Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-03 00:00:00

1.Аргументи сторін У грудні 2022 року позивачка через представника [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування його вимог, зазначила, що [INFO] помер її син [PERSON] , після смерті якого залишилося спадкове майно, яким є транспортний засіб марки «Volkswagen Golf», 2003 р.в. Позивач є спадкоємцем до майна померлого за законом, в зв`язку з чим в жовтні 2022 року звернулася до приватного нотаріуса Могилів-Подільського районного нотаріального округу Долі Т.І. з метою оформлення спадкових прав. Проте з цього приводу отримала відмову нотаріуса в зв`язку з пропуском встановленого законодавством шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини. Вказувала, що пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки після смерті [PERSON] виїхала до РФ у м. Москву, де зареєстрована та проживає. Через збройну агресію РФ проти України, між означеними країнами припинився поштовий та транспортний зв`язок, припинені дипломатичні відносини. Лише в жовтні 2022 року вона змогла здійснити в`їзд на територію України через Республіку Польща. З огляду на вказані підстави пропуску, визначеного законодавством строку, які вважає поважними просила задоволити позов шляхом визначення їй додаткового строку в два місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] . В судове засідання позивач та її представник не з`явилися, подали заяву про розгляд справи за їх відсутності, підтримуючи позовні вимоги. Відповідачка та її представник в суді вимоги позову не визнали, вказали, що позивачка мала можливість звернутися до органів нотаріату у визначений законом строк, проте не ставила таке за мету. Так, зауважили, що позивачка проживає на законних підставах на території РФ, де в серпні 2022 року також отримала право на постійне місце проживання. Крім того, відповідачка підтвердила про обізнаність позивача про її бажання з часу відкриття спадщини прийняти її після смерті батька та з цього приводу телефонувала спочатку з проханнями не звертатися із заявою про прийняття спадщини, а в подальшому висловлювала погрози на її адресу. Третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про розгляд справи, до суду не з`явилася, про причини своєї неявки не повідомляла, клопотань про відкладення розгляду справи не заявляла. 2.Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді від 12 січня 2023 року відкрито провадження у справі за даним позовом та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, а позивачу - відповіді на відзив. 13.02.2023 року від представника позивача на адресу суду надійшло клопотання про витребування від приватного нотаріуса Могилів-Подільськго районного нотаріального округу Вінницької області Долі Т.І. спадкової справи №89/2022, заведеної 04.05.2022 року до майна померлого [PERSON] 23.02.2023 року відповідач подала відзив на позовну заяву, згідно якого вказала на необгрунтованість позовних вимог з огляду на відсутність поважних причин пропуску позивачем, встановленого законом строку для прийняття спадщини, а тому вказувала на відсутність підстав для задоволення позовних вимог. 17.04.2023 року до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору залучено [PERSON] ; вирішено клопотання позивача шляхом витребування у нотаріуса спадкової справи до майна померлого [PERSON] 11.05.2023 року від представників сторін надійшли клопотання про завершення підготовчого судового засідання у даній справі у відсутності їх та сторін у справі. Ухвалою суду від 11.05.2023 року закрито підготовче провадження в даній справі, призначено її судовий розгляд по суті. 04.07.2023 року від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи у відсутності його та позивача із підтриманням заявлених позовних вимог. Протокольної ухвалою суду від 04.07.2023 року постановлено проводити розгляд справи у відсутності сторони позивача та третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору. 04.07.2023 року розгляд справи завершено ухваленням рішення по суті справи. 3.Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Хмельницькому Центрального-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) серії [NUMBER] (а.с.8). За життя [PERSON] заповідального розпорядження не складав (а.с.92-94). Спадкоємцями першої черги за законом після смерті останнього являються мати- [PERSON] (а.с.14) та дочка - [PERSON] (а.с.96). Крім того, на час смерті [PERSON] разом з ним була зареєстрована [PERSON] , що підтверджується довідкою виконавчого комітету Мурованокуриловецької селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області №305 від 30.11.2022 року (а.с.10). 29.03.2022 року відповідач у справі [PERSON] звернулася із заявою до приватного нотаріуса Хмельницького районного нотаріального округу Янцаловської В.О. із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті батька - [PERSON] (а.с.87). 04.05.2022 року приватним нотаріусом Могилів-Подільського районного нотаріального округу Вінницької області Долею Т.І. на підставі означеної заяви заведено спадкову справу №89/2022 до майна померлого [PERSON] (а.с.86-96). Єдиним майном, яке увійшло до складу спадкової маси після смерті [PERSON] являється транспортний засіб марки «Volkswagen Golf», 2003 р.в., реєстраційний номер [NUMBER] , про що свідчить свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] (а.с.11-12). 24.10.2022 року зазначеним приватним нотаріусом на усне звернення позивача [PERSON] надано роз`яснення та фактично відмовлено у прийнятті її заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] з причин пропуску строку для подання такої та рекомендовано звернутися до суду для його продовження (а.с.9) Предметом цього спору є встановлення додаткового строку для прийняття спадщини позивачеві, оскільки остання після смерті спадкодавця [PERSON] , будучи його спадкоємцем першої черги за законом, пропустила строк для прийняття спадщини. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги [PERSON] вказувала, що вона не змогла вчасно звернутися до нотаріуса із відповідною заявою, оскільки незадовго після смерті [PERSON] виїхала до м. Москви РФ, де зареєстрована та проживає. В подальшому, після 24.02.2022 року через початок війни РФ проти України і як наслідок відсутність поштового зв`язку, транспортного сполучення, та припинення дипломатичних відносин між країнами, також була позбавлена можливості у визначений строк подати таку заяву. Лише 15.10.2022 року їй вдалось в`їхати до України через Республіку Польща. 4.Мотивована оцінка аргументів сторін, порушення прав, застосовані норми права Відповідно до статей 1216, 1217 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. В силу ч.ч. 1, 2 ст.1223 цього Кодексу, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно із ч.1 ст. 1270 цього Кодексу для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За ч. 3 ст. 1272 цього Кодексу за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Таким чином подання заяви про прийняття спадщини є дією, що її повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину у разі, коли він не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем. Надаючи оцінку обґрунтованості позовних вимог суд констатує наступне. Так, позивач [PERSON] , яка являється матір`ю [PERSON] , була обізнана про його смерть, яка мала місце 24.11.2021 року та на той час перебувала на території України та відповідно мала змогу звернутися до нотаріуса із відповідною заявою про прийняття спадщини. Крім того, до 24.02.2022 року, а саме до початку введення на території України воєнного стану згідно з Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року та припинення дипломатичних відносин із Російською Федерацією, позивачка, як особа, яка на законних підставах перебувала та продовжує перебувати на території вказаної держави про що свідчать відмітки у її паспортному документі для виїзду за кордон, мала можливість як безперешкодно прибути в Україну для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини так і звернутися до консульської установи України у цій державі. При цьому суд враховує, що у відповідно до ч.6 ст. 1 Закону України «Про нотаріат» вчинення нотаріальних дій за кордоном покладається на консульські установи України, а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на дипломатичні представництва України. Згідно зі статтею 38 цього ж закону, на консульські установи України серед іншого також покладений обов`язок видавати свідоцтва про право на спадщину. Так, спеціальний механізм подання заяви про прийняття спадщини через консульські установи України встановлений Наказом Міністерства юстиції України та Міністерства закордонних справ України від 27 грудня 2004 року №142/5/310 «Про затвердження Положення про порядок учинення нотаріальних дій в дипломатичних представництвах та консульських установах України». За зверненням громадянина України консул (або уповноважений секретар із консульських питань) засвідчує справжність підпису на заяві про прийняття спадщини, проставляє на заяві свій підпис та гербову печатку, після чого спадкоємець повинен направити заяву в Україну засобами міжнародного поштового зв`язку. Таким чином, громадянам України немає необхідності виїжджати з країни свого постійного проживання та повертатися в Україну для прийняття спадщини (підпункт 3.13 Положення про порядок учинення нотаріальних дій в дипломатичних представництвах та консульських установах України та пункт 3.23 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства України від 22 лютого 2012 року №296/5). Крім цього, п.п. 3.5. п.3 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України встановлено, якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю повідомляється про заведення спадкової справи та необхідність надіслати заяву, оформлену належним чином (справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою), або особисто прибути до нотаріуса. У екстрених випадках, коли існує ризик пропущення строку для прийняття спадщини, спадкоємець має право направити нотаріусу за місцем відкриття спадщини електронне повідомлення (аналог телеграми), в якому вказати про прийняття спадщини (п.п.2.1. п.2 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України). Вказаними альтернативними варіантами прийняття спадщини позивач також не скористалася. Крім того, в підтвердження позовних вимог позивачем не надано доказів, які б вказували на очевидну неможливість останньої після військового вторгнення РФ в України, прибути до країни, громадянкою якої вона являється, в тому числі у спосіб як це мало місце 15.10.2022 року. Доказів, які б вказували, що особа намагалася в`їхати в Україну, проте отримала відмову компетентних органів з цього приводу матеріали справи не містять. Разом з тим, з огляду на паспортний документ позивача для виїзду за кордон вбачається, що остання вочевидь не мала інтересу виїжджати з РФ, оскільки 08.08.2022 року нею отримано право постійного проживання у вказаній країні Згідно із ч.1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин суд приходить до висновку, що оскільки позивачкою причин, пов`язаних з наявністю об`єктивних, непереборних, істотних труднощів, які перешкоджали поданню заяви про прийняття спадщини в установлений законом строк не наведено і не доведено, в задоволенні позовних вимог слід відмовити. 5. Судові витрати В силу ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, судовий збір в розмірі 992,40 грн. слід віднести на рахунок позивача.

Outcome: dismissed