Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-02 00:00:00

06 січня 2022 року позивач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування» звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова зі позовною заявою до [PERSON] про відшкодування страхового відшкодування у порядку регресу, у якій просив суд: - витребувати постанову Фрунзенського районного суду м. Харкова про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] (справа 645/1080/19); - стягнути з [PERSON] на користь ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» борг у сумі 24 131 грн 47 коп; - стягнути [PERSON] на користь ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» суму судового збору у розмірі 2 270,00 грн. Процесуальні дії у справі Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 24 січня 2022 року позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до [PERSON] про відшкодування страхового відшкодування в порядку регресу передано за підсудністю до Печенізького районного суду Харківської області. Ухвалою Печенізького районного суду Харківської області від 15.02.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено судове засідання на 15.03.2022. Відповідно до розпорядження Верховного Суду від 08.03.2022 №2/0/9-22, ураховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, на підставі ч. 7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» змінено територіальну підсудність судових справ, зокрема, Печенізького районного суду Харківської області - на Козельщинський районний судом Полтавської області. Цивільна справа передана до Козельщинського районного суду Полтавської області. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.03.2023 позовну заяву розподілено головуючій судді Козир В.П. Ухвалою Козельщинського районного суду Полтавської області від 03 квітня 2023 року позовну заяву прийнято до провадження, призначено судове засідання з розгляду справи на 09 травня 2023 року, викликано сторін, у тому числі відповідача через оголошення на вебсайті «Судова влада України» (а.с. 85-86). Цією ж ухвалою було задоволено клопотання позивача про витребування постанови Фрунзенського районного суду м. Харків про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] по справі № 645/1080/19 шляхом отримання суддею копії постанови з Єдиного державного реєстру судових рішень через повний доступ до такого реєстру. У зв`язку з неявкою відповідача та відсутністю відомостей про його повідомлення про дату, місце та час судового засідання протокольною ухвалою суду від 09 травня 2023 року судове засідання відкладено на 29.06.2023 з повідомленням відповідача про розгляд справи шляхом розміщення оголошення на офіційному вебсайті судової влади України. 30.05.2023 до суду надійшло клопотання представника позивача про розгляд цивільної справи без участі представника позивача на підставі наявних у справі доказів. Відповідач у судове засідання 29.06.2023 не з`явився, у розумінні ч. 11 ст. 128 ЦПК України належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, причини неявки у судове засідання не повідомив, заяв, клопотань та відзив на позовну заяву до суду не подавав. Ухвалою суду від 29.06.2023 вирішено проводити заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Аргументи сторін Позиція позивача (а.с. 1-3) Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 18.02.2019 у м. Харків по просп. Тракторобудівників, буд. 2Г, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Mercedes-Benz», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «Ford Fiesta», державний номерний знак [NUMBER] , який належить ТОВ «Юрія-Фарм» та знаходився під керуванням [PERSON] . Дорожньо-транспортна пригода сталася у результаті порушення Правил дорожнього руху водієм [PERSON] , що підтверджується постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова по справі № 645/1080/19. На підставі договору страхування наземного транспорту ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» здійснило страхове відшкодування ТОВ «Юрія-Фарм» у розмірі 94 841, 43 грн. Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, виданого ПАТ «Страхова компанія «Країна». На підставі ст. 22, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик ПАТ «Страхова компанія «Країна» здійснив відшкодування ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, у розмірі 70 709,96 грн. Частина страхового відшкодування у розмірі 24 131,47 грн (94 841,43 грн - 70 709, 96 грн = 24 131,47 грн) залишилася невідшкодованою позивачу, внаслідок чого відповідно до приписів ст. 1194 ЦК України позивач звернувся до відповідача з претензією, яка була залишена відповідачем без реагування, та сума страхового відшкодування у розмірі 24131,47 грн не відшкодована позивачу. Невиконання відповідачем вимог позивача про відшкодування частини страхового відшкодування у розмірі 24 131,47 грн стало підставою для звернення до суду з даною позовною заявою. При нормативному обґрунтуванні представник позивача посилався на статті 993, 1166, 1188, 1191, 1194 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування», статті 22, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Також, у позовній заяві позивач зазначив попередній (орієнтовний) розрахунок, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи: - витрати на сплату судового збору 2270,00 грн; - витрати на отримання правничої допомоги в розмірі 10 000,00 грн; - витрати на проведення експертного дослідження 10 000,00 грн. Позиція відповідача Відповідач не скористався своїм правом на надання відзиву на позовну заяву, будь-яких заперечень на позов суду не надав, власну позицію щодо предмета спору не висловив. Фактичні обставини справи, встановлені судом 29 січня 2019 року між приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (за договором - страховик), товариством з обмеженою відповідальністю «Юрія-Фарм» (за договором - страхувальник) та акціонерним товариством «Піреус Банк МКБ» (за текстом договору - вигодонабувач) було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 0037/19-Т/Ц7 (надалі - договір страхування), предметом якого є майнові інтереси страхувальника (вигодонабувача), що не суперечать Закону і пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням наземними транспортними засобами та іншим майном, вказаними у розділах 5, 6 договору (а.с. 5-13). Відповідно до додатку 1 до заяви на страхування від 29 січня 2019 року у пункті 60 містяться відомості про автомобіль «Ford Fiesta», реєстраційний номер [NUMBER] (а.с. 20). Згідно з п. 5 договору страхування інформація про транспортні засоби зазначена у додатку 2 до договору, відповідно до якого до переліку застрахованих транспортних засобів входить, окрім інших, автомобіль «Ford Fiesta», реєстраційний номер [NUMBER] (а.с. 28). Відповідно до п. 22.2 договору страхування до страхових ризиків відносяться: викрадення, збитки внаслідок ДТП та збитки внаслідок інших подій. 18.02.2019 о 18 годині 00 хвилин представницею страхувальника ТОВ «Юрія-Фарм», під керуванням якої знаходився автомобіль «Ford Fiesta», державний номерний знак [NUMBER] , [PERSON] було складено заяву про настання події, що має ознаки страхового випадку за договором добровільного страхування транспортного засобу, з зазначенням інформації про застрахований транспортний засіб та детальним описом події, яку було прийнято представником страховика (а.с. 31-32). Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] власником автомобіля «Ford Fiesta», реєстраційний номер [NUMBER] , є ТОВ «Юрія-Фарм» (а.с. 33-34), який є страхувальником за договором страхування. 18.02.2019 працівником поліції було складено довідку № 3019050550300031 про дорожньо-транспортну пригоду, відповідно до якої 18.02.2019 по просп. Тракторобудівників, буд. 2Г, м. Харків, Харківська область, сталася дорожньо-транспортна пригода (зіткнення), учасниками якої були легковий автомобіль «Mercedes-Benz», номерний знак [NUMBER] , належний [PERSON] , та який перебував під керуванням водія [PERSON] , наявний поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АМ 2836425, терміном дії до 03.06.2019, виданий ПАТ «СК «КРАЇНА», та автомобіля «Ford Fiesta», номерний знак [NUMBER] , який належить ТОВ «Юрія-Фарм» та перебував під керуванням водія [PERSON] (а.с. 35-36). Постановою Фрунзенського районного суду м. Харків від 13 березня 2019 року у справі № 645/1080/19, яка набрала законної сили 26 березня 2019 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення (а.с. 82). З постанови суду вбачається, що [PERSON] 18.02.2019 о 18 год. 00 хв., керуючи автомобілем марки «Mercedes-Benz», державний номер [NUMBER] , по проспекту Тракторобудівників, буд. 2-Г, в м.Харкові, на порушення п.12.1, 13.1 ПДР України, не вибрав безпечної швидкості руху, недотримався безпечної дистанції, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем «Ford Fiesta», державний номер [NUMBER] , який рухався попереду, під керуванням водія [PERSON] . Під час ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, завдано матеріальну шкоду. У судовому засіданні притягнутий [PERSON] вину у вчиненому правопорушенні визнав, просив суд, в разі визнання його вини, призначити йому адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Факт правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 189457 від 18.02.2019 року, схемою до місця ДТП, поясненнями притягуваного та іншими матеріалами справи. Відповідно до рахунку від 25 лютого 2019 року № ЗиФ-0004039 вартість ремонту автомобіля «Ford Fiesta», номерний знак [NUMBER] , належний ТОВ «Юрія-Фарм», склала 97641,43 грн (а.с. 60-61). Відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, складаного ТОВ «Експертно-Асистуюча Компанія «Фаворит» 18.02.2019, вартість матеріального збитку, заподіяного власнику після аварійного пошкодження колісного транспортного засобу - автомобіля «Ford Fiesta», номерний знак [NUMBER] , дорівнює з урахуванням ПДВ на запасні частини, але без врахування ВТВ 97 846,79 гривень (а.с. 40-46). На підставі договору добровільного страхування наземного транспорту № 0037/19-Т/Ц7 від 01.02.2019, відповідно до наданого 25.02.2019 ПАТ «ЗАВОД ФРУНЗЕ» рахунка № ЗиФ-0004039, звіту ТОВ «Експертно-Асистуюча Компанія «Фаворит» від 28.02.2019 позивачем ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» був складений розрахунок страхового відшкодування та страховий акт № 006.00265319-1 від 18 березня 2019 року, відповідно до якого сума страхового відшкодування становить 94 841,43 гривень (а.с. 37-38). Позивач ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» здійснив перерахування ПАТ «ЗАВОД ФРУНЗЕ» грошових коштів у розмірі 94 841,43 грн з призначенням платежу: страхова виплата ТОВ «Юрія-Фарм», акт № 006.00265319-1 від 18.03.2019, згідно з рахунком № ЗиФ-0004039 від 25.02.2019, що підтверджується копією платіжного доручення від 20 березня 2019 року № 9994509 (а.с. 39). ПАТ «СК «КРАЇНА» здійснило перерахування грошових коштів у розмірі 70 709,96 гривень з призначенням платежу: регрес за стр. відш. зг. СА № 006.00265319-1 від 18.03.2019, стр. акт № 02/53083/3.2.29 від 24.07.2019, отр. ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», ІПН 33908322, що підтверджується копією платіжного доручення від 24 липня 2019 року (а.с.62). 27.05.2020 позивач ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» звернувся до відповідача [PERSON] з претензією, у якій позивач просив відповідача здійснити перерахування коштів у розмірі залишку збитку 24 131,47 грн (а.с. 63). Доказів перерахування коштів відповідачем на рахунок позивача матеріали справи не містять. Застосовані судом норми права та висновки Верховного Суду Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 988 Цивільного кодексу України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Відповідно до п. 2.1 ст. 2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до абз. 2 ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Згідно зі ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Статтею 9 Закону України «Про страхування» передбачено, що страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов`язаний провести виплату при настанні страхового випадку. Страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний: при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Згідно зі положеннями ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно з ч. 2 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений у випадках, встановлених законом. Згідно зі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Стаття 993 ЦК України передбачає, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно зі ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.07.2018 (справа № 18066/15) зробила такі висновки: у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 ЗУ «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. У п. 56 цієї постанови ВП ВС зазначила, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статі 76, 77 ЦПК України). Згідно з вимогами статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Положення вищезазначених процесуальних норм передбачають, що під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов`язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення З матеріалів справи вбачається, що 18 лютого 2019 року відбулась дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобіля під керуванням відповідача, цивільно-правова відповідальність якого була застрахована ПАТ «Страхова компанія «Країна», та автомобілем, належним ТОВ «Юрія-Фарм», майнові інтереси якого, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням цим транспортним засобом були застраховані позивачем ПРАТ «СК «Арсенал Страхування». У результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб, застрахований ПРАТ «СК «Арсенал Страхування», отримав механічні пошкодження. Потерпілому (власнику транспортного засобу) ТОВ «Юрія-Фарм» завдано матеріальну шкоду у розмірі 94841,43 гривень, яка відшкодована позивачем. Виплата страхового відшкодування була здійснена позивачем у зв`язку зі страховою подією та у відповідності до умов договору добровільного страхування наземного транспортного засобу від (а.с. 5). Отже, факт виплати страховиком страхового відшкодування обумовив перехід до нього від страхувальника відповідних прав у порядку суброгації до особи, відповідальної за завдані збитки, в межах понесених ним витрат на виплату страхового відшкодування. Причиною дорожньо-транспортної пригоди стало порушення [PERSON] вимог Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306. Вину відповідача у скоєнні ДТП встановлено постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова по справі № 645/1080/19. На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] була застрахована страховиком - ПАТ «Страхова компанія «Країна», який здійснив часткове відшкодування позивачеві ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» страхового відшкодування у сумі 70 709,96 грн. Решта суми страхового відшкодування у розмірі 24 131,47 грн (94 841,43 грн - 70 709, 96 грн = 24 131,47 грн) залишилася невідшкодованою позивачу. Відповідач доказів на спростування розміру наведеної позивачем суми до відшкодування не надав. Доказів відшкодування позивачу страхового відшкодування у розмірі 24 131,47 грн відповідач суду також не надав. Обсяг відповідальності відповідача обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди (94841,43 грн) і сумою страхового відшкодування (70709,96 грн). Основною характерною ознакою суброгації є збереження того зобов`язання, яке існувало на момент заподіяння шкоди і у зв`язку з яким було виплачене страхове відшкодування, та зміна в ньому кредитора. Під час суброгації нового зобов`язання не виникає, первісні правовідносини залишаються незмінними. Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Страховик виступає замість потерпілого. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов`язків свого попередника. Саме такі висновки зробив Верховний Суд у постанові від 15.10.2020 (справа 910/12472/18). Згідно з положеннями статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України "Про страхування" факт виплати позивачем страхового відшкодування зумовив виникнення у нього відповідних прав у порядку суброгації до відповідача як особи, відповідальної за збитки у межах понесених позивачем витрат на виплату страхового відшкодування у розмірі 24131,47 гривень. Ураховуючи вищевикладене, суд уважає, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Розподіл судових витрат Згідно зі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Матеріалами справи підтверджено сплату позивачем при зверненні до суду судового збору у сумі 2270,00 грн (а.с. 4). З урахуванням того, що позов позивача підлягає задоволенню, суд в силу ч. 1 ст. 141 ЦПК України приходить до висновку про стягнення судових витрат у вигляді судового збору з відповідача на користь позивача у сумі 2270,00 грн. Розподіл інших судових витрат (на правничу допомогу та експертизу) судом не здійснюється, оскільки позивачем не надано докази на підтвердження фактичності таких витрат.

Outcome: approved