Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Північ-Центр ЛТД» про відшкодування моральної шкоди завданої ДТП. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 10 травня 2022 року на перехресті вулиць Князя Володимира-Романа Шухевича-Литовська в м. Рівне водій [PERSON] , керуючи вантажним автомобілем марки RENAULT MAGNUM 480, 2006 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER] та спеціалізованого напівпричіпу марки KRONE, SDP 27, 2002 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER] , що належить на праві оренди ТОВ «Північ-Центр ЛТД», перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння в порушення вимог підпункту «б» п. 2.3. та підпункту «а» п. 2.9, п. 12.3. ПДР України, проявив неуважність до дорожньої обстановки, неправильно її оцінив, маючи об`єктивну можливість виявити перешкоду на проїзній частині, не вжив заходів для зменшення швидкості руху керованого ним автомобіля, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем Мercedes-Benz 412 D, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який рухався у попутному напрямку. В результаті дорожньо-транспортної пригоди, [PERSON] , який був пасажиром автомобіля Mercedes-Benz 412D, реєстраційний номер [NUMBER] , отримав тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ, перелому кісток лівої ступні, відкритого перелому нижньої щелепи, які в своїй сукупності відносяться до середнього ступеня тяжкості і він є потерпілим. Просить стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в розмірі 150 000,00 грн. та понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 500,00 грн. 05.12.2022 року через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області представником відповідача - адвокатом Волошиним Л.С. подано відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог в зв`язку із недоведеністю позивачем належними, допустимими та достатніми доказами відшкодування останньому шкоди завданої ДТП у розмірі 150 000,00 грн. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві, просить їх задоволити. Предстанвик відповідача - адвокат Волошин Л.С. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав з підстав викладених у відзиві на позовну заяву, просить в їх задоволенні відмовити. Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши в судовому засіданні надані письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 10 травня 2022 року о 06 годині 16 хвилин у м. Рівне на перехресті вулиць Князя Володимира - Романа Шухевича - Литовська водій [PERSON] , керуючи вантажним автомобілем марки RENAULT MAGNUM 480, 2006 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER] та спеціалізованого напівпричіпу марки KRONE, SDP 27, 2002 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER] , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння в порушення вимог підпункту б) пункту 2.3. та підпункту а) пункту 2.9, пункту 12.3. Правили дорожнього руху України, проявив неуважність до дорожньої обстановки, неправильно її оцінив, маючи об`єктивну можливість виявити перешкоду на проїзній частині, не вжив заходів для зменшення швидкості руху керованого ним автомобіля, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем Мercedes-Benz 412 D, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який рухався у попутному напрямку. Зокрема в результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля Mercedes-Benz 412D [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозгової травми, перелому кісток лівої ступні, відкритого перелому нижньої щелепи, які в своїй сукупності відносяться до середнього ступеня тяжкості. Вказані обставини не заперечуються та визнаються учасниками справи. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відтак, враховуючи, що вищевказані обставини визнаються учасниками справи, тому ці обставини під час розгляду справи не підлягають доказуванню. Відповідно до висновку експерта № 427 КЗ «Обласне бюро судово-медичної експертизи» Рівненської обласної ради згідно з наданими медичними документами у Позивача лікарями були відмічені такі тілесні ушкодження: «Закриті уламкові переломи II,III,IV плеснових кісток лівої стопи зі зміщенням. Закритий крайовий перелом основи I плеснової кістки лівої стопи. Подвійний відкритий перелом нижньої щелепи; в ділянці лівої стопи гематома, різка болючість, крепітація при пальпації, рухі різко обмежені; рани в ділянках середньої третини нижньої щелепи зліва та справа, рот не відкривається. 25.05.2022 року була проведена операція МОС (остеометалосинтез) нижньої щелепи зліва в ділянці кута; 25.05.2022 року була проведене операція - відкрита репозиція, МОС II,III,IV плюсневих кісток лівох стопи міні пластинами фірми МAQUART. По факту даного ДТП Рівненським районним управлінням поліції ГУНП в Рівненській області відкрито кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР під № 12022181010000821 від 10.05.2022 року про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України. Досудовим слідством було встановлено, що [PERSON] вчинив кримінальне правопорушення і в його діях вбачається невідповідність з вимогами правил дорожнього руху, що з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням вказаної ДТП, що підтверджується матеріалами кримінального провадження № 12022181010000821 від 10.05.2022 року. Вину у вчиненому ДТП [PERSON] визнав повністю. Судом встановлено, що транспортний засіб марки RENAULT MAGNUM 480, 2006 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER] та спеціалізованого напівпричіпу марки KRONE, SDP 27, 2002 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER] на момент ДТП перебував на праві оренди в ТОВ «Північ-Центр ЛТД» на законних підставах згідно з договором оренди транспортного засобу від 21.07.2020 року, який був укладений з ТОВ «Ролшип», а водій вказаного автомобіля [PERSON] є водієм ТОВ «Північ-Центр ЛТД», працюючи в Товаристві за трудовим договором на посаді водія. Враховуючи вищевикладене та те, що [PERSON] на момент ДТП офіційно працював водієм ТОВ «Північ-Центр ЛТД» та транспортний засіб Renault Magnum 480, реєстраційний номер [NUMBER] напівпричепом Krone, реєстраційний номер [NUMBER] , яким він керував перебував у користуванні ТОВ «Північ-Центр ЛТД», то власником джерела підвищеної небезпеки є ТОВ «Північ-Центр ЛТД» як орендар, що здійснювало на момент ДТП експлуатацію джерела підвищеної небезпеки і несе відповідальності за шкоду перед потерпілим. Так, матеріалами справи встановлено факт прямого причинно-наслідкового зв`язку між ДТП та отриманими позивачем травмами. Статтею 3 Конституції України життя і здоров`я людини визначаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди (п. 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України). Відповідно до п.п. 3-5 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. За приписами ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна (немайнова) шкода відшкодовується особою, яка заподіяла шкоду, якщо вона не доведе, що моральна шкода заподіяна не з її вини. Згідно ч. 2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Стаття 23 ЦК України визначає, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Відповідно до положень п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду Українивід 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням кожному конкретному випадку вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер та обсяг моральних страждань, яких зазнав позивач внаслідок протиправних дій відповідача, час і зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року в п. 5 постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обов`язковому з`ясуванню при вирішені спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду ті з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. За загальними правилами відшкодування шкоди, відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії певних осіб чи органів завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Право особи на відшкодування моральної шкоди виникає за умов порушення права цієї особи, наявності такої шкоди та причинного зв`язку між порушенням та моральною шкодою. При цьому, обов`язок доведення наявності підстав для відшкодування моральної шкоди покладається на особу, що вимагає її відшкодування, що відповідає змісту ч. 3 ст. 12 та ст. 81 ЦПК України. Головною умовою покладення на особу обов`язку компенсувати моральну шкоду є наявність такої шкоди. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Визщого спеціалізованого суду України з розгляду цивільих і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини Позивач в обґрунтування моральної шкоди в позовній заяві зазначив, що йому завдані фізичні та моральні страждання, які спричинили негативні зміни у його житті він почав відчувати знижений та нестійкий настрій, порушення сну, емоційну напругу, нервозність, дратівливість, реакції замикання, тривалий час перебував у депресії, був пригніченим, що відобразилось на повсякденному житті. Таким психоемоційним станом було порушено нормальні життєві зв`язки з громадськістю, позивач не міг тривалий час прийти до тями, нормально сприймати цей світ та відновити порушенні стосунків з оточуючими людьми, його було звільнено з роботи через тривале перебування на лікуванні. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, яка є джерелом національного законодавства, порушення прав людини вже само по собі тягне за собою моральні страждання та виникнення моральної шкоди, а тому факт страждань доказування не потребує, для суду достатньою підставою для присудження компенсації моральної шкоди є сам факт порушення права (справи «Войтенко протии України», «Науменко протии України»). Європейський суд з прав людини в пункті 37 рішення у справі «Недайборщ протии Російської Федерації» (Скарга № 42255/04) від 01 липня 2010 року зокрема зазначив, що суд нагадує свою постійну позицію про те, що заявнику не може бути пред`явлено вимогу про надання будь-якого підтвердження моральної шкоди, яку він поніс. При наявності встановленого факту порушення прав заявника моральна шкода наявна та констатується судом. Враховуючи матеріали справи, суд приймає до уваги доводи позивача про завдання йому моральної шкоди, що виразилася в душевних стражданнях, яких він зазнав внаслідок завдання шкоди здоров`ю. Суд також вважає, що позивачу дійсно була спричинена моральна шкода після ДТП, оскільки внаслідок отриманих травм середньої тяжкості позивач тривалий час перебував на лікуванні, був вимушений змінити спосіб життя, погіршення здоров`я та його посттравматичний стан призвів до невідворотних змін в організмі, що істотно вплинуло на спосіб його життя та звичайний уклад життя його родини. Наведені обставини справи в їх сукупності завдали позивачу морально-емоційного дискомфорту. В той же час, вимога про стягнення моральної шкоди в розмірі 150 000,00 грн. на переконання суду є надмірною та підлягає частковому задоволенню. На підставі вищевикладеного та враховуючи ступінь, глибину та тривалість моральних страждань понесених позивачем, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача 60 000,00 грн. на відшкодування спричиненої моральної шкоди. Відшкодування моральної шкоди в даному розмірі на думку суду буде адекватним і співмірним із спричиненою позивачеві моральною шкодою, відповідає глибині та тривалості його моральних страждань та відповідатиме принципам розумності і справедливості і не матиме наслідком збагачення позивача за рахунок відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при подачі позову було сплачено судовий збір в розмірі 1 500,00 грн. Оскільки, позовну вимогу про стягнення моральної шкоди в розмірі 150 000,00 гривень задоволено частково в розмірі 60 000,00 гривень, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 1 073,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved