Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-28 00:00:00

02 травня 2023 року до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивачка посилається на те, що 22 вересня 2007 року вона уклала шлюб з відповідачем, який зареєстрований в відділі реєстрації актів цивільного стану Магдалинівського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №91. У шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя не склалося внаслідок відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на шлюбні та сімейні відносини, через що між ними постійно виникали непорозуміння та сварки. Під час сварок відповідач систематично чинить на неї психологічний тиск, ображає, висловлюється нецензурною лайкою. Все це призвело до втрати поваги до відповідача. За таких обставин, позивачка не бажає в подальшому проживати з відповідачем як подружжя та хоче розлучитися. На примирення не згодна. Вважає, що причини, які спонукають її наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими, а подальше спільне життя з відповідачем як подружжя та збереження шлюбу суперечитиме її інтересам. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, укладений 22 вересня 2007 року та зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Магдалинівського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис за №91. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Ухвалою суду від 16 травня 2023 року відкрито провадження у цивільній справі у порядку спрощеного позовного провадження, справу призначено до розгляду у судовому засіданні з викликом сторін, відповідачу запропоновано подати відзив на позов. Ухвалою суду від 13 червня 2023 року визнано обов`язковою явку позивача [PERSON] у судове засідання для надання особистих пояснень. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Пояснила, що на протязі останніх двох років відповідач систематично чинив на неї психологічний тиск, ображав та принижував її, через що вона вирішила піти від чоловіка. Більше двох місяців вони з відповідачем мешкають окремо. Вважає, що спільне проживання з відповідачем є неможливим, на примирення категорично не згодна та вважає, що надання часу на примирення є недоцільним, оскільки не призведе до збереження сім`ї. Вона добре обдумала своє рішення та категорично наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач у судовому засіданні заперечував проти розірвання шлюбу, однак вказав, що силоміць примушувати позивачку на спільне життя він не може, а оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то просить прийняти рішення на розсуд суду. Також визнав, що протягом останніх двох років між ним та позивачкою були напружені відносини, виникали сварки. Виходячи з позиції позивачки, яка категорично наполягає на розірванні шлюбу, вважає недоцільним надання їм часу на примирення. \~ \~ \~ \~Вислухав пояснення сторін, дослідивши письмові докази, повно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно із частиною 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із частинами 3 та 4 статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно із частиною 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 22 вересня 2007 року позивачка та відповідач зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Магдалинівського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис за №91, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] від 22.09.2007 року (а.с.7). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 23.10.2012 року (а.с.8). На даний час шлюбні стосунки між позивачкою та відповідачем припинені, сторони мешкають окремо. Звертаючись до суду із позовом про розірвання шлюбу, позивачка зазначає, що сімейне життя з відповідачем не склалося внаслідок відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на шлюбні та сімейні відносини, через що між ними постійно виникали непорозуміння та сварки. Під час сварок відповідач систематично чинить на неї психологічний тиск, ображає, висловлюється нецензурною лайкою. Все це призвело до втрати поваги до відповідача. Позивачка вважає, що збереження сім`ї не можливе та вона не має наміру на відновлення шлюбних відносин. Відповідач визнав, що між ним та позивачкою на протязі останніх двох років існують напружені відносини, виникали сварки та непорозуміння, однак заперечував проти розірвання шлюбу. Також відповідач у судовому засіданні визнав, що відносини між ним та позивачкою на даний час залишаються напруженими, та при таких обставинах, надання строку на примирення є недоцільним. Приймаючи до уваги існуючі взаємини між подружжям, причини розлучення, вказані в позовній заяві та категоричне небажання позивачки продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки почуттів взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки у родині немає, тобто морально-правові основи шлюбу відсутні, заходи щодо примирення подружжя та збереження родини неможливі. Враховуючи, що позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, подальше спільне життя буде суперечити інтересам сторін. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (ч.3 ст.115 СК України). Відповідно до\~ст.113 СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволені повністю, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073,60 грн., сплачений позивачкою при зверненні до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved