Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-02 00:00:00

29.06.2023 року заявник [PERSON] звернулась до суду з заявою, в якій просить суд встановити факт народження малолітньої дитини [PERSON] , жіночої статі, яка народилась [INFO] в місті Кадіївка Алчевського району Луганської області від матері [PERSON] , [INFO] , громадянки України, уродженки міста Кіровськ Луганської області, із зазначенням відомостей про батька дитини відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Заяву обґрунтовано тим, що за медичними показаннями для народження дитини заявницею було застосовано допоміжні репродуктивні технології методом екстракорпорального запліднення (ЕКЗ) з використанням біологічного матеріалу анонімного донора. У зв`язку з недосконалістю законодавства України у сфері застосування допоміжних репродуктивних технології, яким не врегульовано їх застосування незаміжніми жінками та неодруженими чоловіками, заявниця змогла отримати таку можливість на території Російської Федерації. Згідно з випискою із протоколу засідання лікарської Комісії державного бюджетного закладу охорони здоров`я Московської області «Московський обласний науково-дослідницький інститут акушерства і гінекології» по відбору пацієнтів для проведення програми КТЗ за рахунок коштів фонду ОМС, комісією розглянуто медичну документацію заявниці та постановлено досягнення вагітності методом ЕКЗ та направити пацієнтку в Міністерство охорони здоров`я Московської області для вирішення питання надання медичної допомоги за рахунок коштів фонду ОМС. Дана виписка складена 31.07.2019 року. Оригінал цієї виписки був переданий Міністерству охорони здоров`я РФ. 09.09.2020 року в акушерсько-фізіологічному відділенні з обсерваційним блоком Перинатального центру державного бюджетного закладу охорони здоров`я Московської області «Митищінська міська клінічна лікарня», розташованому за адресою: Московська область, м. Митниці, вул. Комінтерна, 24, заявницею було народжено дитину. При виписці з Перинатального центру державного бюджетного закладу охорони здоров`я Московської області «Митищінська міська клінічна лікарня», в якому заявниця перебувала з 30.08.2020 р. по 12.09.2020 р., був виданий виписний епікриз №2622-20. Однак, заявниця зазначає, що оригінал цього виписного епікризу залишився на окупованій території. Дитині було визначено прізвище, ім`я та по батькові: [PERSON] . Відповідно довідці про народження № Р-04283, виданої відділом № 3 Митищінського управління РАЦС Головного управління РАЦС Московської області від 10.09.2020 року вбачається, що [INFO] народилась [PERSON] , місце народження Російська Федерація Московська область, м.Митищі, у графі батько -запис відсутній, у графі матір - зазначено [PERSON] , запис акту про народження № 110209500011502133008 від 10.09.2020 року. Відповідно довідки від 18.07.2022 року № 5106-5001887103 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи [PERSON] , дата і місце народження -- [INFO] , м.Митищі Московська область Російська Федерація, інший документ [NUMBER] , виданий відділом № 3 Митищинського управління РАЦС ГУ Московської області 10.09.2020 року, відомості про законного представника, що супроводжує малолітню дитину - [PERSON] . Зареєстроване місце проживання - [ADDRESS] . Фактичне місце проживання - [ADDRESS] . Заявниця зазначає, що разом з дитиною проживали у м.Кадіївка Алчевського р-ну Луганської області, яке з 07.04.2014 р. опинилось під тимчасовою окупацією Російської Федерації. Інформацію про тимчасову окупацію району внесено до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженому наказом Мінреінтеграції від 22.12.2022 р. № 309. Відповідно до постанови Верховної Ради України від 12.05.2016 р. № 1351-УІІІ «Про перейменування окремих населених пунктів та районів на тимчасово окупованих територіях Донецької та Луганської областей» у Луганській області перейменовано місто Стаханов на місто Кадіївка. Після повномасштабного вторгнення Російської Федерації на територію України заявниця разом з дитиною покинули окуповане місто та перемістилися до м. Одеси. По прибутті до м. Одеси заявниця звернулася до КНП «Дитяча міська поліклініка № 6» ОМР для постановки дитини на облік. Відтак, з 28.01.2022 р. дитина перебуває на обліку в цій дитячій поліклініці у лікаря-педіатра Коф РІ. Г., що підтверджується довідкою лікаря від 26.06.2023 р., а також амбулаторною картою на дитину, заведеною в цій дитячій поліклініці. 08.06.2022 р. заявниця зареєструвалась як внутрішньо переміщена особа, про що Управлінням соціального захисту населення у Київському районі м. Одеси було видано довідку від 08.06.2022 № 5106-5001729610 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. З метою реєстрації народження дитини заявниця зверталася до відділів ДРАЦС. Листом Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 10.05.2023 р. №17/24.29-116 заявниці було повідомлено, що відділ приходить до висновку, що зареєструвати народження дитини на підставі наданих заявником документів - неможливо, оскільки вони не є підставою для державної реєстрації народження відповідно до п. 4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію народження актів цивільного стану» від 01.07.2010 року та Правил та запропоновано звернутись до суду. Відповідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.06.2023 року вказану справу передано судді Гниличенко М.В. Згідно частини 2 ст.317 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 30.06.2023 року провадження по справі відкрито та призначено судове засідання. У судове засідання заявник [PERSON] не з`явилась, належним чином повідомлялась, причини неявки суду невідомі. Представник - відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся шляхом направлення судових документів на електронну пошту відділу, проте надіслав суду заперечення, яким просив відмовити у задоволенні заяви у повному обсязі. Суд вважає надані докази повними та достатніми для розгляду справи по суті за відсутності учасників процесу. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає заяву такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Згідно з ч. 2 ст. 317 ЦПК України визначено, що справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Відповідно ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. До складу тимчасово окупованої території України, визначеної Верховною Радою України, входять тимчасово окуповані території України, особливий правовий режим яких встановлено відповідно до Законів України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» №1207-VII від 15 квітня 2014 року, а також «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» №1680-VII від 16 вересня 2014 року та постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» № 254-VIII від 17 березня 2015 року. Відповідно до ст. ст. 1, 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Статтею 9 цього Закону передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом України. Будь-який акт (рішення, документ), виданий такими органами та/або особами, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Як вбачається зі змісту наказу Мін`юсту від 17 червня 2014 року №953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції» тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання деякими відділами державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходяться на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Проведення зазначених дій здійснюється будь-яким відділом державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходиться за межами вказаної території. Статтею 17 ч.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Разом з тим, як вбачається з правових позицій Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених в інформаційному листі щодо окремих питань застосування Закону України від 4 лютого 2016 року № 990-VIII «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України», питання щодо можливості використання як доказів у справі про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України документів, які видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на такій території, має вирішуватися з урахуванням загальних положень цивільного процесуального законодавства України щодо належності та допустимості доказів. Відповідно до ч.ч.3,4 ст.49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Позивач зазначає, що встановлення зазначеного факту необхідно заявнику для державної реєстрації народження дитини та отримання свідоцтва про її народження встановленого зразку. Згідно із ч.1 ст. 144 СК України батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в державному органі реєстрації актів цивільного стану. З огляду на викладені обставини та норми матеріального права, суд робить висновок про те, що зібрані у справі докази в їх сукупності вказують на неможливість задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту народження малолітньої дитини [PERSON] , жіночої статі, яка народилась [INFO] в місті Кадіївка Алчевського району Луганської області з огляду на наступне. Відповідно Пунктом 2 Глави 1 Розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року № 52/5 передбачено, що підставою для державної реєстрації народження дитини є: медичний висновок про народження, сформований в реєстрі медичних висновків електронної системи охорони здоров`я, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України 30.09.2020 року за № 953/35236; медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о, форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 року № 545; медичний документ, виданий компетентним суб`єктом іншої держави, що підтверджує факт народження, належним чином легалізований, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України та інше. Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 21 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану - у державні реєстрації актів цивільного стану може бути відмовлено, якщо державна реєстрація суперечить вимогам законодавства України. Судом встановлено, що 09.09.2020 року в акушерсько-фізіологічному відділенні з обсерваційним блоком Перинатального центру державного бюджетного закладу охорони здоров`я Московської області «Митищінська міська клінічна лікарня», розташованому за адресою: [ADDRESS] , заявницею було народжено дитину - [PERSON] , вказаний факт народження підтверджено також довідкою про народження № Р-04283, виданою відділом № 3 Митищінського управління РАЦС Головного управління РАЦС Московської області від 10.09.2020 року, з якої вбачається, що [INFO] народилась [PERSON] , місце народження Російська Федерація Московська область, м.Митищі, у графі батько - запис відсутній, у графі матір - зазначено [PERSON] , запис акту про народження № 110209500011502133008 від 10.09.2020 року. Таким чином, заявником не надано суду належних доказів на підтвердження того, що на підставі вищезазначених медичних довідок на підтвердження народження дитини, виданих компетентним суб`єктом іншої держави - Російської Федерації, не було проведено державної реєстрації народження дитини - [INFO] . Заявник у заяві просить встановити факт народження дитини на тимчасово окупованій території у місті Кадіївка, Алчевського району Луганської області, що суперечить доказам, які є в матеріалах справи про місце народження дитини, а саме на території Російської Федерації, у м.Митищі Московської області. Фактично, із заяви взагалі не вбачається відомостей щодо отримання чи не отримання заявницею свідоцтва про народження дитини, однак в довідці про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи дитини [PERSON] від 18.07.2022 року № 5106-5001887103 в графі інший документ зазначено - [NUMBER] , виданий відділом № 3 Митищинського управління РАЦС ГУ Московської області 10.09.2020 року, копію якого суду не було надано. Аналізуючи надані заявником та досліджені в судовому засіданні письмові докази суд вважає, що факт народження дитини на тимчасово окупованій території не знайшов своє підтвердження, тому заява не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed