Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 14.06.2019 вона зареєструвала шлюб з відповідачем. В шлюбі народився син [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалось, так як у них різні погляди на сімейне життя та обов`язки. З початку 2021 року її стосунки з чоловіком почали погіршуватись, все частіше виникали непорозуміння та сварки, відповідач почав застосовувати до неї фізичне насильство. Все це призвело до того, що вони стали чужими людьми, а спроби налагодити сімейне життя не дали позитивних результатів. Подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим. Сім`я фактично розпалась. Просила не давати строк на примирення, оскільки подальше збереження шлюбу буде суперечити її інтересам та інтересам їх малолітнього сина. Просила розірвати шлюб між сторонами. 29.03.2023 судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено її розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. 14.06.2019 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, прізвище дружини - [PERSON] , актовий запис №1101, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 14.06.2019. [PERSON] народився [INFO] , батьками записані [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17.10.2019. Згідно з ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. В силу ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 114 СК України передбачено, що у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Аналізуючи доводи позивача, наведені в обґрунтування позовних вимог, та обставини, встановлені у судовому засіданні у сукупності з наданими доказами, суд вважає, що сім`я фактично розпалася, примирення між сторонами не можливе і позивач цього не бажає. Також встановлено, що сторони ніяких стосунків, притаманних подружжю, не підтримують, позивач мешкає окремо від чоловіка разом з сином, спільне господарство не ведеться. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, враховуючи наявність неповнолітньої дітей, небажання позивача перебувати в шлюбі з відповідачем, суд вважає, що за таких обставин збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, оскільки шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно зі ч. 1 ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 1073,60 грн., у зв`язку з їх документальним підтвердженням.

Outcome: approved