Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-27 00:00:00

1. Зміст доводів пред`явленого позову. У грудні 2022 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та посилається на те, що він є власником жилого будинку по [ADDRESS] . В цьому об`єкті нерухомого майна зареєстровано місце проживання його колишньої невістки [PERSON] , яка вже майже десять років не проживає у ньому, та її дочки [PERSON] . В 2003 році [PERSON] вселилася у будинок як дружина його сина [PERSON] . Рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 7 травня 2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. З цього часу [PERSON] зібрала свої речі та виїхала з будинку. 24 квітня 2021 року відповідач народила дочку [PERSON] , та зареєструвала її місце проживання в належному позивачу жилому будинку. [PERSON] жодного разу не була в жилому будинку по [ADDRESS] . Ні [PERSON] , ні [PERSON] не є членами сім`ї позивача, а є сторонніми для нього людьми. Тому [PERSON] просить суд визнати [PERSON] , [PERSON] такими, що втратили право користування жилим будинком по [ADDRESS] . 2. Інформація про рух цивільної справи. Зі змісту протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28 грудня 2022 року (а.с.11) вбачається, що цивільна справа за позовом, пред`явленим [PERSON] , була розподілена судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області Семенюті О.Ю. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 16 січня 2023 року (а.с.20) було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 15 лютого 2023 року (а.с.34) було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 14 березня 2023 року (а.с.45) було залучено до участі у справі службу у справах дітей Пристоличної сільської ради Бориспільського району Київської області в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. На підставі ухвали Бориспільського міськрайонного суду, занесеної до протоколу судового засідання від 28 червня 2023 року (а.с.88-91), був проведений заочний розгляд цивільної справи у відсутності відповідачів. 3. Ставлення учасників судового процесу до предявленого позову. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримує позов та наполягає на його задоволенні. [PERSON] та її дочка [PERSON] у судове засідання повторно не з`явились, були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, що підтверджується численною судовою кореспонденцією (а.с.35, 36, 40, 41, 50, 56, 68, 69, 72, 75, 81, 85, 86). Представник виконавчого комітету Пристоличної сільської ради Бориспільського району Київської області не з`явився у судове засідання, був у встановленому порядку повідомлений про час та місце розгляду цивільної справи, що підтверджується поштовою кореспонденцією (а.с.42, 43, 54). Представник служби у справах дітей Пристоличної сільської ради Бориспільського району Київської області Корніяка Л.Г. у судових засіданнях просила розглянути справу з урахуванням інтересів дитини [PERSON] . 4. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. [PERSON] є власником жилого будинку по [ADDRESS] . Ця обставина підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №315929913 від 24 листопада 2022 року (а.с.7). 6 липня 1996 року [PERSON] , який є сином [PERSON] , уклав шлюб з [PERSON] . Ця обставина підтверджується мотивувальною частиною рішення Бориспільського міськрайонного суду від 7 травня 2013 року (а.с.9). Зі змісту довідки Пристоличної сільської ради №02-14/2394 від 30 грудня 2022 року (а.с.18) вбачається, що місце проживання [PERSON] було зареєстровано в жилому будинку по [ADDRESS] . Ці обставини свідчать про те, що [PERSON] набула право користування вказаним житлом як член сім`ї власника жилого будинку в розумінні ч.1 ст.156 ЖК України. Рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 7 травня 2013 року (а.с.9) шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний. [INFO] у [PERSON] народилась дочка [PERSON] . Зі змісту довідки виконавчого комітету Пристоличної сільської ради Бориспільського району Київської області №02-16/189 від 10 лютого 2023 року (а.с.27) вбачається, що місце проживання [PERSON] також було зареєстровано в жилому будинку по [ADDRESS] . Ці обставини свідчать про те, що вона набула право користування жилим будинком в порядку, передбаченому ч.2 ст.156 ЖК України. Спірні правовідносини регулюються главою 6 «Користування жилими приміщеннями в будинках (квартирах) приватного житлового фонду» ЖК України та главою 32 «Право користування чужим майном» ЦК України. 5. Норми права та стала судова практика, якою керується суд при вирішенні спору. Відповідно до ч.1 ст.156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Згідно з ч.2 ст.156 ЖК України за згодою власника будинку (квартири) член його сім`ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім`ї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно з ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.2 ст.76 ЦПК України дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно з ч.1 ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. 6. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. Зі змісту акта обстеження житлово-побутових умов від 20 грудня 2022 року (а.с.10) вбачається, що [PERSON] та її дочка [PERSON] не проживають в жилому будинку по [ADDRESS] . Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що вона є сусідкою позивача. Тому їй відомо про те, що [PERSON] не проживає у жилому будинку по [ADDRESS] . Після того, як [PERSON] розірвала шлюб з [PERSON] 10-12 року тому, вона виїхала з вказаного жилого будинку та ніколи не поверталась. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що вона також є сусідкою позивача. [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та у 2002-2003 роках вона переїхала в жилий будинок по [ADDRESS] . Незважаючи на те, що у них народилося троє дітей, у 2013 році вони розірвали шлюб. [PERSON] одразу виїхала з жилого будинку, не залишивши своїх речей. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що вона є дружиною позивача. Її син [PERSON] перебував у шлюбі з [PERSON] 10 років тому вказаний шлюб був розірваний, [PERSON] забрала свої речі та виїхала з жилого будинку по [ADDRESS] . Свідку [PERSON] відомо про те, що згодом [PERSON] уклала новий шлюб, під час якого народилась дочка [PERSON] . Дитина ніколи не проживала в спірному жилому будинку та не є членом сім`ї позивача. Аналіз відомостей, що містяться в акті обстеження житлово-побутових умов від 20 грудня 2022 року та показаннях свідків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , свідчать про те, що [PERSON] та її дочка [PERSON] не проживають у жилому будинку по [ADDRESS] протягом декількох років поспіль. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження поважності причин їх відсутності у вказаному об`єкті нерухомого майна. Очевидно, що визнання відповідачів такими, що втратили право користування жилим будинком, є втручанням держави в їх право на повагу до житла. Однак таке втручання ґрунтується на суворому дотриманні закону. У зв`язку з тим, що місце проживання відповідачів зареєстровано в жилому будинку, що перебуває у власності [PERSON] , позивач обмежений в можливості розпоряджання його майном. Крім того, в матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що [PERSON] бере участь в утриманні жилого будинку по [ADDRESS] . Ці обставини свідчать про те, що відмова у задоволенні позову призведе до покладення на позивача надмірного індивідуального тягаря. З рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.72) вбачається, що [PERSON] отримала судову кореспонденцію за адресою: [ADDRESS] . Ця обставина презюмує, що відповідачі мають місце проживання у вказаній квартирі. Тому визнання їх такими, що втратили право користування жилим будинком по [ADDRESS] , не призведе до порушення невід`ємних гарантій, передбачених ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. З огляду на це суд висновує, що [PERSON] та її дочку [PERSON] належить визнати такими, що втратили право користування жилим будинком по [ADDRESS] .

Outcome: approved