Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду 07 лютого 2011 року з вимогою про стягнення з відповідача суми боргу за кредитним договором, заборгованості за кредитом, заборгованості за відсотками, пені, посилаючись на такі обставини. 02 листопада 2006 року сторони уклали договір про іпотечний кредит № 993-н, відповідно до якого позивач надав відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 30450,0 доларів США, що складає 153772,50 грн строком на 240 місяців терміном остаточного погашення не пізніше 02 листопада 2026 року зі сплатою 11,5 % річних за користування кредитними коштами, а відповідач зобов`язався сплачувати мінімальні платежі, встановлені договором. В забезпечення виконання зобов`язань щодо погашення кредиту, сплаті відсотків за користування кредитом, можливих штрафних санкцій, а також відшкодування збитків, пов`язаних із порушенням умов кредитного договору банк укладає в 03.11.2006 року з [PERSON] іпотечний договір, для своєчасного виконання зобов`язань за договором про іпотечний кредит № 993-н, «Заставодавець» заставив «Заставодержателю» квартиру [ADDRESS] , що належить йому на підставі Договору купівлі-продажу від 03.11.2006 року за реєстровим №872. У зв`язку з тим, що позичальник належним чином свої обов`язки не виконує, станом на 13.12.2010 року виникла прострочена заборгованість за договором про іпотечний кредит № 993-н на загальну суму 47122,40 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 347769,16 грн., на підставі цього позивач вимагає стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором і судові витрати. 08 червня 2011 року Малиновським районним судом м. Одеси ухвалено заочне рішення, яким позов Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління - задоволено. Стягнуто з [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , на користь Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління ВАТ «Ощадбанк» заборгованість за договором іпотечного кредиту № 993-н від 02.11.2006 року в сумі 47122,40 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 347769,16 грн. Стягнуто з [PERSON] на користь Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління ВАТ «Ощадбанк» суму державного мита в розмірі 1700,0 грн, та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 120,0 грн. 29 квітня 2021 року представник [PERSON] адвокат Орез Валентин Павлович звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 08 червня 2011 року у цивільній справі за позовом Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 21 квітня 2021 року представник відповідача ознайомився із матеріалами цивільної справи № 1519/2-3635/11 та зняв з них фотокопії, в тому числі, з повного тексту заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 08 червня 2011 року. Про це свідчить відповідна розписка на клопотанні від 16 квітня 2021 року, поданого через систему «Електронний суд». До цього моменту відповідач не знав про вказане заочне рішення, його копію не отримував, про існування справи за таким номером дізнався 16 квітня 2021 року під час ознайомлення представника [PERSON] із матеріалами виконавчого провадження у приватного виконавця Одеського виконавчого округу Динева А.О., в провадженні якого на примусовому виконанні знаходиться виконавчий лист № 2-3635/11, виданий Малиновським районним судом м. Одеси 28 липня 2011 року, про стягнення із [PERSON] грошових коштів. Це підтверджує заява адвоката Орез В.П. від 15 квітня 2021 року із відповідної розпискою. Це також підтверджується наявними матеріалами справи, згідно яких судовий виклик відповідачу в судове засідання на 08.06.2011 судом взагалі не надсилався, також відсутні докази надсилання або вручення ухваленого по справі заочного рішення (фіскальні чеки, реєстри відправлень, розписка про отримання тощо). Відтак строк на подання заяви про перегляд заочного рішення пропущено заявником з поважних причин, а саме: не повідомлення його належним чином про дату, час та місце розгляду справи, не вручення йому повного тексту цього рішення. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 07 липня 2021 року заяву представника відповідача [PERSON] адвоката Орез Валентина Павловича про перегляд заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 08 червня 2011 року задоволено. Заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 08 червня 2011 року у цивільній справі за позовом Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором скасовано і призначено підготовче судове засідання. Представник [PERSON] адвокат Орез Валентин Павлович надав до суду відзив на позов, в якому просить відмовити у позові через його недоведеність (підстав вимог, наявність права ви\-моги); застосувати строки давності згідно ст. 267 ч. 4 ЦК України до усіх заявлених пози\-вачем вимог, якщо суд не погодиться із підставами для відмови, наведеними у відзиві; стягнути з ВАТ «Державний ощадний банк України» на користь [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу відповідачу в розмірі 20000,0 грн, оплату судового збору в сумі 454,0 грн, посилаючись на таке. У справі відсутня заява від 03 листопада 2006 року про видачу готівки, на яку позивач послався як на доказ виконання своїх обов`язків за договором про іпотечний кредит від 02 листопада 2011 року, тому безпідставне посилання на отримання коштів відповідачем за цим договором. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості (т. 1, а. с. 10) відсотки в розмірі 11652,28 доларів США нараховані позивачем за період з 01.06.2007 року по 30.11.2010 року тоді як з позовом банк звернувся 07.02.2011 року, тобто із пропуском строку давності (01.06.10), встановленого ст. 257 ЦК України в три роки. Відповідно розрахунку заборгованості позивач нарахував пеню в розмірі 4030,48 доларів США на відсотки за кредитом, що не передбачено законом та договором про іпотечний кредит. Крім того, пеня нарахована за період з 01.07.2007 року по 13.12.2010 року, тобто із пропуском строку давності (01.07.2008), встановленого ст. 258 ч. 1 п. 1 ЦК України в один рік. Пеня по основному боргу нарахована за період з 01.07.2007 року по 13.12.2010 року, тобто із пропуском строку давності (01.07.08), встановленого ст. 257 ЦК України в один рік. Також в розрахунку позивач вказав, що: залишок боргу по кредиту 24227,0 до\-ларів США, прострочена заборгованість за кредитом 5334,0 доларів США, борг за відсотка\-ми - 11652,28 доларів США, борг за пенею за відсотками - 4030,48 доларів США, борг за пенею за кредитом - 1878,64 доларів США, всього - 47122,4 доларів США; тобто 24227 доларів США - це зобов`язання за договором про іпотечний кредит, строк виконання за яки\-м ще не настав на момент подання позову 07.02.2011 року та складання цього розрахунку. Тому відсутні підстави навіть гіпотетично стягувати цю суму, оскільки у позичальника не виникло обов`язку повернути цю частину кредиту. В позовній заяві не вказано, що банк реалізував своє право достроково вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів. Обставини, визначе\-ні ст. 1052 ЦК України, п. 3.4, п. 4.2.2 договору про іпотечний кредит (дата відправки вимоги достроково повернути кредит, момент виникнення у позивальника такого обов`язку викона\-ти це зобов`язання), відсутні, тому безпідставна вимога про стягнення усієї суми кредиту (як зазначає в розрахунку сам позивач - «залишок боргу по кредиту 24227,0 доларів США», а не «прострочена заборгованість за кредитом»), нарахованих відсотків та інших платежів, строк виконання яких визначено до 02.11.2026 рок. Вимоги від 01.02.2008 року, від 30.07.2008 року (т.1, а. с. 31-32) стосуються певних частин платежів, які, на думку позивача, було прострочено на момент їх складання, а не усього кре\-диту чи його дострокового повернення. Крім того, у справі відсутні докази їх відправки, від\-повідач їх не отримував, в той час як згідно п. 3.4 договору про іпотечний кредит юридичні наслідки таких вимог виникають саме із дати їх відправки. Попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс та очікує понести у зв`язку із розглядом справи: витрати відповідача на оплату професійної правничої допомоги склали 20000,0 грн; оплата судового збору за подання заяви про перегляд заочного рішення 454,0 грн. Представник Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління надав до суду заяву, в якій просив відмовити у задоволення клопотання представника відповідача - адвоката Орез В.П. про стягнення з АТ «Ощадбанк» витрат на професійну правничу допомогу відповідача. Враховуючи не підтвердження належними документами витрат на правничу допомог та характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їх розмір виходячи з конкретних обставин справи, її складності та складності виконаної адвокатом роботи, клопотання про стягнення з АТ «Ощадбанк» зазначених судових витрат представника відповідача - задоволенню не підлягає. Представник Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління надав до суду письмові пояснення, в яких просив позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, посилаючись на таке. Щодо розрахунку заборгованості по тілу кредиту. Так, на сторінці першій Розрахунку заборгованості наведена таблиця обліку строкової заборгованості, із зазначенням наступної інформація: (стовбець 1 - «Дата видачі кредиту»; стовбець 2 - «Сума виданих коштів ( USD)»; стовбець 3 - «Дата погашення/перенесення на прострочку кредиту»), сума перенесення на прострочку кредиту (стовбець 4 - «Сума погашення/перенесення на прострочку кредиту, (USD)») та стовбець 5 - «Залишок заборгованості за кредитом (USD)»). У відповідності до п. 1.5 Договору про іпотечний кредит № 993-н від 02 листопада 2006 року: «Позичальник зобов`язується щомісячно до останнього робочого дня звітного місяця, проводити погашення Кредиту рівними частинами в сумі 127 (сто двадцять сім) доларів США». Відтак, на сторінці 1 Розрахунку заборгованості у таблиці обліку строкової заборгованості наведена інформація щодо перенесення непогашеної частини тіла кредиту з строкової заборгованості на прострочену, що відображено у вигляді щомісячного поступового (у зв`язку із несплатою позичальником щомісячних платежів) зменшення строкової заборгованості на суму 127,00 дол. США (щомісячний платіж за тілом кредиту) із перенесенням такої заборгованості на рахунки простроченої заборгованості, що кореспондується із наступною таблицею у Розрахунку заборгованості (стор. 2-3), де у стовбці 4 «Залишок простроченої заборгованості за кредитом (USD)» відображено відповідне поступове збільшення простроченої заборгованості на відповідну суму щомісячного платежу (127,00 дол. США). Відтак, загальна сума простроченої заборгованості за тілом кредиту складає 29561 дол. США, що відповідає сумі заборгованості по тілу кредиту, зазначеній у позовній заяві від 07.02.2011 року. Щодо розрахунку заборгованості по нарахованим відсоткам. Згідно п. 1.1. Кредитного договору проценти за користування Кредитом складають у розмірі 11,5 (одинадцять цілих п`ять десятих) % річних. У відповідності до розрахунку заборгованості станом на 13.12.2010 року, поданим разом із позовної заявою відсотки розраховувались по формулі: Т х 11,5 % х К. д. м. / К. д. р = сума нарахованих відсотків, де: - Т - залишок по тілу кредиту; - 11,5 % розмір встановлених відсотків за Кредитним договором; - К. д. м. - кількість днів у місяці, в якому нараховуються відсотки; - К. д. р. - кількість днів у році, в якому нараховуються відсотки. Шляхом простого підрахунку нарахованих щомісячних платежів за відсотками за період з 01.06.2007 року по 30.11.2010 року, можна зробити висновок, що загальна сума нарахованих відсотків за вказаний період складає 11652,28 дол. США. Щодо строків звернення до суду. Згідно п. 1.2 Кредитного договору кредит надається позичальнику на 240 (двісті сорок) місяців з терміном остаточного погашення Кредиту не пізніше 02 листопада 2026 року. Згідно п. 3.4 Кредитного договору Банк має право вимагати від Позичальника дострокового повернення суми Кредиту в цілому, або у визначеній Банком частині, сплати процентів за його користування та інших платежів, що належать до сплати за цим Договором, у випадку невиконання або неналежного виконання Позичальником будь-яких зобов`язань за цим Договором, у випадку невиконання або неналежного виконання Позичальником будь-яких зобов`язань за цим Договором або невиконання чи неналежного виконання Позичальником будь-яких зобов`язань за Іпотечним Договором, в тому числі, але не виключно, у випадку: - одноразового прострочення сплати чергового платежу по Кредиту та процентів за користування Кредитом понад 2 (двох) місяців; - в разі порушення Позичальником умов Іпотечного договору, в тому числі в разі несплати страхових платежів, порушення умов зберігання Предмета іпотеки, що призвело до пошкодження, знищення та втрати його вартості, що обумовлена Іпотечним договором. Виконання Позичальником вимог Банку щодо дострокового повернення суми Кредиту належних до сплати процентів, та інших платежів відповідно до умов цього Договору повинно бути проведено Позичальником протягом 30 (тридцяти) робочих днів з дати надіслання Банком відповідної вимоги. В матеріалах справи міститься вимога щодо погашення боргу за кредитним договором № 993-н від 01.02.2008 року, згідно якої зазначено про те, що в разі непогашення боргу у строк до 29.02.2008 року, банком буде здійснено погашення боргу шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 03.11.2006 року. Оскільки, позовна заява була подана 07.02.2011 року, відтак Банком трирічний строк позовної давності дотриманий. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 10 лютого 2022 року витребувано у Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Бардіної О.О. завірену належним чином копію договору купівлі-продажу квартири за адресою: [ADDRESS] , посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Бардіною О.О. 03 листопада 2006 року за реєстровим № 872, зареєстрованого в державному реєстрі правочинів 03 листопада 2006 року за номером 1690910. Витребувано у Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління для огляду в судовому засіданні оригінали: - заяви [PERSON] від 05 квітня 2007 року про надання письмового дозволу на переоформлення квартири за адресою: [ADDRESS] ; - заяви від 25 квітня 2007 року про надання всіх копій документів за кредитним договором № 993-н від 02.11.2006 р., за яким він є покупцем. Ухвалу суду для виконання направлено Приватному нотаріусу Одеського міського нотаріального округу Бардіній О.О., Акціонерному товариству «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 14 лютого 2022 року вирішенно питання про внесення виправлень в ухвалу суду від 10 лютого 2022 року розглянути без повідомлення учасників справи. Виправлено описку у ухвалі суду від 10 лютого 2022 року про витребування доказів у цивільній справі за позовом Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, замінивши з «Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Бардіної О.О.» на «Одеського держаного нотаріального архіву» та викласти резолютивну частину ухвали в такому формулюванні: «Витребувати з\~Одеського\~держаного\~нотаріального архіву (65104, м. Одеса, вул. Ак. Корольова, буд. 92-А) завірену належним чином копію договору купівлі-продажу квартири за адресою: [ADDRESS] , посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Бардіною О.О. 03 листопада 2006 року за реєстровим № 872, зареєстрованого в державному реєстрі правочинів 03 листопада 2006 року за номером 1690910. Витребувати у Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління для огляду в судовому засіданні оригінали: - заяви [PERSON] від 05 квітня 2007 року про надання письмового дозволу на переоформлення квартири за адресою: [ADDRESS] ; - заяви [PERSON] від 25 квітня 2007 року про надання йому всіх копій документів за кредитним договором № 993-н від 02.11.2006 р., за яким він є покупцем. Ухвалу суду для виконання направлено до Одеського держаного нотаріального архіву, Акціонерному товариству «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління. Представником позивача до суду був наданий уточнений розрахунок заборгованості щодо боржника [PERSON] (т. 2, а. с. 57-119). Представник відповідача надав заперечення щодо поданого розрахунку, посилаючись на те, що 30.04.2023 на електрону пошту представник відповідача отримав розрахунок, який містить дані про розмір загального суми боргу - 150397,75 доларів США станом на 22.03.2023 р., тоді як у позові сформульована вимога про стягнення 47122,4 доларів США, при цьому у позовній заяві дата розрахунку не зазначена, - згідно п. 3 додатку до неї, розрахунок здійснено станом на 13.12.2010 р. Відтак наданий позивачем розрахунок в 2023 році не може бути взяти до уваги, оскільки стосується іншого ніж у позові розміру боргу, нарахованого за інший період часу. Вважає звернути увагу суду на позицію Верховного Суду, викладену у справі № 1519/2-3635/11, за якою мають бути враховані правові висновки, викладені Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 26 травня 2020 року по справі № 638/13683/15-ц. Судом витребувано у представника позивача оригінал заяви про видачу готівки № 103056 від 03.11.2006 року від імені [PERSON] , оскільки представник відповідач поставив під сумнів підпис відповідача на заяві з метою в майбутньому вирішити питання про призначення судової експертизи. Оригінал заяви представником позивача до суду не надано. Надано клопотання про залучення до матеріалів справи копії заяви № 103056 від 03.11.2006 року від імені [PERSON] , яке не задоволено судом у зв`язку з пропущенням строку надання доказу. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволені позову слід відмовити. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених сторонами письмових доказів. До суду наданий договір від 02 листопада 2006 року, за яким сторони уклали договір про іпотечний кредит № 993-н, відповідно до якого позивач надав відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 30450,0 доларів США, що складає 153772,50 грн. строком на 240 місяців терміном остаточного погашення не пізніше 02 листопада 2026 року зі сплатою 11,5 % річних за користування кредитними коштами, а відповідач зобов`язався сплачувати мінімальні платежі, встановлені договором. Кредит надається на придбання квартири за адресою: [ADDRESS] за договором купівлі-продажу від 02 листопада 2006 року. В забезпечення виконання зобов`язань щодо погашення кредиту, сплаті відсотків за користування кредитом, можливих штрафних санкцій, а також відшкодування збитків, пов`язаних із порушенням умов кредитного договору, банк укладає 03.11.2006 року з [PERSON] іпотечний договір, для своєчасного виконання зобов`язань за договором про іпотечний кредит № 993-н, «Заставодавець» заставив «Заставодержателю» квартиру [ADDRESS] , що належить йому на підставі Договору купівлі-продажу від 03.11.2006 року за реєстровим № 872. Відповідно п. 1.1 договору іпотеки, у випадку несплати іпотекодавецем у встановлений строк заборгованості за договором про іпотечний кредит № 993-н, іпотекодержатель набуває право отримати задоволення за рахунок заставленого майна. У зв`язку з тим, що позичальник належним чином свої обов`язки не виконував, станом на 13.12.2010 року виникла прострочена заборгованість за договором про іпотечний кредит № 993-н на загальну суму 47122,40 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 347769,16 грн, яка складається: залишок заборгованості за кредитом 24227,0 доларів США, заборгованість за кредитом 17310,0 доларів США, прострочена заборгованість за кредитом 5334,0 доларів США, заборгованість за відсотками 11652,28 доларів США, заборгованість за пенею по кредиту 1878,64 доларів США, заборгованість за пенею по відсотках 4030,48 доларів США, що підтверджується наданим до суду розрахунком заборгованості від 13.12.2010 року. Згідно з пунктом 3.1 договору про іпотечний кредит № 993-н, позичальник має право в будь-який час провести дострокове погашення всієї суми або частини суми виданого кредиту, за умовами, що нараховані банком відсотки за користування кредитом, та всі інші суми, в тому числі і комісійні винагороди, які повинні бути сплачені, будуть позичальником в той же час. Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної у справі № 1519/2-3635/11, слід врахувати правові висновки, викладені Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 26 травня 2020 року по справі № 638/13683/15-ц, а саме: «60. У договорах за участю фізичної особи-споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів (частина друга статті 627 ЦК України у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо врегулювання відносин між кредиторами та споживачами фінансових послуг», який набрав чинності 16 жовтня 2011 року). Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом (частина третя статті 1054 ЦК України у вказаній редакції). Регулювання правовідносин банку зі споживачем щодо кредитування для споживчих потреб до 10 червня 2017 року відбувалося з урахуванням приписів Закону України «Про захист прав споживачів». З 10 червня 2017 року на ці відносини поширюється Закон України «Про споживче кредитування», а у частині, що йому не суперечить, - також Закон України «Про захист прав споживачів». Частина десята статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» у редакції, що була чинною до 10 червня 2017 року, встановлювала обов`язковий досудовий порядок врегулювання питання дострокового повернення коштів за договором про надання споживчого кредиту. Звернення до суду з позовом про дострокове повернення коштів за договором про надання споживчого кредиту не замінює визначений Законом України «Про захист прав споживачів» порядок. Якщо кредитодавець звертається до суду з таким позовом, не виконавши вимоги частини десятої статті 11 цього Закону у редакції, чинній до 10 червня 2017 року, не дотримавши передбачений зазначеним договором порядок, який не має погіршувати порівняно із цим Законом становище споживача, то в останнього, як у позичальника, відсутній обов`язок достроково повернути кошти за договором про надання споживчого кредиту, а у суду відсутня підстава для задоволення відповідного позову у частині, яка стосується дострокового стягнення коштів за таким договором». Таким чином, ч. 10 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» у редакції, що була чинною до 10 червня 2017 року, та встановлювала обов`язковий досудовий порядок врегулювання питання дострокового повернення коштів за договором про надання споживчого кредиту, підлягає застосуванню до спірних правовідносин по справі 1519/2-3635/11 із врахуванням вказаного висновку ВП ВС, оскільки кредитний договір, який є по суті договором про надання споживчого кредиту (для придбання житла для проживання) підписано 02.11.2006 р., позов до суду подано 07.02.2011 р. Позивач не надав доказів виконання ним вимог ч. 10 ст. 11 у редакції, чинній до 10 червня 2017 року, не дотримавши обов`язковий досудовий порядок врегулювання питання дострокового повернення коштів за договором про надання споживчого кредиту, а тому може тільки просити стягнути борг за договором про іпотечний кредиту, прострочений станом на 07.02.2011 р. (згідно розрахунків позивача у позові 5334,0 доларів США). Судом встановлено, що до суду не надана заява від 03 листопада 2006 року про видачу готівки, на яку позивач послався, як на доказ виконання своїх обов`язків за договором про іпотечний кредит від 02 листопада 2011 року, і яка за клопотанням сторони відповідача була витребувана судом, тому позивач посилається на доказ, який не може надати до суду, що ставить під сумнів факт отримання коштів відповідачем за цим договором. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості (т. 1, а. с. 10) відсотки в розмірі 11652,28 доларів США нараховані позивачем за період з 01.06.2007 року по 30.11.2010 року тоді як з позовом банк звернувся 07.02.2011 року, тобто із пропуском строку давності (01.06.10), встановленого ст. 257 ЦК України в три роки. На підставі\~ст.\~257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. З метою проведення судом перевірки строків позовної давності представником позивача надано до суду наданий уточнений розрахунок заборгованості щодо боржника [PERSON] (т. 2, а. с. 57-119), за яким розмір загального суми боргу - 150397,75 доларів США станом на 22.03.2023 р., тоді як у позові сформульована вимога про стягнення 47122,4 доларів США, при цьому у позовній заяві дата розрахунку не зазначена, - згідно п. 3 додатку до неї, розрахунок здійснено станом на 13.12.2010 р. За наданим уточненим розрахунком в зв`язку з відсутністю з технічних причин доступу до програмного забезпечення Scarb немає можливості надати дані за період з 02.11.2006 р. по 31.12.2009 р. (т. 2, а. с. 57), при цьому залишок заборгованості визначений 30450,00 доларів США. За викладених обставин суд не має достатніх даних для перевірки строків позовної давності по кожному платежу. Відповідно розрахунку заборгованості позивач нарахував пеню в розмірі 4030,48 доларів США на відсотки за кредитом, що не передбачено законом та договором про іпотечний кредит. Крім того, пеня нарахована за період з 01.07.2007 року по 13.12.2010 року, тобто із пропуском строку давності (01.07.2008), встановленого ст. 258 ч. 1 п. 1 ЦК України в один рік. На підставі\~ч.\~1,\~п.\~1\~ч.\~2\~ст.\~258\~ЦК України для окремих\~видів вимог\~законом може\~встановлюватися спеціальна\~позовна давність:\~скорочена або\~більш тривала\~порівняно із\~загальною позовною\~давністю. Позовна давність\~в один\~рік застосовується,\~зокрема,\~до вимог: про стягнення неустойки (штрафу, пені). Пеня по основному боргу нарахована за період з 01.07.2007 року по 13.12.2010 року, тобто із пропуском строку давності (01.07.08), встановленого ст. 257 ЦК України в один рік. Також в розрахунку позивач вказав, що: залишок боргу по кредиту - 24227 до\-ларів США, прострочена заборгованість за кредитом - 5334 доларів США, борг за відсотка\-ми - 11652,28 доларів США, борг за пенею за відсотками - 4030,48 доларів США, борг за пенею за кредитом - 1878,64 доларів США, всього - 47122,4 доларів США; тобто 24227 доларів США - це зобов`язання за договором про іпотечний кредит, строк виконання за яки\-ми ще не настав на момент подання позову 07.02.2011 року та складання цього розрахунку. Тому відсутні підстави для стягнення боргу, оскільки у позичальника не виникло обов`язку повернути цю частину кредиту. В позовній заяві не вказано, що банк реалізував своє право достроково вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів. Обставини, визначе\-ні ст. 1052 ЦК України, п. 3.4, п. 4.2.2 договору про іпотечний кредит (дата відправки вимоги достроково повернути кредит, момент виникнення у позивальника такого обов`язку викона\-ти це зобов`язання), відсутні, тому безпідставна вимога про стягнення усієї суми кредиту (як зазначає в розрахунку сам позивач - «залишок боргу по кредиту 24227,0 доларів США», а не «прострочена заборгованість за кредитом»), нарахованих відсотків та інших платежів, строк виконання яких визначено як до 02.11.2026 року. Вимоги від 01.02.2008 року, від 30.07.2008 року (т. 1, а. с. 31-32) стосуються певних частин платежів, які позивач вважає простроченим на момент їх складання, а не усього кре\-диту чи його дострокового повернення. У справі відсутні докази їх відправки, доказів отримання їх відповідачем до суду не надано, в той час як згідно п. 3.4 договору про іпотечний кредит юридичні наслідки таких вимог виникають саме із дати їх відправки. Відповідно до змісту ст. 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно умов договору й вимог Цивільного кодексу, а згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно п. п. 1 та 3 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В силу ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи обставини справи, суд вважає за необхідне у задоволенні позову Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: dismissed