Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-13 00:00:00

08.05.2023 року представник позивача [PERSON] - адвокат Калантаєнко С.В. подав до суду позовну заяву до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, в якій просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] в рахунок відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди 4697,00 грн. та в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди 20000 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 03.02.2022 р. у справі № 583/4275/21 засуджено [PERSON] за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15-ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі. Вироком встановлено, що 16.07.2021 р. близько 10 год. [PERSON] таємно викрав з кімнати [PERSON] , розташованої в будинку за адресою [ADDRESS] , телевізор торгівельної марки «Saturn» моделі LED24FHD100U та електричний шуруповерт MAKITA DF333DWYE, що належать [PERSON] , завдавши матеріальної шкоди потерпілому на загальну суму 4697 грн. Дана шкода не відшкодована, викрадене майно не повернуто. Крім того, внаслідок протиправних дій відповідача [PERSON] була заподіяна моральна шкода, що виразилася в душевних стражданнях, які він зазнав через злочин, яку потерпілий оцінює в 20000 грн. 01.06.2023 ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області відкрито провадження по справі у спрощеному позовному провадженні без виклику учасників справи. Крім цього, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. 28.06.2023 р. [PERSON] отримав копію ухвали про відкриття провадження від 01.06.2023 р., позовну заяву та додані документи. Відповідно до ч. 8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідач у встановлений судом строк не подав відзиву на позов, у зв`язку з чим суд вирішив розглянути справу за наявними матеріалами. Суд дослідивши докази у справі, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 03.02.2022 р. у справі № 583/4275/21, який набрав законної сили, [PERSON] було визнано винуватим та призначено покарання за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15 - ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст.70 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки. Зі змісту зазначеного вироку вбачається, що 16.07.2021 року приблизно о 10 год. [PERSON] , перебуваючи з дозволу власника у дворі домоволодіння [ADDRESS] , діючи повторно, умисно, з корисною метою, направленою на заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу через незачинені двері, зайшов до будинку [ADDRESS] , руками відірвав завіси кріплення навісного замка на дверях кімнати, в якій проживає [PERSON] , проник до вказаної кімнати, звідки таємно викрав телевізор торговельної марки «Saturn» моделі LED24FHD100U та електричний шуруповерт МАКІТА DF333DWYE, що належить [PERSON] , завдавши матеріальної шкоди потерпілому на загальну суму 4697 грн. Крім того, зі змісту вироку вбачається, що викрадене майно потерпілому не повернуто, потерпілий [PERSON] цивільний позов в рамках розгляду кримінальної справи не заявляв. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ч. 1 ст. 15 та п. 8 і 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання, а одними із способів захисту цивільного права є відшкодування збитків, інші способи відшкодування майнової шкоди та відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до ч. 7 ст. 128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно зі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст.1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Шкода, завдана потерпілому внаслідок кримінального правопорушення, компенсується йому за рахунок Державного бюджету України у випадках та порядку, передбачених законом. В силу положень ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належність та допустимість доказів визначають ст.ст. 77,78 ЦПК України. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Вироком суду, який набрав законної сили, було встановлено, що внаслідок злочинних дій відповідача позивачу було завдано матеріальну шкоду в сумі 4697,00 грн., та зазначену шкоду відповідач в добровільному порядку позивачу не відшкодував, та доказів зворотному матеріали справи не містять. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що обґрунтування позовних вимог в частині завдання позивачу матеріальної шкоди внаслідок злочинних дій відповідача знайшли своє об`єктивне підтвердження в ході розгляду справи, а відтак наявні підстави для стягнення із відповідача на користь позивача завданої матеріальної шкоди в сумі 4697,00 грн., в зв`язку з чим позов в цій частині підлягає задоволенню. В частині позовних вимог про відшкодування моральної шкоди в сумі 20000,00 грн. суд зазначає наступне. Відповідно до положень ст.ст. 23, 1167 ЦК України, позивач має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення його прав. При цьому, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Як роз`яснено судам в п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у принижені честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. В п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз`яснено, що обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діями заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Вивчивши зібрані у справі письмові докази та встановивши обставини справи, суд приходить до висновку, що позивачу було завдано моральної шкоди у зв`язку із вчиненим відповідачем кримінальним правопорушенням, що в свою чергу призводить до моральних страждань, які вимагають додаткових зусиль для організації життя. При визначенні розміру моральної шкоди суд враховує характер правопорушення, глибину душевних страждань позивача, завданих злочином, а також керується принципами співмірності, розумності та справедливості, і приходить до висновку про необхідність зменшення заявленого до стягнення розміру моральної шкоди. Позивачем не було доведено обсягу моральних та фізичних страждань, який би відповідав вимогам щодо відшкодування в розмірі 20 000 грн. Дана сума є дещо завищеною. Тому з урахуванням викладених обставин, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, з урахуванням глибини душевних страждань позивача, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог щодо відшкодування моральної шкоди у розмірі 5 000 грн. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Будь-яких заперечень по суті позовних вимог відповідачем суду не надано. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач частково довів ті обставини, на які посилався, як на підставу своїх позовних вимог, а тому позов підлягає частковому задоволенню. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в сумі 1073,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial