Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-10 00:00:00

31 травня 2023 року ОСББ «Дніпропетровська дорога 72» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути заборгованість у розмірі 13029,06 грн., яка складається із 8435,36 грн. - заборгованість за житлово-комунальні послуги; 631,61 грн. - розмір нарахованих 3% річних, 3962,09 грн. - розмір інфляції, а також сплачений судовий збір в розмірі 2684 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2500 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказував на те, що відповідач є власником квартири [ADDRESS] , та є споживачем послуг з утримання будинку та прибудинкової території та вивіз сміття (побутових відходів), які з листопада 2016 року надає позивач. Проте з 01 листопада 2020 року по 01 травня 2023 року відповідач належним чином не сплачує внески на утримання багатоквартирного будинку та вивіз твердих побутових відходів, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 8435,36 грн., що стало підставою для звернення позивача до суду. 05 червня 2023 року після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача було відкрито провадження та призначено її до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження. Сторони у судове засідання не з`явилися, повідомлялися належним чином. 11 липня 2023 року представника позивача через канцелярію суду звернулася із заявою про розгляд справи у її відсутності, в якій вона підтримує позовні вимоги та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач був повідомлений шляхом направлення судової повістки за зареєстрованою адресою місця проживання, проте кореспонденція повернулася до суду без вручення адресату з довідкою Укрпошти «Адресат відсутній за вказаною адресою», тому відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України він вважається повідомленим належним чином. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи неявку належним чином повідомленого відповідача в судове засідання, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до статті 280 ЦПК України, суд, за згодою позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з вимогами ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з огляду на таке. Судом встановлено, що у 2016 року було створено ОСББ «Дніпропетровська дорога 72», метою якого є забезпечення і захист прав співвласників та дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів від співвласників та мешканців будинку для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та Статутом ОСББ. Рішенням Одеської міської ради від 26 квітня 2017 року позивачу було передано в управління житловий 9-ти поверховий будинок за адресою: [ADDRESS] . На сьогодні ОСББ «Дніпропетровська дорога 72» є балансоутримувачем даного багатоквартирного житлового будинку та надає послуги з утримання будинку та прибудинкової території та вивезення сміття (побутових відходів) його мешканцям. [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 07 березня 2019 року на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] . Відповідно до п. 6.2 Статуту ОСББ «Дніпропетровська дорога 72» співвласник зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати внески і платежі. Протоколом загальних зборів ОСББ «Дніпропетровська дорога 72» від 15 вересня 2018 року та від 22 вересня 2019 року було вирішено встановити щомісячний внесок на утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 4,5 грн. за 1 кв.м. загальної площі. Загальними зборами ОСББ «Дніпропетровська дорога 72» від 24 жовтня 2021 року з 01 листопада 2021 року по 31 січня 2022 року щомісячний внесок утримання будинку та прибудинкової території встановлено у розмірі 5,8 грн.; з 01 лютого 2022 року по 30 квітня 2022 року - у розмірі 6,30 грн. за 1 кв.м. загальної площі, а з 01 травня 2022 року - у розмірі 6,50 грн. за 1 кв.м. загальної площі У зв`язку з введенням воєнного стану в Україні рішенням правління позивача було залишено нарахування щомісячного внеску на утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 5,80 грн. за 1 кв.м. загальної площі до березня 2023 року, а з 01 квітня 2023 року - у розмірі 6,50 грн. за 1 кв.м. загальної площі; техобслуговування ліфтів - 0,83 грн., вивіз сміття - у розмірі 17,11 грн. за 1 кв.м. загальної площі на одну зареєстровану особу до листопада 2022 року, а з 01 грудня 2023 року - у розмір 35,49 грн. на одну застраховану особу. З 01 листопада 2020 року відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання з утримання будинку та прибудинкової території та вивезення сміття не виконував. Відповідно до наданого позивачем розрахунку вбачається, що за власником квартири [ADDRESS] за період з 01 листопада 2020 року по 01 травня 2023 року заборгованість по сплаті внесків на утримання будинку та прибудинкової території в загальному розмірі склала 8435,36 грн., на які позивачем нараховано 3% річних за порушення грошового зобов`язання в розмірі 631,61 грн. та індекс інфляції в розмірі 3962,09 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення, житлово-комунальні послуги поділяються на комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Частиною четвертою статті 319 ЦК України встановлено, що власність зобов`язує. Відповідно до положень статті 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 525 ЦК України вбачається, що одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина перша статті 509 ЦК України). Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку - юридична особа, створена власниками для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання неподільного та загального майна. Членом об`єднання може бути фізична чи юридична особа, яка є власником квартири (квартир) або приміщення (приміщень) у багатоквартирному будинку. Членство в об`єднанні є добровільним і може набуватися одночасно з створенням об`єднання при проведенні установчих зборів, а також індивідуально, на основі письмової заяви, в будь-який момент його існування. Членство в об`єднанні розпочинається на підставі поданої письмової заяви власника за згодою об`єднання. Порядок прийняття до об`єднання визначається статутом. Членство в об`єднанні припиняється на підставі поданої письмової заяви власника приміщення або з інших підстав відповідно до статуту об`єднання. Власники приміщень, розташованих у межах одного житлового комплексу, які не є членами об`єднання, можуть укладати з об`єднанням угоди про співпрацю та дії у спільних інтересах (стаття 9 Закону України № 2866-III). Власник - член об`єднання зобов`язаний виконувати вимоги статуту об`єднання та рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень, своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні платежі (стаття 15 цього Закону). За змістом статті 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» вищим органом управління об`єднання є загальні збори його членів до виключної компетенції яких, між іншим, належить затвердження кошторису, балансу об`єднання та річного звіту; визначення розмірів внесків та платежів членами об`єднання. За результатами розгляду питань, віднесених до компетенції загальних зборів, приймається рішення, яке може бути оскаржене в судовому порядку. Частина 5 статті 21 вказаного вище Закону встановлює, що для накопичення коштів на ремонт неподільного та загального майна і термінового усунення збитків, що виникли в результаті аварій чи непередбачених обставин, в обов`язковому порядку створюються ремонтний та резервний фонди об`єднання. Кошти цих фондів акумулюються на рахунку об`єднання у банківських установах і використовуються виключно за цільовим призначенням. Частка в загальному обсязі обов`язкових платежів на утримання і ремонт неподільного та загального майна, в інших спільних витратах у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі приміщень, що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб (частина 1 статті 20 Закону України № 2866-III). Відповідно до статті 23 Закону внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів. При цьому частиною 5 статті 24 Закон України №2866-III встановлено, що невикористання власником приміщень, що йому належить або відмова від користування неподільним та загальним майном не є підставою для звільнення власника від участі в спільних витратах на обслуговування і ремонт неподільного та загального майна в житловому комплексі. Неможливість здійснення заходів з утримання будинку, через відмову відповідачів сплачувати внески до ремонтного фонду, порушує законні права та інтереси інших співвласників багатоквартирного будинку. У разі відмови власника приміщення укладати договір або сплачувати обов`язкові платежі на утримання та ремонт неподільного майна та відповідної частки загального майна об`єднання має право звернення до суду для стягнення нарахованих платежів у судовому порядку (частина шоста статті 13 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»). Відповідно до наведених вимог чинного законодавства особа, яка є власником приміщення і, в свою чергу, співвласником будинку, в якому створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку однак не є членом цього об`єднання, зобов`язана брати участь у витратах на управління, утримання та збереження будинку, а об`єднання наділено правом у разі не здійснення цією особою таких дій звернутися до суду з позовом про стягнення нарахованих за цими витратами платежів. Саме такі правові висновки викладені в постановах Верховного Суду України від 11 листопада 2015 року № 3-945гс15 та від 27 січня 2016 року № 3-1028гс15. Згідно з положеннями ст. 17 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом та статутом об`єднання внески і платежі, у тому числі відрахування до резервного та ремонтного фондів. Змістовний аналіз зазначених норм свідчить про те, що відповідач в силу Закону є співвласником багатоквартирного будинку [ADDRESS] , а відтак на нього покладається зобов`язання дотримуватися обов`язків співвласників багатоквартирного будинку, які утворили ОСББ «Дніпропетровська дорога 72», для належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. [PERSON] , як власник квартири [ADDRESS] , зобов`язаний здійснювати оплату встановлених ОСББ платежів з утримання будинку, проте допустив заборгованість за період з 01 листопада 2020 року по 01 травня 2023 року на загальну суму 8435,36 грн., які підлягають стягненню з нього в судовому порядку. Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора згідно цивільно-правового договору є грошовим зобов`язанням. Виходячи з цього, правовідносини, в яких замовник зобов`язаний оплатити надану послугу, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто правовідносини, які склалися між сторонами на підставі договору про надання житлово-комунальних послуг, є грошовим зобов`язанням. Таким чином, серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено цивільно-правовий обов`язок з оплати внесків на утримання будинку, якій кореспондується правом вимоги кредитора про оплату наданих послуг. Враховуючи той факт, що до подібних правовідносин застосовані цивільно-правові норми щодо застосування цивільної відповідальності за невиконання грошових зобов`язань, до таких правовідносин застосовується і норма ст. 625 ЦК, що встановлює обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних. Відповідно до наданого позивачем розрахунку вбачається, що внаслідок порушення [PERSON] грошового зобов`язання позивачем на підставі ч.2 ст.625 ЦК України на суму заборгованості нараховано 3% річних за порушення грошового зобов`язання в розмірі 631,61 грн. та індекс інфляції в розмірі 3962,09 грн. Наведені позивачем розрахунки відповідачем не спростовувалися. Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСББ «Дніпропетровська дорога 72» є доведеними, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі. За нормами ст.137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1)розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. На підтвердження витрат правничої допомоги позивачем надано договір про надання правової допомоги № 3 від 10 липня 2020 року, складений між ОСББ «Дніпропетровська дорога 72» в особі голови правління Кондрацького Я.В., і адвокатським бюро «Лариси Чекмарьової», Додаткову угоду № 1 від 10 липня 2020 року, та акт № 4/н/22від 08 лютого 2023 року, відповідно до яких Бюро надало, а клієнт прийняв послуги щодо надання правової допомоги у вигляді: усної та письмової консультації - 300 грн., зібрання доказів - 200 грн., підготовка та складання заяви про видачу судового наказу - 1000 грн., на загальну суму 1500 грн. На підтвердження оплати гонорару у сумі 1500 грн. надано платіжне доручення. за участь у судовому засіданні - 1000 грн. Отже, враховуючи вказані норми та додані докази про розмір правничої допомоги, вказана сума підлягає стягненню з відповідача. При вирішенні питання про стягнення правничої допомоги судом враховано правові висновки Верховного Суду у справах № 755/9215/15-ц, №922/445/19. Згідно зі ст.ст. 137, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути також судовий збір, сплачений за подачу позову в розмірі 2415,60 грн. та 20,31 грн.; судовий збір, сплачений за подачу заяви про видачу судового наказу у розмірі 248,10 грн., всього на суму 2684 грн., а також витрати на професійно-правничу допомогу у розмірі 2500 грн.

Outcome: approved