Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що до АТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є АТ «Райффайзен Банк», звернувся [PERSON] із заявою про акцепт публічної пропозиції/угоди, відповідно до якої він прийняв/акцептував публічну пропозицію АТ «Райффайзен Банк Аваль» про надання послуг в порядку та на умовах, що викладені у правилах банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «Райффайзен Банк Аваль», що оприлюднені та знаходяться у вільному доступі на сайті банку www.aval.ua та погодився з ними, що підтверджується його підписом. 05.09.2017 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] укладено договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №010/0225/82/0217846, за умовами зякого позичальнику надано кредитні кошти в межах поточного ліміту 10 000,00 грн., який в подальшому було збільшено до 110 212,00 грн., строком на 48 місяців під 45,0 % річних, а позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора та виконати всі зобов`язання в порядку та строки, визначені договором. Кредит видається шляхом зарахування коштів кредиту на картковий рахунок одночасно з ініціюванням клієнтом платіжних (видаткових) операцій на картковому рахунку. Як зазначає позивач, банк виконав свої зобов`язання, надавши кредитні кошти в сумі, строки та на умовах, передбачених умовами кредитного договору. Проте, всупереч вимогам договору, позичальник не виконав взяті на себе зобов`язання, не здійснював погашення кредиту та сплати відсотків згідно графіку погашення кредиту, у зв`язку з чим станом на 09.08.2022 року заборгованість останнього перед АТ «Райффайзен Банк» становить 138 108,62 грн., що складається з: 110 212,00 грн. - заборгованість за дозволеним овердрафтом; 27 896,62 грн. - заборгованість за недозволеним овердрафтом, у тому числі прострочена заборгованість в розмірі 49 669,43 грн. Позивачем вживались заходи досудового врегулювання спору шляхом направлення відповідачу вимоги про дострокове виконання грошових зобов`язань, яка ним не була виконана, що є порушенням законних прав та інтересів АТ «Райффайзен Банк». Посилаючись на викладені обставини, позивач просить стягнути з відповідача вищевказану суму заборгованості, а також судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684,00 грн. Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва від 08.03.2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання. Представник позивача Лозіна О.Ю., будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, направивши заяву, в якій просила справу розглядати без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, за зареєстрованим місцем проживання, про причини неявки суду не повідомив, правом на подання відзиву не скористався, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, 04.11.2016 року [PERSON] звернувся до АТ «Райффайзен Банк Аваль» із угодою №PDV2-1732911, якою прийняв/акцептував публічну пропозицію АТ «Райффайзен Банк Аваль» про надання послуг в порядку та на умовах, що викладені у правилах банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «Райффайзен Банк Аваль», що оприлюднені та знаходяться у вільному доступі на сайті банку www.aval.ua, та своїм підписом висловив повну та безумовну згоду з її умовами. Між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] 05.09.2017 року укладено договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №010/0225/82/0217846, за умовами зякого позичальнику надано кредитні кошти в межах поточного ліміту 10 000,00 грн., який в подальшому було збільшено до 110 212,00 грн., строком на 48 місяців під 45,0 % річних, а позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користуванням кредитом, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора та виконати всі зобов`язання в порядку та строки, визначені договором. З наданих банківських виписок вбачається активне використання відповідачем наданих грошових коштів та часткова сплата грошових коштів на погашення заборгованості. Відповідно до Статуту АТ «Райффайзен Банк», Протоколом Загальних зборів акціонерів №36-62 від 23.04.2021 року, прийнято рішення про зміну найменування АТ «Райффайзен Банк Аваль» на АТ «Райффайзен Банк», який є правонаступником за всіма правами та обов`язками АТ «Райффайзен Банк Аваль». Згідно з наданими банком розрахунками вбачається, що відповідачем неналежним чином виконувались умови кредитного договору, в результаті чого утворилась заборгованість, яка станом на 09.08.2022 року складає 138 108,62 грн., що складається з: 110 212,00 грн. - заборгованість за дозволеним овердрафтом; 27 896,62 грн. - заборгованість за недозволеним овердрафтом, у тому числі прострочена заборгованість в розмірі 49 669,43 грн. Між сторонами виник спір щодо належного виконання відповідачем кредитних зобов`язань та наявності правових підстав для стягнення заборгованості в судовому порядку. Вирішуючи спір в межах заявлених вимог з дотриманням принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд виходить з наступного. Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч. 1 ст. 626, ч. 1 ст. 628 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Надані позивачем докази суд вважає належними доказами, оскільки вони доводять вимоги в межах заявлених позовних вимог, де враховано період порушення боржником умов договору та часткове погашення ним заборгованості. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав та обов`язків сторін, на боржника покладено цивільно-правовий обов`язок з повернення отриманих кредитних коштів, якому відповідає право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) вимагати їх повернення. Таким чином, позивач, надавши відповідачеві можливість розпоряджатись кредитними коштами в межах встановленого кредитного ліміту, виконав свої зобов`язання за кредитним договором, тоді як відповідач, користуючись кредитними коштами, належним чином не виконував свої зобов`язання, що призвело до виникнення заборгованості в розмірі 138 108,62 грн., що складається з: 110 212,00 грн. - заборгованість за дозволеним овердрафтом; 27 896,62 грн. - заборгованість за недозволеним овердрафтом, у тому числі прострочена заборгованість в розмірі 49 669,43 грн. Зазначений розрахунок відповідачем належним чином не спростовано. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За даних обставин суд приходить до висновку про необхідність повного задоволення позовних вимог АТ «РайффайзенБанк» про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з огляду на задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір у розмірі 2684,00 грн., сплачений позивачем за подання позову до суду. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved