Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-27 00:00:00

У березні 2023 року Акціонерне товариство\~«Перший український\~міжнародний банк»\~ (далі за текстом ПУМБ, банк) звернулося до суду з позовом, в якому зазначало, що з відповідачем у вересні 2019 року було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого він отримав грошові кошти, які у строк не повернув. У зв`язку з ухиленням останнього від взятих на себе зобов`язань його загальна заборгованість склала 128666,6 грн, яку позивач просить стягнути в судовому порядку. Сторони до суду не прибули. Представник позивача [PERSON] в заяві просила справу слухати за їївідсутності. Про час і місце розгляду справи відповідач був повідомлений в порядку, визначеному розділом І глави 7 ЦПК України, про причини повторної неявки до суду не повідомив, у встановлений строк відзив на позов не подав. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Так, з наданих суду доказів вбачається, що 17.09.2019 між Охрименком та банком укладено кредитний договір №1001404825602, згідно умов якого відповідач отримав споживчий кредит у розмірі 100000 грн на загальні цілі строком на 36 місяців з фіксованою процентною ставкою в розмірі 0,1 % річних, щомісячною комісією в розмірі 2,99 %. Кредит мав повертатись ануїтетними (рівними) платежами до 17 числа кожного місяця. При укладенні кредитного договору відповідач підписав заяву на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та Паспорт споживчого кредиту, де сторонами було погоджено суму кредиту, розмір процентної ставки, розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості та базової комісії, а також графік платежів. Загальні правила щодо форми договору визначені статтею 639 ЦК, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Підписанням заяви відповідач беззастережно підтвердив, що прийняв Публічну Пропозицію ПУМБ, розміщену на його офіційному сайті. З огляду на наведене, суд вважає, що між Охрименком та банком правовідносини виникли внаслідок приєднання однієї сторони до умов іншої. Із запропонованими умовами відповідач ознайомився, погодився та не сприймав їх, як невигідні для себе. Перед укладенням договору відповідач був вільним в погодженні всіх умов кредитування в банку, з умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами, порядком погашення по кредиту (графіком) він був ознайомлений, погодився з ними та прийняв. Відповідно до меморіального ордеру від 17.09.2019 [PERSON] отримав кредитні кошти в сумі 100000 грн. Позивачем було направлено рекомендованим листом письмову вимогу про погашення відповідачем заборгованості за кредитом, але вказана вимога залишилась без задоволення. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Відповідно до Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналогічна за змістом норма закріплена у Положенні про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України. Отже, виписка по картковому рахунку, що міститься в матеріалах справи, є належним доказом щодо заборгованості відповідача за кредитом. Окрім того, з останньої слідує, що він частково здійснював погашення за кредитом, до квітня 2020 року. В судовому засіданні встановлено, що банк свої зобов`язання за договором виконав. Натомість, відповідач належним чином не виконав умови кредитного договору щодо своєчасного погашення кредиту та сплати відсотків, комісії, і на день звернення позивача до суду з даним позовом його заборгованість станом на 17.01.2023 склала 128666,6 грн, з яких: 83195,37 грн заборгованість за кредитом; 23,27 грн заборгованість за процентами та 45447,96 грн заборгованість за комісією. Однією із засад цивільного судочинства є свобода договору (ст.3 ЦК), яким є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК). Згідно із ч.1 ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст.628 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст.1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Оскільки кредитний договір є двостороннім договором, то й права і обов`язки виникають у кожного контрагента. У ст.629 ЦК України закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Таким чином факт існування кредитних відносин між сторонами підтверджується кредитним договором. Оскільки сторони досягли домовленості згідно з положеннями чинного на момент укладання кредитного договору ЦК України та уклали цей договір, у якому передбачені певні умови, то вони підлягають виконанню. Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (ст.129 Конституції України). За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Правильність проведеного позивачем розрахунку відповідачем не спростована, будь-яких клопотань на його спростування ним не заявлено, як і не було надано власного розрахунку, що свідчить про погодження з вказаною в позовній заяві сумою. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених їх змістом (неналежне виконання) (ст.610 ЦК). Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що [PERSON] взяті не себе зобов`язання не виконав, у передбачені строки грошові кошти не повернув, унаслідок чого в нього виникла заборгованість, доказів про добровільне погашення якої ним суду не надано. Відповідно до статей 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, зобов`язання має виконуватись відповідно до умов договору та вимог закону, а тому суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами та задовольняє їх в повному обсязі. Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України з відповідача також належить стягнути судовий збір, понесений позивачем при подачі позову.

Outcome: partial