Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-16 00:00:00

позивач ТОВ «Паливо КР» звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідача [PERSON] та просить суд стягнути з відповідача суму майнового збитку, завданого в результаті дорожньо-транспортної пригоди пошкодженням майна автозаправної станції, в сумі 20 922,00 грн., посилаючись на вину відповідача в дорожньо-транспортній пригоді, внаслідок якої позивачу завдано збитків. В обґрунтування позову зазначили, що на підставі договору оренди АЗС № А-12/21 від 16.02.2021 року, укладеного між ТОВ «АЛЬБІЛЕНД» та ТОВ «ПАЛИВО КР», позивач володіє ( користується Автозаправочною станцією із устаткуванням ( майном), яка розташована за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Вечірньокутська, 66. 18 серпня 2022 року о 14-16 годині, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, Довгинцівський район, вул. Вечірньокутська, 66, АЗС «Авіас» водій [PERSON] керуючи транспортним засобом DAF FTXF 105.460 д.н.з. [NUMBER] з напівпричепом VAN HOOL 3В 064 д.н.з. [NUMBER] , не врахував дорожньої обстановки, не обрав безпечного інтервалу для руху та скоїв наїзд на транспортний засіб Volkswagen Toureg д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та пошкодив опору АЗС. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження та пошкоджена автозаправна станція ( пошкоджено колону тіньового навісу та зруйновано відбійник навколо колони тіньового навісу), чим завдано матеріальних збитків. Неправомірними діями відповідача позивачу було завдано матеріальної ( майнової) шкоди на суму 20922,00 грн. Жодних взаємозрахунків, зокрема і в частині відшкодування збитків завданої ДТП, між сторонами на дату подачі позовної заяви здійснено не було. Відомості про поліс страхування цивільно-правової відповідальності відповідач не надав. Жодних дій щоло добровільного відшкодування завданих збитків відповідач не здійснює, уникає відповідальності. Згідно Договору підряду № 05/2022 від 19.08.2022 року, договірної ціни вартості виконання робіт, рахунку № 18 від 19.08.2022, ремонтні ( відновлювальні ) роботи з ремонту колони тіньового навісу та ремонту відбійника навколо колони тіньового навісу на АЗС за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Вечірньокутська, 66, становить 20922,00 грн. без ПДВ. Згідно акту від 03.10.2022 року прийому-передачі виконаних робіт до договору підрядником виконанні, а ТОВ «ПАЛИВО КР» прийняті роботи по ремонту елементу колони тіньового навісу та ремонту елементу колони тіньового навісу та ремонту відбійника навколо колони тіньового навісу на АЗС за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Вечірньокутська, 66. Вартість виконаних робіт становить 20922,00 грн., яку позивач просить стягнути на свою користь в рахунок відшкодування завданої майнової шкоди, завданою дорожньо-транспортною пригодою. Ухвалою суду від 15 листопада 2022 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 18.01.2023 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву. В обґрунтування відзиву зазначив, що його цивільно-правова відповідальність на момент ДТП була застрахована в ПрАТ СК «Перша», згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, тому він є неналежним відповідачем в даній справі, у зв`язку з чим просив в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. 22.02.2023 від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив. Вважають свої вимоги обґрунтованим, та такими, що підлягають задоволенню. Зазначивши, що відомостей про поліс страхування цивільно-правової відповідальності відповідач позивачу не надав ні в момент спричинення ДТП, ні до моменту подачі позовної заяви. Крім того, на сьогоднішній день поліс не чинний, та відповідач намагається уникнути відповідальності від відшкодування завданої через суд, посилаючись на можливість відшкодування шкоди за рахунок полісу. У судове засідання сторони не з`явилися, про день та час розгляду справи були повідомлені, скористалися своїм правом на подання відзиву та відповіді на відзив. Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень та надано достатньо часу для підготовки до судового засідання тощо. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи. В зв`язку з цим в силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши надані письмові докази, суд приходить наступних висновків. Так, судом встановлено, що 18 серпня 2022 року о 14-16 годині, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, Довгинцівський район, вул. Вечірньокутська, 66, АЗС «Авіас» водій [PERSON] керуючи транспортним засобом DAF FTXF 105.460 д.н.з. [NUMBER] з напівпричепом VAN HOOL 3В 064 д.н.з. [NUMBER] , не врахував дорожньої обстановки, не обрав безпечного інтервалу для руху та скоїв наїзд на транспортний засіб Volkswagen Toureg д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та пошкодив опору АЗС. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження та пошкоджена автозаправна станція ( пошкоджено колону тіньового навісу та зруйновано відбійник навколо колони тіньового навісу), чим завдано матеріальних збитків. Постановою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 вересня 2022 року [PERSON] був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнутий до адміністративної відповідальності із застосуванням відносно нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти ) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому вираженні становить 850 гривень 00 копійок. Постанова не оскаржена та набрала законної сили 27.09.2022 ( а.с. 4). Відповідно до ч. 6, 7 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду. На підставі договору оренди АЗС № А-12/21 від 16.02.2021 року, укладеного між ТОВ «АЛЬБІЛЕНД» та ТОВ «ПАЛИВО КР», позивач володіє ( користується Автозаправочною станцією із устаткуванням ( майном), яка розташована за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Вечірньокутська, 66. Згідно Договору підряду № 05/2022 від 19.08.2022 року, договірної ціни вартості виконання робіт, рахунку № 18 від 19.08.2022, ремонтні ( відновлювальні ) роботи з ремонту колони тіньового навісу та ремонту відбійника навколо колони тіньового навісу на АЗС за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Вечірньокутська, 66, становить 20922,00 грн. без ПДВ ( а.с. 8-11). Згідно акту від 03.10.2022 року прийому-передачі виконаних робіт до договору підрядником виконанні, а ТОВ «ПАЛИВО КР» прийняті роботи по ремонту елементу колони тіньового навісу та ремонту елементу колони тіньового навісу та ремонту відбійника навколо колони тіньового навісу на АЗС за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Вечірньокутська, 66. Вартість виконаних робіт становить 20922,00 грн. ( а.с. 10). Цивільно-правова відповідальність за шкоду заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземних транспортних засобів власника транспортного засобу DAF FTXF 105.460 д.н.з. [NUMBER] з напівпричепом VAN HOOL 3В 064 д.н.з. [NUMBER] , була застрахована в ПрАТ «СК «Перша», згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР\\5866811 ( а.с. 31). Пунктом 1 частини 2 статті 22 ЦК України визначено, що збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Згідно зі статтею 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні ( страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальних зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та /або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Статтею 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну, третьої особи. Відповідно до статті 29 цього Закону, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до ст. 41.2. МТСБУ за рахунок коштів фонду страхових гарантій відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, зокрема, у разі недостатності коштів та майна страховика - повного члена МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконання його зобов`язань за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. З урахуванням встановлених судом обставин справи та відповідних їм правовідносинам, суд вважає, що позивач звернувся за захистом порушеного права до неналежного відповідача. У постанові від 04.07.2018 року (14-176цс18) Великої Палати Верховний Суд дійшов наступного висновку: «У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдавав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності». Велика палата Верховного Суду у постанові від 14 грудня 2021 року (справа № 144/66/17) відступила від правового висновку Верховного Суду України щодо абсолютності права потерпілого в ДТП на відшкодування шкоди її заподіювачем, визначивши, що внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди обов`язок виплатити відповідне відшкодування за Законом виникає у страховика особи, яка застрахувала цивільну відповідальність (у визначених законом випадках - МТСБУ), та в особи, яка застрахувала цивільну відповідальність, якщо розмір завданої нею шкоди перевищує розмір страхового відшкодування, зокрема на суму франшизи, чи якщо страховик (МТСБУ) за законом не має обов`язку здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату). При добросовісній поведінці потерпілої особи та доведеності, що вона вжила розумних заходів для отримання відшкодування за рахунок страховика, а річний строк пропущено через незалежні від потерпілої особи причини, особа може отримати таке відшкодування, пред`явивши вимогу до страховика (страхової компанії) в судовому порядку протягом строку позовної давності. Велика Палата Верховного Суду вже висновувала, що визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Тоді як встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який він виконує під час розгляду справи (див., зокрема, постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (пункт 41), від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц (пункт 49), від 12 вересня 2018 року у справі № 569/96/17 (пункт 46), від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц (пункт 50), від 12 грудня 2018 року у справах № 570/3439/16-ц (пункти 37, 54) та № 372/51/16-ц (пункт 31.4), від 30 січня 2019 року у справі № 552/6381/17 (пункт 38), від 13 березня 2019 року у справі № 757/39920/15-ц (пункт 31), від 20 березня 2019 року у справі № 486/1459/17 (пункт 54), від 27 березня 2019 року у справі № 520/17304/15-ц(пункт 63), від 15 травня 2019 року у справах № 750/5785/18, № 570/2739/16-цта № 554/9144/17, від 29 травня 2019 року у справі № 554/10303/17-ц, від 20 листопада 2019 року № 201/12877/16 (пункт 46), від 01 квітня 2020 року у справі № 520/13067/17 (пункт 71), від 05 травня 2020 року у справі № 554/8004/16-ц (пункт 43), від 19 травня 2020 року у справі № 263/17218/18 (пункт 24). Встановивши, що позов заявлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє в позові до такого відповідача (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (пункт 40), від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц (пункт 50), від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц (пункти 37, 54), від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц (пункт 31.10), від 30 січня 2019 року у справі № 552/6381/17 (пункт 39), від 01 квітня 2020 року у справі № 520/13067/17 (пункт 75), від 07 липня 2020 року у справі № 438/610/14-ц (пункт 54) та 13 жовтня 2020 року у справі № 640/22013/18 (пункт 31)). Велика Палата Верховного Суду в постановах від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження №14-176цс18) (пункт 59), від 03 жовтня 2018 року у справі №760/15471/15-ц (провадження № 14-316цс18) неодноразово звертала увагу на те, що у справах про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної страхувальником за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у межах ліміту страхового відшкодування належним відповідачем буде страховик. Принцип повного відшкодування шкоди, закріплений у статті 1166 ЦК України, реалізується у відносинах страхування через застосування положень статті 1194 цього Кодексу. Вказана норма передбачає, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди за загальним правилом зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно, якщо такої різниці немає та шкода покрита в повному обсязі страховою виплатою, в такому випадку в цій справі відсутні підстави для покладення відповідальності на страхувальника. Звертаючись до суду, позивач не посилається на те, що незвернення до страховика (страхової компанії) було обумовлене обставинами, які не залежали від його дій, та ним було здійснено розумних, необхідних та достатніх заходів щодо такого відшкодування, а тому з огляду на вищевикладене підстав для задоволення позову немає. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог до [PERSON] » про відшкодування матеріальної шкоди в повному обсязі. Відповідно по ст. 141 ЦПК України судові витрати позивача відшкодуванню не підлягають. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed