Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення пені за прострочення сплати аліментів. Позовні вимоги мотивовані тим, що вони перебували у зареєстрованому шлюбі з 07.11.2007 року по 10.12.2012 року, та вдруге з 12.10.2016 року по 30.10.2017 року. У період шлюбу у сторін по справі народилась донька [PERSON] , [INFO] . На підставі рішення Деснянського районного суду м. Києва від 05.06.2019 року та постанови Київського апеляційного суду від 27.09.2019 року відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти у розмірі 3000,00 грн. щомісячно, починаючи з 01.03.2019 року і до повноліття дитини. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 13.04.2021 року, зміненим постановою Київського апеляційного суду від 002.11.2021 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у сумі 17873, 00 грн. (за період заборгованості з 01.03.2019 року по 01.03.2021 року). Внаслідок неналежного виконання рішення суду у відповідача виникла заборгованість зі сплати аліментів, яка станом на березень 2023 року становить 46820,36 грн. На підставі викладеного позивачка звертається до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь пеню за несплату аліментів у розмірі 67590,00 грн. та судовий збір. Відповідно до вимог ст. 19, 274 ЦПК України справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення пені за прострочення сплати аліментів розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 03.05.2023 року представником відповідача до суду подано Відзив на позов. Заперечуючи проти задоволення позову, представник вказує про те, що позивачка надала до суду копію розрахунку заборгованості згідно виконавчого листа № 754/3242/19 від 16.10.2019 року, в якому зазначено, що сума заборгованості станом на березень 2023 року становить 21946,50 грн. Разом з тим, згідно розрахунку заборгованості по виконавчому листі № 754/3242/19 від 16.10.2019 року станом на 01.04.2023 року заборгованість по сплаті аліментів у [PERSON] становить 15055,00 грн. Таким чином, відповідач зазначає, що позивачка невірно розрахувала пеню, подані розрахунки не відповідають дійсним, які знаходяться в матеріалах виконавчого провадження. На підставі викладеного представник просить суд відмовити в задоволені позовних вимог в повному обсязі. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 09.05.2023 року задоволено клопотання представника відповідача про витребування доказів. У судовому засіданні представник позивачки повністю підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позов. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності представника третьої особи, за наявних у справі матеріалів. Вислухавши пояснення представника позивачки, відповідача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 07.11.2007 року по 10.12.2012 року. 12.10.2016 року між сторонами було повторно укладено шлюб, який розірвано 30.10.2017 року Рішенням Деснянського районного суду м. Києва. У період шлюбу у сторін народилася дитина - донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 06.07.2010 року, серія [NUMBER] . Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 05.06.2019 року з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] в розмірі 3000,00 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з наступною індексацією відповідно до закону, починаючи з 01.03.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Постановою Київського апеляційного суду м. Києва від 27.09.2019 року рішення Деснянського районного суду м. Києва від 05.06.2019 року залишено без змін. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 13.04.2021 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 32800, 00 грн. - неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів та 3614,46 грн. - правничої допомоги. Постановою Київського апеляційного суду від 02.11.2021 року рішення Деснянського районного суду міста Києва від 13.04.2021 року змінено. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 17873, 38 грн. - неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів державного виконавця Броварського ВДВС у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), через систематичне невиконання рішення суду за виконавчим листом № 754/3242/19 від 16.10.2019 року у боржника [PERSON] заборгованість станом на 01.02.2022 року становить 24873,86 грн. Як вбачається з розрахунку заборгованості зі сплати аліментів державного виконавця Броварського ВДВС у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), через систематичне невиконання рішення суду за виконавчим листом № 754/3242/19 від 16.10.2019 року у боржника [PERSON] станом на 01.07.2023 року утворилась заборгованість по виплаті аліментів в сумі 26773,86 грн. Позивачкою надано до суду Розрахунок неустойки (пені) за прострочення сплати відповідачем аліментів станом на 01.03.2023 року, відповідно до якого розмір пені становить 67590, 00 грн. Згідно з частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць, помножена на кількість днів заборгованості, помножена на 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені 1%. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1%. Зазначене узгоджуються з висновком Великої Палати Верховного Суду викладеного у постанові від 03 квітня 2019 року за результатами розгляду справи № 333/6020/16-ц. Враховуючи викладене, загальний розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів станом на 01.03.2023 року (відповідно до позовних вимог позивача - останній відомий строк утворення заборгованості) становить: - пеня за прострочення сплати аліментів за березень 2021 року 3000,00 грн. (заборгованість зі сплати аліментів) х 146 (кількістьднів прострочення) х 1%=4380,00 грн.; - пеня за прострочення сплати аліментів за квітень 2021 року 3000,00 грн. х 153 х 1% = 4590,00 грн.; - пеня за прострочення сплати аліментів за травень 2021 року 3000,00 грн. х 183 х 1% = 5490,00 грн.; - пеня за прострочення сплати аліментів за червень 2021 року 3000,00 грн. х 435 х 1% = 13050,00 грн.; - пеня за прострочення сплати аліментів за липень 2021 року 3000,00 грн. х 418 х 1% = 12540, 00 грн.; - пеня за прострочення сплати аліментів за серпень 2021 року 3000,00 грн. х 387 х 1% = 11610,00 грн.; - пеня за прострочення сплати аліментів за вересень 2021 року 3000,00 грн. х 357 х 1% = 10710,00 грн.; - пеня за прострочення сплати аліментів за жовтень 2021 року 3000,00 грн. х 373 х 1% = 11190,00 грн.; - пеня за прострочення сплати аліментів за листопад 2021 року 3000,00 грн. х 365 х 1 % = 10950,00 грн.; - пеня за прострочення сплати аліментів за грудень 2021 року 3000,00 грн. х 446 х 1% = 13380 грн.; - пеня за прострочення сплати аліментів за січень 2022 року 3000,00 грн. х 415 х 1% = 12450,00 грн.; - пеня за прострочення сплати аліментів за лютий 2022 року 3000,00 грн. х 387 х 1% = 11610,00 грн.; - пеня за прострочення сплати аліментів за березень 2022 року 3000,00 грн. х 356 (кількість днів прострочення) х 1% = 10680,00 грн.; - пеня за прострочення сплати аліментів за квітень 2022 року 3000,00 грн. х 326 х 1% = 9780,00 грн.; - пеня за прострочення сплати аліментів за травень 2022 року 3000,00 грн. х 295 х 1% = 8850,00 грн.; - пеня за прострочення сплати аліментів за червень 2022 року 3000,00 грн. х 265 х 1% = 7950,00 грн.; - пеня за прострочення стати аліментів за липень 2022 року 3000,00 грн. х 234 х 1% = 7020,00 грн.; - пеня за прострочення сплати аліментів за серпень 2022 року 3000,00 грн. х 203 х 1% = 6090,00 грн.; - пеня за прострочення сплати аліментів за вересень 2022 року 3000,00 грн. х 173 х 1% = 5190,00 грн.; - пеня за прострочення сплати аліментів за жовтень 2022 року 3000,00 грн. х 142 х 1% = 4260,00 грн.; - пеня за прострочення сплати аліментів за листопад 2022 року 3000,00 грн. х 112 х 1% = 3360,00 грн.; - пеня за прострочення сплати аліментів за грудень 2022 року 3000,00 грн. х 81 х 1% = 2430,00 грн.; - пеня за прострочення сплати аліментів за січень 2023 року 3000,00 грн. х 50 х 1% = 1500,00 грн; - пеня за прострочення сплати аліментів за лютий 2023 року 3000,00 грн. х 22 х 1% = 660 грн. За приписами ч.1 ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Враховуючи, що сума пені за порушення [PERSON] аліментних зобов`язань перевищує 100% заборгованості згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, виконаного державним виконавцем та відповідачем не спростовано наявності вини внаслідок чого виникла заборгованість зі сплати аліментів, то суд дійшов висновку про стягнення пені в межах наявної заборгованості по аліментам. Тобто загальна сума пені розраховується за формулою: (3000, 00 грн. х 21 місяць) + 2430, 00 грн. + 1500,00 грн. + 660,00 грн. = 67590,00 грн. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яку ратифіковано постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої-другої статті 27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною 1 статті 196 Сімейного Кодексу України визначено, що при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов"язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Згідно із п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованості утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв"язку з несвоєчасної виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. На презумпції вини платника аліментів неодноразово наголошується також у судовій практиці. Так, у постанові Верховного Суду від 16.03.2020 року у справі № 316/639/18 вказано, що відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника. Обов`язок надавати дитині дорогу (аліменти) батько несе не лише на підставі рішення суду, а й з факту народження дитини згідно з вимогами СК України. Оскільки нормами ст.. 196 Сімейного кодексу України встановлено, що розмір пені не може перевищувати 100 відсотків заборгованості зі сплати аліментів, позивач просить стягнути з відповідача на її користь пеню у розмірі 203434, 50 грн. З урахуванням встановлених судом обставин, наявних у справі доказів, тих обставин, що відповідач тривалий час не сплачує аліменти, у зв`язку з чим виникла заборгованість, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення пені за прострочення сплати аліментів є підставними та обґрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073, 60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved