Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-04 00:00:00

ОПИСОВА ЧАСТИНА І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ 1. 12 травня 2023 року надійшла позовна заява [PERSON] згідно якої сторони з 2010 року по 2019 рік перебували у шлюбі від якого у них у 2012 році народився син. 04 листопада 2019 року судовим наказом стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач працює, отримує хорошу заробітну плату, більше дітей немає, його матеріальне становище значно покращилось, той розмір аліментів, який він сплачує на дитину, є недостатнім, іншим чином не допомагає. Позивач має тяжке матеріальне становище, всі витрати на виховання та утримання дитини оплачує лише вона сама (харчування, витрати на навчання, забезпечення одягом, взуттям, іншими необхідними речами домашнього вжитку). За цих обставин позивач просить змінити розмір аліментів і стягувати з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 усіх можливих видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з врахуванням індексу інфляції, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] , допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць. ІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ УЧАСНИКІВ СПРАВИ 2. 05 липня 2023 року [PERSON] подала суду заяву і просить розгляд справи проводити у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. 3. 05 липня 2023 року [PERSON] подав суду заяву і просить розгляд справи проводити у його відсутність, позовні вимоги визнає повністю і не заперечує проти їх задоволення та стягнення з нього аліментів в розмірі 1/4 його доходу. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА ІІІ. ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА 4. Згідно ч. 2, ч. 3 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. 5. У ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради Української РСР №789-XII від 27 лютого 1991 року і набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, визначено, що держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини (ч. 1). Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини (ч. 2). 6. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку (ч. 1). Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України (ч. 2). Згідно ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього (ч. 1). Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків (ч. 2). Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ч. 3). Як зазначено у ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Аналіз наведених норм Закону України «Про охорону дитинства» свідчить, що витрати на потреби дитини також мають бути однаковими для кожного з батьків. 7. В ст. 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою (ч. 1). Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу (ч. 2). Одним із основних прав дитини є право на утримання. За змістом ст.ст. 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як зазначено у ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч. 1). За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі (ч. 2). За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (абз. 1 ч. 3). Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. За приписами ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. В силу ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. 8. Законодавець у ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» установив з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років - 2833 гривні. 9. У абз. 1 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року роз`яснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. У п. 23 означеної Постанови Пленуму вказано, що відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них (абз. 1). У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили (абз. 4). 10. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі №6-143цс13 зазначено, що враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). 11. Згідно з ч. 4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. ІV. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ 12. [INFO] народився [PERSON] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] . 13. 28 жовтня 2019 року рішенням Летичівського районного суду Хмельницької області у справі №678/1163/19, яке набрало законної сили 27 листопада 2019 року (за даними Єдиного державного реєстру судових рішень), шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Летичівського районного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №39 від 20 липня 2010 року, розірвано. Після розірвання шлюбу [PERSON] залишено прізвище [PERSON] . 14. 04 листопада 2019 року Летичівським районним судом Хмельницької області у справі №678/1356/19 видано судовий наказ і постановлено стягнути з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі, в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 30 жовтня 2019 року і до досягнення сином повноліття, до [INFO] . 15. 09 травня 2023 року Летичівською селищною радою видана довідка [PERSON] в тому, що вона проживає по [ADDRESS] , її син [PERSON] , [INFO] , знаходиться на утриманні матері. 16. 15 червня 2023 року філією «Летичівське лісове господарство» ДП «Ліси України» видана Довідка про доходи згідно якої [PERSON] займає посаду заточувальник, загальна сума доходу за період з 01 січня 2023 року по 31 травня 2023 року без урахування аліментів становить 63636,09 грн. (нараховано - 70718,59 грн., податок з доходів фізичних осіб - 12729,35 грн., військовий збір - 1060,78 грн., сплачені аліменти - 7082,50 грн.) V. МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД 17. Батьки мають рівні права та обов`язки і в однаковій мірі повинні забезпечувати утримання своїх дітей до їх повноліття. Аліменти на спільну дитину сторін постановлено стягувати з відповідача на користь позивача за судовим наказом в твердій грошовій сумі, в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (згідно Довідки про доходи відповідача розмір сплачених аліментів є сталим і становить 1416,50 грн.). Позивач у позовній заяві зазначила, що дохід відповідача значно покращився і він спроможний сплачувати більший розмір аліментів на їх спільну дитину. Відповідач у поданій суду заяві позовні вимоги повністю визнав, це свідчить, що він не заперечує стосовно доводів позивача про покращення свого матеріального становища. Матеріали справи не містять даних, що відповідач має проблеми зі здоров`ям, має на утриманні інших малолітніх чи неповнолітніх дітей або непрацездатних осіб. Враховуючи ці обставини, те, що на даний час збільшився прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, відповідач працевлаштований, має постійний і стабільний офіційних дохід, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог. VІ. ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ 18. Позовна заява є обґрунтованою, однак підлягає задоволенню частково, адже у новому розмірі аліменти мають сплачуватися з дня набрання рішенням законної сили, тому негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць у даній справі не застосовується. VІІ. ЩОДО СУДОВИХ ВИТРАТ 19. У відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору, тому враховуючи вимоги ч. 1, ч. 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: partial