Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-16 00:00:00

У червні 2023 року [PERSON] через свого представника [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей, в якому вказувала, що вона тривалий час проживала з відповідачем однією сім`єю без реєстрації шлюбу. 22 лютого 2023 року позивачка зареєструвала з [PERSON] шлюб, проте на час подачі позову до суду сімейні стосунки між подружжям припинені. Сторони мають спільних малолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Проте [PERSON] , який сплачує аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітньої дитини у розмірі частини його доходів, постійної та достатньої матеріальної допомоги на утримання інших дітей не надає. Враховуючи те, що відповідач має змогу та зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, а тому позивачка просила суд щомісячно стягувати з нього на свою користь кошти (аліменти) на утримання малолітніх у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з дати подачі позову і до їх повноліття. В судове засідання позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явилися, проте останній надав суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, проте надав суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій позовні вимоги визнав повністю. Третя особа без самостійних вимог [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі учасників справи та представника позивачки, оскільки матеріали містять достатні для вирішення спору інформацію та докази про обставини справи. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до висновку про можливість застосування передбачених ст. 206 ЦПК України наслідків визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. При цьому судом встановлено, що сторони є батьками малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачкою та знаходяться на утриманні останньої. В матеріалах справи відсутні докази надання відповідачем постійної та достатньої матеріальної допомоги на утримання дітей. Проте, відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 181 та ч. 1 ст.183 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я, матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність в останнього інших осіб на утриманні, інші обставини (ч.1 ст.182 СК України). За встановлених обставин, враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище дітей та платника аліментів, наявність в останнього на утриманні іншої дитини, суд дійшов висновку, що відповідач може щомісячно сплачувати аліменти на утримання малолітніх дітей у визнаному ним розмірі - 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. Стягнення аліментів починається з дати подачі позову до суду та припиняється з досягненням дітьми повноліття. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Враховуючи положення ст. 141 ЦПК України з відповідача також підлягають стягненню на користь державного бюджету 1 073,60 грн. судового збору.

Outcome: approved