Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-05 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю та постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Зазначила, що [INFO] помер її рідний дядько по матері - [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 0,0713га, кадастровий номер 7310136300:21:001:2041, садівниче товариство «Машинобудівник», ділянка № [NUMBER] , цільове призначення - для індивідуального садівництва. Його дружина - [PERSON] оформила за собою право власності на спадкове майно. Згодом, [INFO] помер син [PERSON] , а [INFO] - [PERSON] . Однак у встановлений законом строк ніхто не звернувся із заявою про прийняття спадщини та не оформлював її, та не подав інших документів, які підтверджують своєчасне прийняття спадщини. Вказувала, що інших спадкоємців немає, що підтверджується довідкою зі Спадкового реєстру. В довідці про реєстрацію місця проживання позивача остання зареєстрована за адресою [ADDRESS] , а місце проживання [PERSON] - [ADDRESS] , хоча починаючи з 2017 року та і по день смерті [PERSON] проживала по [ADDRESS] . Так, заявника з покійною [PERSON] не тільки пов`язував факт спільного проживання, але й вони були пов`язані спільним побутом, заявник здійснювала утримання та догляд за нею поки та хворіла, донька заявника - [PERSON] приймала участь у вирішенні різного роду проблем, організовувала її поховання. Доказом того, що заявник та [PERSON] проживали однією сім`єю, між ними існували довірливі стосунки як між родичами, була взаємна допомога один одному у вирішенні тих чи інших питань є довіреність [PERSON] на ім`я [PERSON] , договір на організацію та проведення поховання від 21.10.2022 року, а також пояснення свідка [PERSON] , в яких вона зазначила про здійснення заявником та членами її сім`ї за [PERSON] , надання грошових коштів на її утримання, забезпечення продуктами харчування, надання коштів на оплату послуг за нею, здійснення витрат на поховання. Оскільки спадкоємці 1-3 черги відсутні заявник має намір прийняти спадщину, однак для цього заявнику необхідно встановити факт проживання однією сім`єю не менше 5 років. Позивач подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності. Представник третьої особи подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність, проти задоволення заяви не заперечував. Дослідивши матеріали справи та зміст заяви по суті справи, оцінивши у єдності та в сукупності надані заявником докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу Серії [NUMBER] встановлено, що [INFO] в м. Чернівці, «Дворец счастья» зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . (а.с. 16). Родинна спорідненість заявниці з [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження матері заявниці серії [NUMBER] , свідоцтвом про одруження матері заявниці, [PERSON] , серії [NUMBER] та свідоцтвом про народження заявниці серії [NUMBER] . Факт зміни прізвища заявниці підтверджується копією свідоцтва про шлюб [NUMBER] . З копій свідоцтва про народження № [NUMBER] та свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] мав рідну сестру [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . З копії свідоцтва по смерть серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] померла [INFO] . З копії свідоцтва по смерть серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] помер [INFO] . 21 лютого 2019 року видано свідоцтво про право на спадщину за законом зареєстрованим в реєстрі за №2477 на земельну ділянку площею 0,0713га, кадастровий номер 7310136300:21:001:2041, садівниче товариство «Машинобудівник», ділянка № [NUMBER] , цільове призначення - для індивідуального садівництва на ім`я [PERSON] . Статтею 293 ЦПК України передбачено, що суд, серед інших, розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ст. 4 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. В силу ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до п.п.4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, - Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини,яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності Цивільного кодексу України. Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Згідно зі статтею 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно з частиною другою статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Пленум Верховного Суду України у пункті 21 постанови від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснив судам, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки. Тлумачення вказаних норм права дає підстави для висновку, що для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів, а саме: 1) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; 2) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю. Статтею 3 Сімейного кодексу України встановлено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. В пункті 6 рішення Конституційного Суду від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 зазначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Зазначене узгоджується з правовим висновком, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 22 серпня 2018 року у справі N 644/6274/16-ц (провадження N 14-283цс18), та Верховним Судом у постановах: від 21 березня 2019 року у справі N 461/4689/15-ц (провадження N 61-43735св18); від 10 жовтня 2019 року у справі N 520/8495/17 (провадження N 61-7058св19); від 17 жовтня 2019 року у справі N 712/1294/17 (провадження N 61-34351св18); від 09 січня 2020 року у справі N 186/421/17 (провадження N 48280св18); від 09 червня 2021 року у справі N 346/5702/18 (провадження N 61-17111св20). При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України). Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). За змістом частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи викладене та оцінюючи надані заявницею докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, вважає доведеними обставини на які посилається заявник як на підставу своїх вимог про встановлення факту її спільного проживання однією сім`єю з гр. [PERSON] , починаючи 2017 року на час відкриття спадщини [INFO] . Встановлення в судовому порядку даного факту необхідно заявниці для вирішення питання щодо прийняття спадщини після смерті [PERSON] , а отже, від його встановлення залежить виникнення особистих прав заявника, діючим законодавством не передбачений інший порядок його встановлення, воно не пов`язано з наступним вирішенням спору про право і встановити його іншим шляхом неможливо. Таким чином, встановлені у судовому засіданні, на підставі належних та допустимих доказів, фактичні обставини справи переконують суд у тому, що заяву [PERSON] слід задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved