Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-11 00:00:00

20.03.2023 позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Харківської міської ради, в якому просила визначити їй додатковий строк тривалістю 3 місяці для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті батька [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . В обгрунтування своїх позовних вимог зазначила, що [INFO] помер чоловік [PERSON] та батько [PERSON] і [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , який на день смерті був зареєстрований та постійно проживав за адресою: [ADDRESS] . На день його смерті залишилось спадкове майно. Згідно ст. 1261 ЦК України [PERSON] є спадкоємицею першої черги спадкування за законом. Інші спадкоємці, які б могли закликатися до спадкування за законом, передбачених ст. 1261 ЦК України, є [PERSON] та [PERSON] . На підтвердження факту смерті [PERSON] до заяви додається свідоцтво про смерть Серія [NUMBER] . На підтвердження факту родинних зв`язків з померлим до заяви додається: свідоцтво про народження [PERSON] [NUMBER] , паспорт [PERSON] серія [NUMBER] На підтвердження факту наявності спадкової маси до заяви додається договір купівлі-продажу квартири за адресою: [ADDRESS] , площа квартири 62,9 м2, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області від 29.08.2013 року, зареєстровано в реєстрі за № 1610. Згідно зі ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (п. 2 ст. 1220 ЦКУ - часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою) згідно п. 3 постанови КМУ №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» від 28.02.2022 (з урахуванням змін та доповнень) - перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більш ніж на чотири місяці, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини. Розрахунок строку на прийняття спадщини наступний: Дата смерті спадкодавця 26.01.2022 + 6 місяців загально визначений строк + 4 місяці додаткового строку внаслідок воєнного стану в країні = 30.11.2022 сплив строк для прийняття спадщини. Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 було введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. Затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні"» від 24.02.2022 № 2102-IX. Відповідно до Указу Президента України від 14.03.2022 № 133/2022 строк дії воєнного стану в Україні було продовжено із 05.30 26.03.2022 строком на 30 діб. Затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні"» від 15.03.2022 № 2119-IX. Згідно до Указу Президента України від 18.04.2022 № 259/2022 строк дії воєнного стану в Україні було продовжено із 05.30 25.04.2022 строком на 30 діб. Затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні» від 21.04.2022 № 2212-IX. Згідно Указу Президента України від 17.05.2022 № 341/2022 строк дії воєнного стану в Україні було продовжено з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб. Затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні"» від 22.05.2022 № 2263- IX. Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-IX строк дії воєнного стану в Україні було продовжено в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб. З дня початку війни росії з Україною, м. Харків зазнав та зазнає чи не найбільших руйнувань цивільної та критичної інфраструктури. Враховуючи стан здоров`я, страх перед збройною агресією, позивачем з початком бойових дій було прийнято рішення виїхати з міста Харків, на її думку до більш безпечних місць. Інформація про бойові дії на території м. Харків є загальновідомою, проте, на підтвердження цих тверджень, вказують наступне: Мінреінтеграції регулярно оновлює Перелік територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні). Останнє оновлення - станом на 22 грудня 2022 року. Після введення воєнного стану, з 24.02.2022 [PERSON] , фактично знаходилися в евакуації з міста Харкова на західній частині країни, а 15.05.2022 [PERSON] перетнула кордон України з Латвією, де 01.06.2022 отримала тимчасовий захист від війни. 06 січня 2023 року [PERSON] повернулась з-за кордону. Неможливість вчасно звернутися до нотаріуса для оформлення необхідних документів була спричинена об`єктивними причинами, пов`язаними з перебуванням заявниці за кордоном, відсутність можливості одразу після повернення звернутися за оформленням спадщини у зв`язку з постійними обстрілами, загрозою життю, неможливістю доступу до послуг нотаріату. У подальшому 17 лютого 2023 року, [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Маслак Наталії Володимирівни, для оформлення спадщини після смерті батька [PERSON] , [INFO] . Проте, отримала від приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Маслак Наталії Володимирівни постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії вих. № 16/02-31 від 17.02.2023 р., яку остання обґрунтовує пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини, бо згідно зі ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (п. 2 ст.1220 ЦКУ - часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою) згідно п.3 постанови КМУ №164 "Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану" від 28.02.2022 (з урахуванням змін та доповнень) - перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більш ніж на чотири місяці, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцем після закінчення строку для прийняття спадщини. Не зважаючи на те, що [PERSON] , пропущено строк подачі заяви про прийняття спадщини, частина 3 статті 1272 ЦК України надає їй право на звернення до суду із позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки причина не подання нею заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини вчасно являється поважною. Пунктом 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №16 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» в редакції згідно з Постановою КМ №209 від 06.03.2022 року установлено, що на час дії воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини зупиняється. Постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 2022 року №480 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо діяльності нотаріусів та функціонування єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції, в умовах воєнного стану» внесено зміни до пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», який викладено в наступній редакції - установити, що на час воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини. Постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2022 року №719 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату та державної реєстрації в умовах воєнного стану» внесено зміни до пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», який викладено в наступній редакції - установити, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини (а.с.41-46). Ухвалою суду від 12.04.2023 року відкрито провадження у справі та визначено розглядати справу за правилами загального позовного провадження (а.с.51). В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - адвокат Гофельд Г.С. підтримала позовні вимоги позивача в повному обсязі, посилаючись на вищенаведене, та просила позов задовольнити. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з`явилася, направила суду письмові пояснення, в яких зазначила, що [INFO] помер її чоловік - [PERSON] , [INFO] , який на день смерті був зареєстрований та постійно проживав за адресою: [ADDRESS] . На день його смерті залишилось спадкове майно. Незважаючи на те, що її донька пропустила строк на звернення з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори, причини пропуску строку є поважними. Проти її дій, направлених на поновлення свого права на вступ у спадщину не заперечує, на спадщину не претендує. Просила визначити [PERSON] додатковий строк тривалістю 3 місяці для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті батька [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] (а.с.63). Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з`явилася, направила суду письмові пояснення, в яких зазначила, що [INFO] помер її батько - [PERSON] , [INFO] , який на день смерті був зареєстрований та постійно проживав за адресою: [ADDRESS] . На день його смерті залишилось спадкове майно. Незважаючи на те, що її сестра [PERSON] пропустила строк на звернення з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори, причини пропуску строку є поважними. Проти її дій, направлених на поновлення свого права на вступ у спадщину не заперечує, на спадщину не претендує. Просила визначити [PERSON] додатковий строк тривалістю 3 місяці для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті батька [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] (а.с.65). Відповідач - Харківська міська рада про час і місце судового засідання повідомлявся своєчасно та належним чином, на неодноразові виклики в судове засідання не з`явився, причину своєї неявки не повідомив, відзив на позов не надав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та надані докази, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження та свідоцтвом про смерть, копії яких знаходяться в матеріалах справи (а.с. 20, 22). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з квартири [ADDRESS] , загальною площею 62,9 кв.м. Спадкоємцями першої черги за законом є: позивач - [PERSON] та треті особи - дружина померлого [PERSON] та дочка [PERSON] , що підтверджується відповідними копіями свідоцтва про укладення шлюбу, свідоцтва про народження, свідоцтва про шлюб (а.с. 19, 21-23). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17.02.2023 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Маслак Н.В. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого батька, [PERSON] , на підставі того, що спадкоємець протягом строку на прийняття спадщини не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, та вважається такою, що не прийняла спадщину і, відповідно спадкова справа не була відкрита та не була зареєстрована в Спадковому реєстрі (а.с.18). Згідно з ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За змістом ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина 1статті 1270 ЦК України). У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався. Відповідно до статті 64 Конституції України, статей 12-1 і 20 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», статей 7 і 34 Закону України «Про нотаріат», Указу Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 «Про введення воєнного стану в Україні», 28 лютого 2022 року Кабінетом Міністрів України була прийнята Постанова №164 «Про деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану». З 29.06.2022 діють нові зміни щодо строків оформлення спадщини під час воєнного стану. Ці зміни були запроваджені на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 24.06.2022 № 719 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату та державної реєстрації в умовах воєнного стану». Так, п. 3 постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» передбачено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 (чотири) місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини. Разом з тим, 25.01.2023 Верховний Суд у справі № 676/47/21 зробив наступний висновок. Так, основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу (далі - закон). Якщо суб`єкт права законодавчої ініціативи подав до Верховної Ради України проект закону, який регулює цивільні відносини інакше, ніж цей Кодекс, він зобов`язаний одночасно подати проект закону про внесення змін до Цивільного кодексу України. Поданий законопроект розглядається Верховною Радою України одночасно з відповідним проектом закону про внесення змін до Цивільного кодексу України (ч.2 ст. 4 ЦК України). Виходячи з виміру ієрархії актів цивільного законодавства по вертикалі, в статті 4 ЦК України встановлено повний перелік нормативно-правових актів, якими можуть регулюватися цивільні відносини. Крім Конституції України, ЦК України та інших законів України, цивільні відносини можуть регулюватися, за загальним правилом, лише такими підзаконними актами, як: акти Президента України, видані у випадках, установлених виключно Конституцією України; постанови Кабінету Міністрів України, що не суперечать положенням ЦК України та інших законів України. Якщо постанова Кабінету Міністрів України суперечить положенням ЦК України, або іншому закону, мають застосовуватися відповідні положення ЦК або іншого закону. Інші органи державної влади України та органи влади Автономної Республіки Крим можуть видавати нормативні акти, що регулюють цивільні відносини, лише у випадках і в межах, установлених Конституцією України та законом. Таким чином, можливість видання актів цивільного законодавства на підзаконному рівні для зазначених органів суттєвим чином обмежена (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06.11.2019 в справі № 490/7071/16-ц (провадження № 61-25815св18). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття (ст. 1270 ЦК України). Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України). Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1273 ЦК України). Установити, що на час воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини (пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). Тлумачення вказаних норм, з урахуванням виміру ієрархії актів цивільного законодавства по вертикалі, свідчить, що: правила щодо строку на прийняття спадщини (початок перебігу, наслідки спливу) регулюються Цивільним кодексом України, який прийнятий Верховною Радою України і є основним актом цивільного законодавства України; строк на прийняття спадщини по своїй сутності є присічним (ст.ст. 1270, 1272 ЦК України), оскільки його сплив призводить до того, що спадкоємець вважається таким, який не прийняв спадщину. Тобто сплив строку «присікає» право на прийняття спадщини. Проте в законі, вочевидь з урахуванням сутності права на прийняття спадщини як майнового, передбачена можливість: за згодою самих спадкоємців, що прийняли спадщину, подати заяву про прийняття спадщини (ч. 2 ст. 1272 ЦК України); для спадкоємця звернутися з позовною вимогою та за наявності поважної причини суд визначає додатковий строк на прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1272 ЦК України). Отже, виходячи із вказаної правових висновків щодо застосування норм права, які відповідно до вимог ч. 4 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» є обов`язковими для застосування, позивач, звернувшись 17.02.2023 до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, [PERSON] , який помер [INFO] , пропустила шестимісячній строк, встановлений чинним законодавством, для прийняття спадщини після смерті батька і має право на звернення до суду з позовною вимогою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1272 ЦК України). За змістом ч. 1, ч. 3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. У випадку, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Не є поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалим відрядженням, в тому числі, закордонним; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Відповідного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 13.03.2020 у справі № 314/2550/17, провадження № 61-41480св18. В обґрунтування причин поважності пропуску строку для прийняття спадщини позивач зазначає, що із введенням воєнного стану на території України, а також ведення бойових дій на території м. Харкова, вона вимушена була виїхати за межі міста Харкова, а потім перетнула кордон України з Латвією, де 01.06.2022 отримала тимчасовий захист від війни. 06 січня 2023 року позивач [PERSON] повернулася з-за кордону. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. 81 ЦПК України докази в їх сукупності, оскільки позивач пропустила строк прийняття спадщини, суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, а позов задовольнити і визначити їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Згідно з правовою позицію ЄСПЛ у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27.06.2000 року, при вирішенні питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом також враховується рішення ЄСПЛ у справі «Маркс проти Бельгії» від 13.06.1979, ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які по своїй суті є гарантом права власності, оскільки визнають право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України до загальних засад цивільного законодавства віднесено, поміж іншим, справедливість, добросовісність та розумність. Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, зокрема у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи. Дотримання цього принципу є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів. Введення воєнного стану на території України, постійний обстріл міста Харкова у період з 24.02.2022 і по день звернення позивача до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, що є загальновідомою обставиною, а також виїзд позивача за межі міста Харкова, слід розцінювати як об`єктивну перешкоду, яка істотно перешкоджала позивачу здійснити передбачені законом дії щодо прийняття спадщини після смерті батька, [PERSON] , який помер [INFO] . Наявність зазначених позивачем обставин свідчить про те, що у неї були поважні причини, пов`язані з істотними труднощами на вчинення дій щодо вчасного звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», оцінку якої було надано Верховним Судом, про що зазначено вище у рішенні, встановлено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 (чотири) місяці. Верховний Суд в постанові від 18.01.2023 у справі №580/1300/22 сформулював правовий висновок стосовно застосування принципу «легітимних очікувань», що, головним чином, походить від англійського терміну «legitimate expectations» як розумні, небезпідставні або обґрунтовані очікування. Зокрема, Суд зазначив, що принцип легітимних очікувань широко застосовується у судовій практиці та ґрунтується на низці конституційних положень, які гарантують захист права власності (статті 41 Конституції України) та передбачуваність (прогнозованість) законодавства, яким визначаються обмежувальні заходи (статті 22, 57, 58, 94 та 152 Конституції України); реалізація принципу легітимних очікувань полягає у досягненні бажаного результату шляхом вчинення правомірних дій з огляду на заздалегідь передбачені ймовірні наслідки; втілення легітимних очікувань унеможливлюється, зокрема, у випадку, коли особа не може досягнути прогнозованого результату внаслідок зміни правової основи у такі строки, що не є розумними та обґрунтованими; правовим підґрунтям (основою) для виникнення в особи легітимного очікування можуть бути: норма права (законодавство), судова практика, акт індивідуальної дії, конкретне судове рішення, що набуло законної сили, або умови договору; відсутність у законі безпосередніх приписів щодо певного права, яке, однак, слідує із загальних конституційних принципів або природного права, або відсутність закону, що визначає механізм реалізації такого права, самостійно не може свідчити про відсутність правового підґрунтя для виникнення в особи легітимного очікування щодо реалізації такого права. З урахуванням викладеного, виходячи з аналізу встановлених судом обставин справи та норм права, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що [PERSON] наведено причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для неї щодо подачі заяви про прийняття спадщини, а тому наявні підстави для встановлення їй додаткового строку для прийняття спадщини після смерті батька, [PERSON] , який помер [INFO] .

Outcome: approved