Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-11 00:00:00

[PERSON] , яка діє як законний представник недієздатного [PERSON] , звернулася до Козелецького районного суду Чернігівської області із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього непрацездатного сина. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що від шлюбу з відповідачем має повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який є інвалідом з дитинства та визнаний недієздатним. Позивача призначено опікуном [PERSON] . Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання повнолітнього сина інваліда, не спілкується з ним, не бере жодної участі в забезпеченні матеріальних потреб ні дитини інваліда ні його матері, яка проживає спільно з сином інвалідом. При цьому, відповідач має системний заробіток, його стан здоров`я дозволяє працювати та отримувати дохід, у зв`язку з чим відсутні підстави для звільнення відповідача від сплати аліментів на утримання сина інваліда. Позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітнього сина інваліда [PERSON] у розмірі 10000 грн. на місяць. Відповідач подав відзив на позов, згідно з яким позовні вимоги не визнав, зазначивши, що він досягнув пенсійного віку, тобто є непрацездатним. Отримує пенсію за віком, розмір якої не перевищує прожитковий мінімум для осіб, що втратили працездатність. Не є фізичною особою - підприємцем. Крім пенсії, отримує лише відшкодування внаслідок Чорнобильської катастрофи, розмір якого є незначним. У його власності відсутнє нерухоме майно. Відповідач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії, хворіє на тяжкі хвороби. На утриманні перебуває дружина [PERSON] , інвалід 2 групи. Він сам потребує матеріальної допомоги, а тому не може надавати матеріальну допомогу на утримання сина, що б призвело до порушення його ( [PERSON] ) конституційного права на достатній життєвий рівень. У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі. При цьому, позивач пояснила, що після народження сина [PERSON] , якому наразі 38 років, ще 5 років перебувала у шлюбі з відповідачем. В цей період та після розірвання шлюбу відповідач не проявляв турботу про сина інваліда, кошти на його утримання, у тому числі на лікування, не надавав. Лише сплачував аліменти у незначному розмірі до повноліття сина. Відповідач займається пасажирськими перевезеннями за маршрутом смт. Десна - Київ (2-3 маршрутні автобуси). До досягнення 35 річного віку син утримувався у Ніжинському будинку-інтернаті. На даний час проживає з нею та вітчимом. Упродовж останніх трьох років син проходив стаціонарне лікування 2 рази. На ліки для нього витрачається приблизно 1000 грн. на місяць. Син отримує пенсію у розмірі 2520 грн. на місяць. Вона ( [PERSON] ) не працює, оскільки є пенсіонером. Розмір її пенсії становить 8500 грн. на місяць, з яких приблизно 4000 грн. вона витрачає на утримання сина. У судовому засіданні відповідач та його представник позовні вимоги не визнали. При цьому відповідач пояснив, що він підприємницькою діяльністю не займався та не займається. Його дохід складається з пенсії (2500 грн. щомісячно) та чорнобильських виплат - приблизно по 100 грн. на місяць. У зв`язку з незначним доходом не має можливості надавати матеріальну допомогу на утримання сина. Стан здоров`я погіршується, прогресує аденома, необхідно робити операцію. З сином бачиться регулярно, іноді, по можливості надає йому кошти по 200-300 грн. Кошти на лікування сина, на одяг не надавав, з ним на відпочинок чи оздоровлення не їздив. Однак особисто купляв сину одяг, віддавав йому своє взуття. У власності був автомобіль «Волинянка», який передав на потреби Збройних Сил України. Квартира відомча. Також відповідач підтвердив, що укладав договір зберігання двох мікроавтобусів, які належать його дочці та дружині, оскільки для цього потрібна була реєстрація в смт. Десна. Зазначені транспортні засоби орендуються товариством «Юсленд». Під час судового розгляду цивільної справи встановлено наступне. Відповідно до повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22.01.2001, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Згідно з довідкою МСЕК серії МСЕ-ЧНВ № 386052 від 13.11.2000 [PERSON] встановлено 2 групу інвалідності (з дитинства) безстроково. Він є непрацездатним. Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 14.05.2009 [PERSON] визнано недієздатним, його опікуном призначено [PERSON] . Відповідно до посвідчення № 5 від 17.07.2015 [PERSON] є опікуном недієздатного [PERSON] . З довідки про направлення інваліда в будинок-інтернат від 12.09.2019 вбачається, що [PERSON] потребує стороннього догляду та нагляду. Згідно з довідкою виконавчого комітету Деснянської селищної ради № 932 від 31.05.2021 [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] та має такий склад сім`ї: чоловік [PERSON] , син [PERSON] . Дитина проживає разом з матір`ю. [PERSON] є пенсіонером та отримує пенсію за віком, що підтверджується пенсійним посвідченням № [NUMBER] від 26.07.2010. Також [PERSON] є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році 2 категорії (посвідчення серії [NUMBER] ). Відповідно до довідки про доходи № 1684 від 08.11.2021 розмір його пенсії за період з листопада 2020 року по жовтень 2021 року складає 21511 грн. (листопад 2020 року - 1712 грн., грудень 2020 року - червень 2021 року - 1769 гривень на місяць, липень 2021року - жовтень 2021 року - 1854 грн. на місяць). Згідно з витягом з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків за період з 1 кварталу 2020 року по 3 квартал 2021 року, наданим на виконання відповідної ухвали суду, [PERSON] отримував такі доходи: 2 квартал 2020 року - 684.69 грн. та 697.60 грн. від Управління соціального захисту Козелецької РДА, 3 квартал 2020 року - 663.81 грн. та 597.60 грн. від Управління соціального захисту Козелецької РДА, 4 квартал 2020 року - 1334.31 грн. та 597.60 грн. від Управління соціального захисту Козелецької РДА, 2 квартал 2021 року - 697.60 грн. від Управління соціального захисту Чернігівської РДА, 3 квартал 2020 року - 597.60 грн. від Управління соціального захисту Чернігівської РДА. Як вбачається з витягу з Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, сформованого 09.11.2021, записів щодо [PERSON] не знайдено. Станом на 15.11.2021 у власності [PERSON] відсутнє нерухоме майно, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до виписки № 1366 із медичної картки стаціонарного хворого від 30.01.2020 [PERSON] встановлено діагноз: хронічний простатит, стадія загострення, хронічна затримка сечі, хронічний цистопієлонефрит, стадія загострення, гіперплазія передміхурової залози ІІ ст., хронічний криптогенний гепатит з мінімальним ступенем активності, цукровий діабет ІІ тип, середньої важкості, декомпенсації стан. Згідно з свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 10.12.2021 10.12.2021 зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] є пенсіонером та отримує пенсію по інвалідності (2 група загального захворювання), що вбачається з пенсійного посвідчення серії [NUMBER] від 19.09.2007. Станом на 15.11.2021 у власності [PERSON] відсутнє нерухоме майно, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. 01.01.2022 між філією «Північна» Концерну «Військторгсервіс» (Зберігач) та [PERSON] (Поклажедавець) укладено договір зберігання транспортних засобів, предметом якого є надання зберігачем поклажедавцю послуг зі зберігання автомобілів Mersdes-Benz д.н.з. [NUMBER] та Volkswagen д.н.з. [NUMBER] на території, розташованій за адресою: [ADDRESS] . Додатками до цього договору № 1 від 01.01.2022 та № 2 від 01.03.2022 визначено вартість послуги зберігання відповідно 800 та 1000 грн. в місяць за один автомобіль. З фотознімків зазначених транспортних засобів вбачається, що вони є мікроавтобусами, під вітровим склом яких розміщено таблички з надписом «Десна - Київ», «Київ-Десна». Відповідно до положень ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист (ч. ч. 9, 10 ст. 7 СК України). Главою 16 Розділу ІІІ СК України регламентовано підстави виникнення обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина та порядок його виконання. Відповідно до ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» непрацездатні громадяни це, зокрема, особи, які досягли встановленого цим Законом віку, що дає право на призначення пенсії за віком, у тому числі на пільгових умовах, та дострокової пенсії, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю. Отже, повнолітньою непрацездатною особою є повнолітні син або дочка, визнані в установленому порядку особами з інвалідністю. Ураховуючи, що син сторін визнаний в установленому законом порядку особою з інвалідністю 2 групи, він є непрацездатною особою. Очевидним є те, що він потребує матеріальної допомоги, зокрема на лікування. У судовому засіданні позивач повідомила, що розмір пенсії [PERSON] становить 2520 грн. на місяць, що не заперечується відповідачем. При цьому вона зазначила, що додатково витрачає на утримання сина в місяць приблизно 4000 грн. власних коштів, вартість ліків для нього становить приблизно 1000 на місяць. Однак, доказів, які б підтверджували розмір понесених на утримання непрацездатного сина витрат, у тому числі на лікування, суду не надано. При цьому, розмір пенсії [PERSON] не є меншим розміру прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб, який з 01.01.2023, відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» становить 2093 грн. Обов`язковою умовою виникнення в батьків обов`язку утримувати повнолітніх непрацездатних дочку, сина є можливість батьків надавати матеріальну допомогу. Як вбачається з наявних у справі доказів відповідач є пенсіонером за віком, а тому є непрацездатним, його щомісячний дохід складається з пенсії та соціальних виплат, та в незначній мірі перевищує розмір прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб, страждає на хронічні хвороби та, відповідно потребує лікування, не має у власності нерухомого майна. За таких обставин, у відповідача відсутня можливість надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього непрацездатного сина. При цьому, суд вважає, що позивачем не доведено належними, допустимими та достатніми доказами отримання відповідачем доходу від пасажирських перевезень. Відповідач не є суб`єктом господарювання, у його власності чи користуванні відсутні спеціалізовані транспортні засоби. Саме по собі укладення договору зберігання двох мікроавтобусів, які, зі слів відповідача, належать його дружині й дочці та передані ними в оренду, не є достатнім доказом на підтвердження здійснення відповідачем зазначеної діяльності чи контролю за нею та отримання від цього доходу. Також суд вважає не доведеним і твердження відповідача про перебування на його утриманні дружини інваліда, оскільки сам факт непрацездатності за відсутності відомостей про її матеріальний стан не свідчить про те, що вона потребує матеріальної допомоги. Зважаючи на викладене, ураховуючи, що у відповідача відсутня можливість надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього непрацездатного сина, у задоволенні позовних вимог [PERSON] слід відмовити. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з огляду на те, що позивач звільнена від сплати судового збору, такі судові витрати слід віднести на рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed