Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-04 00:00:00

15.12.2022 представник Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» звернувся до Ленінського районного суду міста Полтави з позовною заявою, в якій просить стягнути в солідарному порядку з [PERSON] , [PERSON] заборгованості за послуги теплопостачання з 01.12.2017 по 01.12.2021 у розмірі 16622,02 грн., за період 21.01.2018 по 01.02.2022 нараховану суму індексу інфляції в сумі 1545,55 грн та 3% річних в сумі 604,03 грн, а також судовий збір. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що предметом договору від 07.02.2018 є надання послуг теплопостачання за адресою: [ADDRESS] , загальною опалювальною площею 62,1 кв.м. Відповідачі, які проживають за вказаною адресою, не сплачують кошти за надані їм послуги теплопостачання, в зв`язку з чим утворилася заборгованість в сумі 16622,02 грн. за період з 01.12.2017 по 01.12.2021. За період 21.01.2018 по 01.02.2022 позивачем нараховану суму індексу інфляції в сумі 1545,55 грн та 3% річних в сумі 604,03 грн. Зазначене стало підставою для звернення до суду із даним позовом. Ухвалою Ленінського районного суду міста Полтави від 09.02.2023 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі, призначено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. Представник позивача в судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою щодо розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Повідомлені про час та місце розгляду справи відповідачі [PERSON] , [PERSON] , в судове засідання повторно не з`явилися, в порушення ч.3 ст.131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомили. Клопотання про відкладення справи та відзив на позов до суду не надходили. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів та за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч.4 ст.223, ст.ст.280-281 ЦПК України. Зважаючи на те, що всі учасники справи в засідання не з`явилися, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, оцінивши кожний доказ окремо та у їх сукупності та взаємозв`язку, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Стаття 11 ЦК України передбачає різні підстави виникнення цивільних прав і обов`язків. Крім договорів і інших угод цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Судом встановлено, між позивачем та відповідачами укладено договір від 07.02.2018, предметом даного договору є надання послуг теплопостачання відповідачу за адресою: [ADDRESS] , загальною опалювальною площею 62,1 кв.м. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , є споживачами послуг теплопостачання, які надаються Полтавським обласним комунальним виробничим підприємством теплового господарства «Полтаватеплоенерго» за вказаною адресою. Особовий рахунок № [NUMBER] . Згідно статті 67 ЖК України плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до статті 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Приписами п. 5 ч. 2 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки невизначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. З аналізу положень статей 11, 319, 322, 509, 526, 610 ЦК України, норм Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» в їх системному взаємозв`язку вбачається, що кожен власник квартири в будівлі несе обов`язок з утримання власного майна, приміщень загального користування та прибудинкової території. Наведена правова позиція підтверджена сталою судовою практикою (постанова Верховного від 18березня 2019року у справі №210/5796/16-ц; від 22січня 2020 року у справі №201/9729/18). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 10 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім, випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Відповідно до ст. 32 Закону України Про житлово-комунальні послуги плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору, розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Згідно статті 162 ЖК України плата за комунальні послуги у жилому приміщенні, що належить громадянинові, береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами, у строки, визначені угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. З матеріалів справи встановлено, що відповідачі належним чином свої зобов`язання щодо оплати послуг теплопостачання не виконують, плату за спожиті послуги у повному обсязі не вносили, внаслідок чого перед позивачем утворилась заборгованість за надані послуги за період з 01.12.2017 до 01.12.2021 у розмірі 16622,02 грн. Обґрунтування зазначеної заборгованості міститься у розрахунку (додається), де зазначено інформацію щодо об`єму поставлених відповідачу послуг, їх вартість, згідно встановлених тарифів, а також відображено всі здійснені відповідачем оплати. Приписами цивільного законодавства передбачено, що Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК України). Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або зміна його умов не допускаються, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст.530 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст.611 ЦК України). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст.625 ЦК України). Матеріали справи свідчать, що відповідачі у справі зареєстровані за адресою: [ADDRESS] та є споживачами послуг теплопостачання, які надає позивач Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго». За вказаною адресою Полтавським обласним комунальним виробничим підприємством теплового господарства «Полтаватеплоенерго» відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Як вбачається з наданого позивачем розрахунку суми заборгованості за особовим рахунком, заборгованість відповідачів зі сплати послуг, які надає ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», становить у розмірі 16622,02 за послуги теплопостачання за період з 01.12.2017 по 01.12.2021. Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. Наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох відсотків річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. У зв`язку з наявністю заборгованості на прострочену суму позивачем також нараховано за період 21.01.2018 по 01.02.2022 3% річних у сумі 604,03 грн., інфляційні витрати у сумі 1545,55 грн. Враховуючи викладене, позивачем нараховано за період 21.11.2020 по 01.02.2022 до стягнення з відповідача 3% річних у сумі 604,03 грн., інфляційні витрати у сумі 1545,55 грн., які також підлягають стягненню з відповідача. У відповідності до частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Згідно статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст.78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, оскільки позивач на виконання свого процесуального обов`язку докази на підтвердження своєї позиції, а також оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову знайшли своє підтвердження, суд ухвалює рішення про задоволення позовних вимог та стягнення в солідарному порядку з відповідачів на користь позивача заборгованість за послуги теплопостачання за період з 01.12.2017 року по 01.12.2021 року у розмірі 16622,02 грн., а також 3% річних у сумі 604,03 грн., інфляційні витрати у сумі 1545,55 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. На підставі викладеного, ст.ст. 525, 526, 530, 625, 626 ЦК України, ст.ст. 64, 67, 68, 162 ЖК України,

Outcome: approved