Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-27 00:00:00

15 березня 2023 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшов позов [PERSON] до Одеської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач мотивує вимоги тим, що [INFO] померла бабуся [PERSON] . За життя [PERSON] склала заповіт від 13.01.2013 року, згідно якого заповіла все своє майно, де б воно не знаходилось, та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що на день її смерті буде належати їй, та на що за законом вона матиме право, у тому числі належну їй квартиру під [ADDRESS] , заповіла позивачу [PERSON] . На дату смерті [PERSON] , позивач перебував за кордоном у відрядженні з 17.08.2021 року по 09.12.2022 рік, у зв`язку із чим пропустив строк на прийняття спадщини. 10.01.2023 року позивач звернувся до консула Консульства України в місті Гданську Республіки Польщі [PERSON] , яка посвідчила його заяву на прийняття спадщини після смерті його бабусі, про що зроблено відповідний запис в реєстрі за №570/4/43. Позивач стверджує, що 07.03.2023 року він, маючи намір оформити спадкові права на майно, що заповіла йому бабуся, звернувся до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Янковської Ольги Сергіївни, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу було відмовлено, оскільки ним пропущено шестимісячний термін для подачі заяви про прийняття спадщини. Ухвалою суду від 16 березня 2023 року відкрито провадження у справі, встановлено спрощений порядок розгляду справи. 07 червня 2023 року від Позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності, позовні вимоги підтримав в поновленому обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. В судове засідання 28 червня 2023 року сторони не з`явились, сповіщались належним чином. Верховний Суд у постанові від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18 зазначив про те, що якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Представник відповідача в судове засідання повторно не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце судового засідання належним чином та своєчасно, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не надав. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, на підставі ст. 281 ЦПК України, ухвалив розглядати справу заочно. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги належить задовольнити в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла бабуся позивача - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, що видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 10974, серії [NUMBER] . За життя [PERSON] склала заповіт від 13.01.2013 року, згідно якого заповіла все своє майно, де б воно не знаходилось, та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що на день її смерті буде належати їй, та на що за законом вона матиме право, у тому числі належну їй квартиру під [ADDRESS] , заповіла позивачу\~- [PERSON] , [INFO] , що підтверджується належним чином завіреною копією заповіту від 13.01.2013 року, що посвідчено державним нотаріусом Першої одеської державної нотаріальної контори Шатіловою О.В., зареєстровано в реєстрі за №7-44. Судом встановлено, що на дату смерті [PERSON] , позивач перебував за кордоном, оскільки за професією він є моряком, що підтверджується посвідченням особи моряка серії [NUMBER] , що є дійсним до 03.10.2027 року та видане капітаном Одеського морського порту Державної служби морського та річкового транспорту порту [PERSON] працює третім помічником капітана на морському суднi, яке здійснює плавання в міжнародних водах, та на день смерті своєї бабусі - [PERSON] , він перебував у закордонному відрядженні з 17.08.2021 року по 09.12.2022 рік, у зв`язку із чим пропустив строк на прийняття спадщини. Даний факт також, підтверджується відмітками у його закордонному паспорті. Згідно даного посвідчення особи моряка, 17.08.2021 року позивач здійснив посадку за контрактом на судно «Charge Interscan Shif KA HRTSGESELL Schaft 8 Co.KG» року в порту Ріо-де-Жанейро, Бразилія, тобто позивач перетнув кордон за півтора місяці до смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Факт перетину [PERSON] кордону України у зв`язку із відрядженням також, підтверджується відмітками у закордонному паспорті серії [NUMBER] , що дійсний до 04.09.2027 року. Згідно підписаного позивачем контракту з 27.06.2022 року він працював на судні «Emotion», що підтверджується відмітками у посвідченні особи моряка та закордонному паспорті позивача. 10.01.2023 року [PERSON] звернувся до консула Консульства України в місті Гданську Республіки Польщі Процюк Ірини Василівни, яка посвідчила його заяву на прийняття спадщини після смерті його бабусі, про що зроблено відповідний запис в реєстрі за №570/4/43. Судом встановлено, що 07.03.2023 року позивач, маючи намір оформити спадкові права на майно, що заповіла йому бабуся, звернувся до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Янковської Ольги Сергіївни, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину [PERSON] було відмовлено, оскільки ним пропущено шестимісячний термін для подачі заяви про прийняття спадщини та запропоновано звернутись до суду із заявою для поновлення пропущеного строку. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Статтею 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин. Згідно зі\~статтею 1233 ЦК України,\~заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Статтею 1223 ЦК України\~встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За приписами ч. 1\~ст. 1269 ЦК України,\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно\~ст. 1270 ЦК України,\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до\~ст. 1272 ЦК України,\~визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.\~\~За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила частини третьої 1272\~ЦК України,\~про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Згідно положень п.24 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини; при цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як зазначив Верховний суд у постановах від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17, від 17.10.2019 року у справі №766/14595/16, від 17 червня 2021 року в справі № 484/1626/20, від 28 березня 2022 року у справі № 750/2158/21, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо:\~ 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.\~ Поважними причинами\~пропуску строку\~визнаються,\~зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Вирішуючи питання поважності причин пропуску шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи При цьому, суд роз`яснює, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, віднесення будь-яких обставин до поважних є оціночним та таким, що безпосередньо належить до волі суду та його оцінки. Згідно нормам європейського законодавства, на думку суду, наслідки пропущення позивачем строку для прийняття спадщини будуть не пропорційними (розумного балансу між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини), оскільки позивач втратить право на спадкування майна, що йому заповіла [PERSON] . Одночасно дотримання принципу «пропорційності», визначено практикою застосування норм права Європейським судом з прав людини передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Суд, проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані докази в їх сукупності, оскільки позивач пропустив строк прийняття спадщини з поважних причин, вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, а позов - задовольнити і визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини у три місяці з дня набрання даним рішенням законної сили. Згідно зі ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права. Відповідно до ч. 1, 5\~ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. На підставі ст.ст. 16, 1220, 1222, 1223, 1227, 1261, 1269 ЦК України,

Outcome: approved