Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-06 00:00:00

У квітні 2023 р. Безсмертний О.О. , який представляє інтереси позивача звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з вищезазначеним позовом, у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за надані житлово-комунальні послуги у розмірі 11047,23 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2684,00 грн. В обґрунтування позову зазначає, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , де ТОВ "СТОЛИЧНИЙ КОМФОРТ" є експлуатуючої організацією, яка здійснювала обслуговування вказаного будинку в період з 01.05.2006 по 01.10.2022, тому з метою забезпечення житлово-комунальних послуг з утримання будинку та прибудинкової території N 123к/35-1 згідно якого відповідач зобов`язався своєчасно та в повному обсязі здійснювати оплату житлово-комунальних послуг, але в порушення умов договору, не здійснював оплату, внаслідок чого станом на 30.01.2023 у нього виникла заборгованість, яка становить 11047,23 грн., яка на день подання позову не погашена відповідачем. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 01.05.2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач не скористався правом подачі відзиву. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд доходить наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності від 26.04.2007 р. №744-С/КІ, виданого Головним управлінням житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради. На підставі акту від 01.05.2006 прийому-передачі на баланс для зарахування в основні фонди житлового будинку м. Києва згідно акту введення в експлуатацію від 27.12.2005, затвердженого розпорядження Святошинською РДА у м. Києві та витягу з протоколу Загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку, ТОВ "Каштанове місто" передало ТОВ "Столичний комфорт" на баланс будинок [ADDRESS] . 16.05.2007 між ТОВ "Столичний комфорт" та [PERSON] укладено договір №43к/35 про надання послуг з утримання будинку та прибудинкових територій. Згідно п. 1.1. Договору виконавець зобов`язується у порядку та на умовах визначених Договором, забезпечити надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території будинку [ADDRESS], а Споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі здійснювати оплату цих послуг за встановленими тарифами, у строки та на умовах, визначених цим договором. Згідно п. 3.2. відповідач зобов`язався оплачувати послуги у встановлені договором строки та у повному обсязі, а у разі несвоєчасного внесення платежів обумовлених договором, сплачувати пеню у розмірі встановленому Договором. Згідно п. 4.1.2 договору "Про надання послуг з утримання будинку і прибудинкової території" за несвоєчасну оплату спожитих послуг, відповідач зобов`язаний сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу. Відповідно до акту звірки взаємних розрахунків за період з 15.02.2020-15.02.2023 між ТОВ "Столичний комфорт" і [PERSON] за договором надання послуг 2-043 у відповідача станом на 15.02.2023 складає 11047,23 грн. Доказів невідповідності здійснених нарахувань відповідач до суду не надав. Доказів надання позивачем послуг неналежної якості відповідач до суду також не надав. Відповідно ч. 1 ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. За ч. 1 ст. 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Відповідно до положень ч. 2 ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Згідно із п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 N630, передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Статтею 66 ЖК України визначено, що плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи із загальної площі квартири (одноквартирного будинку). Норма загальної площі встановлюється у розмірі 21 квадратного метра на одну особу. Розмір плати за користування житлом (квартирної плати) встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 67 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги (ст. 68 ЖК України). Відповідно до п. п. 4, 17 Правил користування приміщеннями житлових будинків та прибудинковими територіями, затверджених постановою КМУ від 08.10.92 N 572, власник житла та наймач квартири зобов`язаний за рахунок власних коштів оплачувати всі витрати, пов`язані з утриманням житлового будинку і закріпленої прибудинкової території. Власники та наймачі квартир зобов`язані вносити на відповідний рахунок власника будинку плату за обслуговування і ремонт будинку. Статтею 322 ЦК України визначено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, законодавством покладено обов`язок своєчасно вносити квартирну плату саме на наймачів (власників). Згідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. З матеріалів справи вбачається, що заборгованість відповідачем не погашена. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. З огляду на викладене, правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора вимагати сплату грошей за надані послуги. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Щодо витрат на правничу допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). В обґрунтування понесених витрат, пов`язаних з розглядом справи у розмірі 13500 грн 00 коп., представник позивача надав до суду ордер на надання правничої допомоги та попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат на загальну суму 15134 грн 00 коп. Окрім цього, 05.07.2023 р. адвокатом Безсмертним О.О. подано до суду заяву про покладення на відповідача судових витрат у якій просить стягнути з відповідача понесені судові витрати, які складаються із судового збору у розмірі 2684,00 грн. та витрат на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн. На підтвердження понесених позивачем витрат, пов`язаних із наданням професійної правничої допомоги надано копії договору про надання правової допомоги №1 від 01.01.2023 р., детальний опис виконаних адвокатом робіт, акт надання послуг №6 від 26.06.2023 р., що не свідчить про надання послуг саме у даній справі. Слід зазначити, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківській документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також їх розрахунку є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Вказана позиція викладена також у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) . Представником позивача не надано суду доказів здійснення фактичної оплати витрат на правову допомогу (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківській документ). За таких обставин, суд доходить висновку про те, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами понесення витрат на правничу допомогу, а тому у відшкодуванні витрат, пов`язаних з правничою допомогою слід відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2684 грн 00 коп. за подання позовної заяви до суду і позов суд задовольняє, з відповідача підлягає стягненню сплачений судовий збірна користь позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved