Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-05 00:00:00

02 березня 2023 року до суду надійшла позовна заява від представника позивача [PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] до відповідача [PERSON] , третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Войтовський Валентин Сергійович, про визначення додаткового строку на прийняття спадщини. 02 березня 2023 року протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано до розгляду судді Романишеній І.П. Свою вимогу позивач мотивує тим, що [INFO] померла мати [PERSON] , смерть якої зареєстрована Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Київ), про що в книзі реєстрації смертей 04.02.2022р. зроблено відповідний актовий запис за №2656 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Позивач у своїй заяві вказує, що після смерті матері відкрилась спадщина у вигляді квартири, що розташована в [ADDRESS] . Згідно заповіту, складеного 11.08.2014р. та посвідченого державним нотаріусом Першої Київської державної нотаріальної контори Праведник Н.О., все своє майно [PERSON] заповідає позивачу та відповідачу в рівних долях. Як зазначає позивач, задля убезпечення власного життя, у зв`язку з веденням в Україні воєнного стану, було видано довіреність на [PERSON] з метою оформлення спадкових прав на своє ім`я, оскільки з 2000 р. позивач проживає та працює у Великій Британії в м. Лондоні. У лютому поточного року на заяву про прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войтовським Валентином Сергійовичем надано відмову, яка мотивована тим, що заявником пропущено строк на прийняття спадщини та не надано документального підтвердження доказів постійного проживання із спадкодавцем. Вказаний строк, зазначає, що пропустив з поважних причин, в тому числі і у зв`язку із введенням воєнного стану на території України, а також через запроваджений карантин, яким було обмежено пересування громадян та введено ряд інших обмежень, що значно вплинуло на пропуск позивачем строку звернення до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері. Посилаючись на викладені обставини, позивач вважає, що вказаний строк ним було пропущено через поважні причини, а тому просить задовольнити вимогу та визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини терміном шість місяців. Судом на виконання вимог ч. 6 ст.187 ЦПК України до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи направлено запити суду щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача. У відповідь на запит суд отримав інформацію, про те, що відповідач за вказаною у позові адресою не зареєстрований з 03.03.1981 р. Ухвалою суду від 20 березня 2023 року прийнято до розгляду позовну заяву та призначено підготовче судове засідання на 16 травня 2023 р., яке було відкладено на 29 травня 2023 року. Ухвалою суду від 29 травня 2023 року закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу в її відсутність, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення у справі не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Згідно частини 8 статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п. 3, п. 4 ч.1 ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково, з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , якій на підставі договору дарування від 15 березня 2013 року, належала квартира за адресою: [ADDRESS] . Вищевикладене підтверджується наступними доказами, які містять в матеріалах справи: копією свідоцтва про смерть [PERSON] , витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності, копією договору дарування. За життя 11.08.2014р. [PERSON] склала заповіт, яким заповідала вказану квартиру в рівних долях - позивачу [PERSON] та відповідачу [PERSON] . В матеріалах справи міститься лист приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Войтовського Валентина Сергійовича від 14 лютого 2023 року за вих. №59/01-16, в якому зазначено, що [PERSON] , який діє від імені [PERSON] звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак отримав відмову у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини. З матеріалів справи вбачається, що спадкова справа не відкривалась, у зв`язку з відсутністю у позивача посвідчуючих документів, що підтверджують факт прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Для прийняття спадщини встановлюється строк у 6 місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у 3 місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями або відмови від її прийняття (ст.1270 ЦК). 28 лютого 2022 року Кабінетом Міністрів України було прийнято Постанову № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», п. 3 якої передбачає, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини. При цьому, суд враховує наступний висновок Верховного Суду у постанові від 25.01.2023р. у справі №676/47/21 щодо застосування п. 3 постанови КМУ №164: " З урахуванням виміру ієрархії актів цивільного законодавства по вертикалі, свідчить, що: правила щодо строку на прийняття спадщини (початок перебігу, наслідки спливу) регулюються Цивільним кодексом України, який прийнятий Верховною Радою України і є основним актом цивільного законодавства України; строк на прийняття спадщини по своїй сутності є присічним (статті 1270, 1272 ЦК), оскільки його сплив призводить до того, що спадкоємець вважається таким, який не прийняв спадщину. Тобто сплив строку «присікає» право на прийняття спадщини. Проте в законі, вочевидь з урахуванням сутності права на прийняття спадщини як майнового, передбачена можливість: за згодою самих спадкоємців, що прийняли спадщину, подати заяву про прийняття спадщини (частина друга статті 1272 ЦК України); для спадкоємця звернутися з позовною вимогою та за наявності поважної причини суд визначає додатковий строк на прийняття спадщини (частина третя статті 1272 ЦК України); законодавець як у статті 1270 ЦК України, так і в інших нормах ЦК України, не передбачає допустимості існування такої конструкції як «зупинення перебігу строку на прийняття спадщини» та можливості в постанові Кабінету Міністрів України визначати інші правила щодо строку на прийняття спадщини; пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) суперечить статтям 1270, 1272 ЦК України, а тому не підлягає застосуванню.". Таким чином, відповідно висловленої позиції Верховного Суду у релевантних правовідносинах, строк для прийняття спадщини визначається, згідно положень ЦК України. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» від 24.06.1983 року № 4 заяви по спорах про спадкове майно, в тому числі заяви про продовження строку на прийняття спадщини, розглядаються за правилами позовного провадження. Згідно п.4 вищевказаної постанови передбачений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк для прийняття спадщини може бути продовжений судом за заявою заінтересованої особи при доведеності поважності причин його пропуску. Підставою пропуску шестимісячного строку звернення до нотаріуса позивач мотивує тим, що він проживає та працює у Великій Британії в м. Лондоні, у зв`язку із запровадженням воєнного стану та карантинними обмеженнями не мав змогу перетнути кордон та вчасно направити до України документи та звернутися до нотаріальної контори з відповідною заявою. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Пропущений строк на прийняття спадщини обумовлений воєнним станом, який було запроваджено Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який було затверджено Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року строком на 30 діб та який в подальшому було продовжено Указами Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строком на 30 діб до 25 квітня 2022 року, від 18 квітня 2022 року № 259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строком на 30 діб до 25 травня 2022 року, від 17 травня 2022 року № 341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строком на 90 діб до 25 серпня 2022 року; від 7 листопада 2022 року № 757/2022 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строком на 90 діб до 19 лютого 2023 року, від 06 лютого 2023 року № 58/2023 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строком на 90 діб до 20 травня 2023 року, від 05 травня 2023 року № 254/2023 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строком на 90 діб. Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку суд досліджує поважність причини пропуску для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними причинами є причини, пов`язані з об`єктивними, не переборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої ст. 1272 ЦК України про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Законодавство не встановлює конкретний перелік поважних причин пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини та такі причини оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку та з урахуванням усіх обставин справи. Тобто суд, розглядаючи такі позови встановлює саму по собі наявність причин, що унеможливили своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини, та оцінює їх з точки зору поважності. За змістом статті 1271 ЦК України поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч.3 ст.1271 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо : 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви, 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Вказана правова позиція висловлена судовою палатою у цивільних справах Верховного Суду України, при розгляді справи № 6-1486цс15. Крім цього, колегія суддів судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду у постанові від 26 червня 2019 року у справі №565/1145/17, провадження №61-38298св18 зазначила, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту або спадщини, тощо. Судом встановлено, що спадкоємцем не подано своєчасно заяву про прийняття спадщини після смерті матері у зв`язку із проживанням за межами території України, запровадженням воєнного стану в Україні та внаслідок карантинних обмежень. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з положень ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивач своєчасно не прийняв спадщину з поважних причин. Що стосується тривалості додаткового строку, що може бути встановлений для подання позивачем заяви про прийняття спадщини, то суд приходить до висновку про можливість встановлення строку в чотири місяці з дня набрання рішенням законної сили, який суд вважає достатнім для подання відповідної заяви. Ухвалюючи рішення у справі у відповідності до статті 141 ЦПК України, суд повинен вирішити питання судових витрат. Позивач у позовній заяві не просить стягнути з відповідача судові витрати, тому при ухваленні рішення суд не вирішує питань про стягнення з відповідача судових витрат.

Outcome: partial