Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-09 00:00:00

Відповідно до ч. 6 ст. 268 ЦПК України 10.07.2023 було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення виготовлено та підписано 14.07.2023. [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Дубровська Олена Миколаївна, звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із заявою про встановлення юридичного факту належності правовстановлюючого документу, де зацікавлена особа: Департамент соціального захисту Закарпатської обласної військової адміністрації. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.06.2023, заяву залишено без руху. На виконання ухвали про залишення заяви без руху, адвокатом заявника подано заяву із додатками, а саме лист Департаменту соціального захисту населення Закарпатської області ОВА від 23.06.23 №1819/04.1-06 з додатками на 6 арк. 26.06.2023 ухвалою судді Ужгородського міськайонного суду Закарпатської області відкрито провадження у справі за заявою [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Дубровська Олена Миколаївна, про встановлення юридичного факту належності правовстановлюючого документу, де зацікавлена особа: Департамент соціального захисту Закарпатської обласної військової адміністрації. Заява мотивована тим, що [PERSON] народився [INFO] у с. Велика Добронь Ужгородського району Закарпатської області, національність - угорець, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 12 січня 1960 р. Відповідно паспорт гр. України оформлений [PERSON] . Ідентифікаційний код присвоєно гр. України [PERSON] . Проте, в документах, що посвідчують його особу існують певні невідповідності, а саме: військовий квиток та посвідченні учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. [PERSON] був призваний до лав війська і отримав військовий квиток [NUMBER] з невірно вказаним: записом по батькові - « [PERSON] » - російською мовою. На підставі цього запису була сформована особова справа військовослужбовця. Внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС був залучений як ліквідатор наслідків аварії направлений безпосередньо в зону ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС. Відповідно, згідно особової справи військовослужбовця, видана довідка №51/1/1761 від 03.09.1996 р. учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, де вказано прізвище ім`я по батькові « [PERSON] » російською мовою. У заяві вказано на те, що на підставі цієї довідки видано посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1987 р. серія [NUMBER] з невірно вказаним записом по батькові - « [PERSON] ». Заявник зазначає, що у документах [PERSON] існують певні невідповідності в частині запису по батькові, а саме: в паспорті громадянина України та свідоцтва про народження - « [PERSON] », а в військовому квитку Серії [NUMBER] та посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1987 р. серія [NUMBER] вказано - « [PERSON] ». Згадані невідповідності позбавляють його можливості довести свою участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що необхідно для призначення пенсії. У заяві вказано на те, що при заповненні даних про заявника в цих документах , посадова особа на свій розсуд переклала з угорської мови на російську мову по-батькові заявника , що призвело до неправильного запису по батькові, внаслідок чого виникли невідповідності в документах [PERSON] . Заявник зазначає, що у зв`язку з необхідністю упорядкування документів заявник звернувся до Департаменту соціального захисту населення з заявою щодо виправлення /виправлення помилки в написанні по - батькові в посвідченні учасника ліквідації катастрофи на Чорнобильській АЄС, але на його звернення відповідь не надійшла. В усній формі йому було повідомлень про неможливість усунення вказаної розбіжності з рекомендацією з цим питанням звернутися до суду. У зв`язку з зазначеною обставиною на теперішній час заявник не має змоги: належним чином упорядкувати і оформити свої документи. У заяві міститься на посилання положення ст. 4, п.5 ч2 ст.293, ч.3 ст. 294 , п.6 ч1 ст. 315, ч.2 ст. 315, п. 5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, ст. 15 ЦК України. При цьому заявник зазначає,що встановлення факту належності правовстановлюючого документу - посвідчення учасника ліквідації аварії на ЧАЄС є необхідним для підтвердження статусу ліквідатора аварії на Чорнобильській АЄС, що і стало підставою для звернення до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Само по собі не вірне тлумачення та написання по - батькові заявника в документах при перекладі з угорської мови на російську мову а в подальшому на українську , не може бути підставою для відмови в задоволенні цієї заяви, оскільки вони спростовуються наданими доказами. Заявник просить суд: на підставі викладеного та ст. 15. 16 ЦК України, сі. 315, 319 ЦПК України [PERSON] просить суд становити юридичний факт про те, що саме [PERSON] , [INFO] належить посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській: АЄС у 1987 р. , серії [NUMBER] видане Закарпатською обласною військовою адміністрацією. [PERSON] та його представник у судове засідання не з`явилися, про дату та час розгляду заяви повідомлялися належним чином. Від адвоката Дубровської О.М., надійшла заява про розгляд справи без участі [PERSON] та його представника, заяву просить задовольнити. Представник зацікавленої особи - Департаменту соціального захисту Закарпатської обласної військової адміністрації,-у судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином. До суду надійшов лист за підписом директора департаменту, про розгляд справи без участі Департаменту за наявними у справі доказами, поясненнями. Позовні вимоги підтримують і заперечень немає. Копію рішення суду просить надіслати на адресу Департаменту. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною. Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч. 1 ст. 293 ЦПК України). Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України). Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом (ч. 3 ст. 294 ЦПК України). Юридичні факти - це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин. Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети. З матеріалів справи вбачається, що у паспорті громадянина України виданого на ім`я заявника вказано його анкетні дані, як [PERSON] , [INFO] . Ідентифікаційний код присвоєно гр. України [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження на російській мові, вказано « [PERSON] », батьком його вказано « [PERSON] ». Разом із тим, у посвідченні учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 р., (Категорія2) Серія [NUMBER] , вказано що таке видане « [PERSON] » При цьому згідно довідки виданої Центральним архівом Міністерства Оборони України, від 3 вересня 1996 р., вбачається, що по-батькові заявника [PERSON] вказано так само « [PERSON] ». Зі змісту листа-відповіді Департаменту соціального захисту населення облдержадміністрації від 23.06.2023 №1819/04.1-06, вбачається, що: Первинний статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та посвідчення відповідного взірця 2 категорії серії [NUMBER] було видано громадянину [PERSON] Закарпатською облдержадміністрацією 17.02.1997р. (дублікат посвідчення 2 категорії серії [NUMBER] від 05.05.2000 р.) відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 25.08.92 №501 (далі - Постанова №501) на підставі архівної довідки від 03.09.1996 р. №51/1/1761, виданої Центральним Архівом Міністерства оборони України про його участь у роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС при виконанні обов`язків військової служби по ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи в період з 27.04,1987р по 25.09.1987р. (військові збори) у складі військової частини [NUMBER] Так, згідно вказаного листа, відповідно до довідки від 02.02.1996 року, виданої Колективним Сільськогосподарським підприємством "Дружба", [PERSON] з 27.04.87р. по 25.09.87р. отримав підвищену оплату праці в сумі 1209 р. 95 коп. - копію справки додано до матеріалів справи. У 1997 році тимчасовою комісією по перевірці правильності видачі посвідчень "Учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильскій АЕС " Закарпатської ОДА, до складу якої входили представники Пенсійного фонду України в Закарпатській області та облвійськкомату, було перевірено та підтверджено правильність видачі вищевказаного посвідчення [PERSON] , так витяг із протоколу додано до матеріалів справи. При цьому у листі вказано на те, що враховуючи вищенаведене, департамент соціального захисту населення обласної військової адміністрації підтверджує правомірність встановлення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії - [PERSON] , проте, не може внести зміни до зазначеного посвідчення, в частині написання по батькові відповідно до паспортних даних даному громадянину як [PERSON] , оскільки така юридична дія не входить до повноважень департаменту. Внесення відповідних виправлень можливе після рішення суду про приналежність вищевказаних документів [PERSON] . Згідно зі статтею 15 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами. Відповідно до пункту 2 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категорія громадян, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2018 року № 551 (далі - Порядок), посвідчення є документом, що підтверджує статус осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Посвідчення видаються уповноваженим органом за місцем проживання (реєстрації) особи на підставі рішень комісій з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян, утворених уповноваженими органами (пункт 11 Порядку). Посвідчення видаються учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС на підставі одного з таких документів: - довідки про підвищену оплату праці в зоні відчуження із зазначенням кількості днів і населеного пункту, підтвердженої первинними документами (наказ чи розпорядження про відрядження до зони відчуження із зазначенням періоду роботи (служби) в зоні відчуження, особового рахунка, табеля обліку робочого часу, посвідчення про відрядження в зону відчуження з відміткою підприємства про прибуття та вибуття працівника, шляхових листів (за наявності), трудової книжки (у разі потреби); - довідки архівної установи про участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в зоні відчуження із зазначенням періоду служби (виконання робіт), днів виїзду на об`єкти або в населені пункти зони відчуження, у разі потреби - довідки командира військової частини, військового квитка, витягу з особової справи військовослужбовця, звіреного в установленому порядку. Відповідно до п.11 чинного на час видачі [PERSON] (2019) посвідчення учасника ліквідатора наслідків аварії на ЧАЕС у 1987 р. ПОРЯДОК у видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2018 р. № 551: Посвідчення видаються уповноваженими органами за зареєстрованим або фактичним місцем проживання особи на підставі рішень комісій з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян, утворених уповноваженими органами (далі - регіональні комісії). Посвідчення видаються: учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - на підставі одного з таких документів: довідки про підвищену оплату праці в зоні відчуження із зазначенням кількості днів і населеного пункту, підтвердженої первинними документами (наказ чи розпорядження про відрядження до зони відчуження із зазначенням періоду роботи (служби) в зоні відчуження; довідки архівної установи про участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в зоні відчуження із зазначенням періоду служби (виконання робіт), днів виїзду на об`єкти або в населені пункти зони відчуження; Врахувавши документи, наявні в матеріалах справи, вбачається, що заявник звернувся до суду з метою встановлення належності йому посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильські АЕС у 1987 році. При цьому заявник надає копію архівної довідки на підставі якої було видано посвідчення, де його по батькові замість « [PERSON] », вказано « [PERSON] ». Відповідно, оскільки посвідчення видавалось на підставі довідки, то і в посвідченні його по батькові, замість « [PERSON] », вказано « [PERSON] ». Зі змісту листа Департамент соціального захисту Закарпатської обласної військової адміністрації,- вбачається, що ними підтверджується правомірність встановлення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії - [PERSON] , проте, не може внести зміни до зазначеного посвідчення, в частині написання по батькові відповідно до паспортних даних даному громадянину як [PERSON] , оскільки така юридична дія не входить до повноважень департаменту. Внесення відповідних виправлень можливе після рішення суду про приналежність вищевказаних документів [PERSON] . Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення суд розглядає в порядку окремого провадження. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах (частина шоста статті 294 ЦПК України). У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (стаття 315 ЦПК України). Згідно пункту 6 частини першої та частини другої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. В поданій суду заяві про встановлення факту належності правовстановлюючих документів заявник зазначає, що встановлення такого факту має значення для подальшого оформлення ним пенсії за віком. З огляду на те, що на даний час виправити описки та отримати належним чином оформлену довідку неможливо, оскільки підприємство ліквідовано, а надані архівні відомості на підставі наявних архівних документів, дослідивши наявні в матеріалах справи докази та встановивши обставини, що мають істотне значення для вирішення справи, суд першої інстанції, дійшов висновку про задоволення поданої заяви. У відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Як роз`яснено у п. 1, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. N 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. .. Згідно роз`яснень, викладених у п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 №5, при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і, що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. У судовому порядку встановлюються тільки такі факти, які мають юридичні наслідки і від встановлення яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника і в судовому порядку можливе лише тоді, коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. При зверненні до суду із заявою про встановлення юридичного факту важливе значення має мета його встановлення, оскільки саме вона дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки. Судом встановлено, що встановлення факту належності правовстановлюючого документу - посвідчення учасника ліквідаціх аварії на ЧАЄС є необхідним для підтвердження статусу ліквідатора аварії на Чорнобільській АЄС, що ї стало підставою для звернення до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. При цьому слід констатувати, що зі змісту листа - Департаменту соціального захисту населення обласної ОВА від 23.06.2023 №1819/04.1-06, вбачається, що дійсно [PERSON] , правомірно встановлено статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії. Тобто в даному випадку суд не вирішує питання щодо надання відповідного статусу особі, а встановлює факт що має юридичне значення, а саме належність посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1987 р. [PERSON] . Судом встановлено, що доказом вірного прізвища, ім`я, по-батькові заявника є його паспорті громадянина України, довідка про присвоєння ідентифікаційного номера (копії яких містяться у матеріалах справи) але у посвідченні (що видане на підставі архівної довідки) допущено помилку, а саме щодо запису по-батькові заявника. Іншим чином виправити допущену помилку/неточність, а ніж шляхом встановлення юридичного факту, не можливо, що підтверджується і листом Департаменту соціального захисту населення обласної ОВА. При ухваленні рішення у даній справі суд бере до уваги положення ст.1 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», де йдеться про те, що Закон спрямований на захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та розв`язання пов`язаних з нею проблем медичного і соціального характеру, що виникли внаслідок радіоактивного забруднення території; громадян, які постраждали внаслідок інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та розв`язання пов`язаних з цим проблем медичного і соціального характеру. Державна політика в галузі соціального захисту потерпілих від Чорнобильської катастрофи та створення умов проживання і праці на забруднених територіях базується на принципах::…соціального захисту людей, повного відшкодування шкоди особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи; використання економічних методів поліпшення життя шляхом проведення політики пільгового оподаткування громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та їх об`єднань. Згідно ст. 9 вказаного Закону, особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, є: 1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків; Згідно ст. 10 Закону, учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців*, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України. Відповідно до статті 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, за змістом якого суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини надаючи тлумачення принципу верховенства права в світлі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод неодноразово зазначав, що формальності не можуть бути підставами для виправдання несправедливості. Відповідно до п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6ст. 273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Виходячи із висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (п.45), «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини. З урахуванням наведеного вище, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими, доведеними доказами по справі, такими, що спрямовані на створення умов для здійснення прав заявника, а тому такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved