Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-06 00:00:00

У березні 2023 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом мотивуючи свої вимоги тим, що на підставі договору дарування від 8 травня 1998 року вона (позивачка) являється власницею частки житлового будинку, який розташований за адресою [ADDRESS] . В кінці лютого 2022 року у зв`язку із повномасштабним вторгненням російської федерації та у зв`язку з активними бойовими діями, які відбувалися у Бучанському районі, вона (позивачка) змушена була виїхати з смт. Пісківка в більш спокійні регіони України. Після повернення додому оригіналів правовстановлюючих документів на належне їй майно знайти не змогла. Видача дублікату вказаного договору неможлива, оскільки приватний нотаріус Пікуща Г.Д., яка посвідчувала договір дарування, припинила свою діяльність та документи нотаріального діловодства та архіву було знищено. У зв`язку з відсутністю документу, що посвідчує право власності на нерухоме майно, вона (позивачка) не може реалізувати своє право на приватизацію земельної діляки, яка знаходиться під будинком. Тому просила визнати за нею право власності на частину житлового будинку, який розташований за адресою [ADDRESS] . Ухвалою суду від 27 березня 2023 року відкрито провадження у справі та ухвалено провести розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Позивачка в судове засідання не з`явилась, просила справу розглядати без її участі. Відповідач - Пісківська селищна рада Бучанського району Київської області свого представника у судове засідання не направила, просила справу розглядати без його участі. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно копії архівної довідки комунального підприємства Київської обласної ради «Київське обласне бюро технічної інвентаризації» від 18 липня 2022 року [PERSON] на підставі договору дарування, посвідченого 8 травня 1998 року приватним нотаріусом Бородянського районного нотаріального округу Пікущою Г.Д. за реєстровим № 2326, є власницею частини будинку, що розташований по [ADDRESS] (а.с. 9). Згідно повідомлення Управління нотаріату Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) приватну нотаріальну діяльність [PERSON] припинено з 22 червня 2022 року. Документи (справи) нотаріального діловодства нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Пікущої Г.Д. на зберігання до Київського обласного державного нотаріального архіву не передавалися. Внаслідок артилерійського обстрілу робоче місце приватного нотаріуса, документи нотаріального діловодства та архіву було знищено. За заявою [PERSON] Бучанським районним управлінням поліції Головного управління Національної поліції Київської області відкрите кримінальне провадження (а.с.15). Відповідно до копії довідки виконавчого комітету Пісківської селищної ради Бучанського району Київської області № 1118 від 4 жовтня 2022 року рішення селищною радою щодо надання у власність та користування земельної ділянки під житловими будівлями та господарськими спорудами за адресою [ADDRESS] не приймалось (а.с.16). Згідно зі ст.41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно зі статтею 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав і основних свобод людини кожна людина має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно зі ст.317 Цивільного кодексу України\~власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 319ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч.1 та ч. 2 ст.328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.392 ЦК України\~власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Так, у Постанові Верховного Суду України від 18.02.2015 року у справі № 6-244цс14 зазначається, що за правилами\~статті 392 ЦК України\~позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності. У Постанові Верховного Суду України від 07.10.2015 року у справі № 6-1622цс15 вказується, що відповідно до частини п`ятої\~статті 11ЦК України\~цивільні права і обов`язки можуть виникати з рішення суду лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства. Можливість виникнення права власності за рішенням суду ЦК України передбачає лише у ст. ст.\~335\~та\~376 ЦК України. У всіх інших випадках право власності набувається з інших не заборонених законом підстав, зокрема із правочинів (ч. 1ст. 328 ЦК України). Стаття 392 ЦК України, у якій йдеться про визнання права власності, не породжує, а підтверджує наявне в позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності. Враховуючи вищевикладене, оскільки позивачкою [PERSON] було втрачено документ, що посвідчує її право власності на житловий будинок, відновити цей документ (договір дарування) неможливо, то суд вважає, що позовні вимоги про визнання права власності на майно є обґрунтованими та законними, у зв`язку із чим підлягають задоволенню. На підставі вище викладеного,

Outcome: approved