюбу з відповідачем мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Ухвалою судді від 21.03.2023 року позовну заяву було прийнято до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження. До судового засідання позивач не з`явився, надав заяву, в якій просив провести розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просить задовольнити. Відповідач в призначені судові засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просила проводити розгляд справи без її участі, проти задоволення позовних вимог в повному обсязі не заперечувала. Суд, дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 18 квітня 2017 року сторони уклали шлюб, про що Центральним районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області зроблено актовий запис №169 (Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] ). Від шлюбу мають неповнолітного сина [PERSON] , [INFO] . Згідно ч. 1 ст. 3 СК України, сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Відповідно до положень ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з приписами ст. 56 СК України, кожна особа має право припинити свої шлюбні відносини. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 року, проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Судом встановлено, що спільне життя сторін не склалося. Між сторонами подружні стосунки припинені, спільне господарство не ведуть та проживають окремо з грудня 2021 року. Про фактичне припинення подружніх стосунків з грудня 2021 року року у позовній заяві зазначив представник [PERSON] . Вказана обставина відповідачем [PERSON] не спростовувалася. У своїй особистій заяві відповідач зазначила, що сторони дійсно тривалий час спільно не проживають. З урахуванням вищезазначеного суд приходить до висновку, що подальше спільне життя позивача та відповідача неможливе, отже збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що на підставі ст.112 СК України слід постановити рішення про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 1073,60 грн.

Outcome: approved