Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-12 00:00:00

До суду 12.01.2023 року надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів з відповідача на її користь на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 3 000,00 грн. щомісячно починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною 23 років , тобто до [INFO] . В обґрунтування позову зазначила, що 28.09.2002 року Байтальською сільською радою Ананівськог району Одеської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 1. Під час шлюбу народилися: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Шлюб між сторонами розірвано, згідно рішення Приморського районного суду м. Одеси від 10.08.2021 року (№ 522/9464/21). Дітей було залишено на утримання матері-позивачки [PERSON] . [PERSON] , [PERSON] проживають з матір`ю-позивачкою за адресою: [ADDRESS] . На даний час син [PERSON] є повнолітнім та є здобувачем освіти з 10.09.2022 року на денному відділені Одеського фахового коледжу транспортних технологій, про що свідчить відповідна копія контракту. Відповідач має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання сина. У зв`язку з зазначеним, [PERSON] була змушена звернутися до суду з зазначеним позовом. Справу суддя отримала 03.01.2023 року. До суду 17.01.2023 року надійшла відповідь з відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області щодо місця реєстрації відповідача, з якої вбачається, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований з 27.07.2007 року за адресою: [ADDRESS] . Зазначену відповідь суддя отримала 18.01.2023 року. Ухвалою суду від 18.01.2023 року провадження у справі було відкрито та призначено до розгляду в підготовчому засіданні на 20.02.2023 року. У підготовчому засіданні 20.02.2023 року була присутня представник [PERSON] - адвокат Коверга Г.В., просила суд оголосити по справі перерву для належного сповіщення відповідача. Протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено на 22.03.2023 року, у зв`язку з відсутністю повідомлення на відповідача. У підготовче засідання призначене на 22.03.2023 року сторони не з`явилися, представник [PERSON] - адвокат Коверга Г.В. на електронну адресу суду надала клопотання, в якому позовні вимоги підтримала, справу просила розглядати за відсутністю сторони позивача. Також до суду 22.03.2023 року від представника позивачки надійшло клопотання про долучення доказів, а саме роздруківку довідки форми ОК-5, копію судового наказу Приморського районного суду м. Одеси по справі № 522/33/23 від 18.01.2023 року. Ухвалою суду від 22.03.2023 року підготовче засідання по справі закрито та справу призначено до розгляду по суті на 21.04.2023 року. У судове засідання призначене 21.04.2023 року сторони не з`явилися, про дату, час та місце проведення судового засідання були належним чином повідомлені. Від представника позивачки до суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності позивачки та її представника, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Відповідач про причини неявки суд не повідомив. Розгляд справи відкладено на 06.06.2023 року. У судове засідання призначене 06.06.2023 року сторони не з`явилися, про дату, час та місце проведення судового засідання були належним чином повідомлені. Причини неявки суд не повідомили, розгляд справи відкладено на 13.07.2023 року. У судове засідання призначене 13.07.2023 року сторони не з`явилися, про дату, час та місце проведення судового засідання були належним чином повідомлені. Від представника позивачки до суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності позивачки та її представника, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Відповідач про причини неявки суд не повідомив У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст. 268 ЦПК України, датою складання повного тексту рішення є 21.07.2023 року. Відповідно до ст. 275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] мають дітей від шлюбу: повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 10.03.2004 року Другим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси, про що зроблено відповідний актовий запис № 213 та неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується (а.с.8). Між сторонами шлюб розірваний згідно рішення Приморського районного суду м. Одеси від 10.08.2021 року (№ 522/9464/21). [PERSON] , [INFO] , навчається і є здобувачем освіти 2 курсу з 10.09.2022 року на денному відділені Одеського фахового коледжу транспортних технологій, про що свідчить відповідна копія типового договору про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців від 08.10.2022 року (а.с.11). [PERSON] навчається у вищевказаному навчальному закладі на платній основі, вартість платної освітньої послуги за 2022-2023 навчальний рік становить 13 732,00 грн, за 2023-2024 навчальний рік становить 14 980,00 грн., за 2024-2025 навчальний рік становить 12 484,00 грн. (а.с.12) Таким чином навчання триватиме до 01.08.2025 року. Відповідно до наданого позивакою судового наказу від 18.01.2023 року по справі № 522/33/23 суд вбачає, що з відповідача - [PERSON] , стягнуто на користь позивачки- [PERSON] , аліменти на утримання дитини- спільної доньки сторін - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку починаючи з 02.01.2023 року та до досягнення дитиною повноліття. (а.с.37-38). Також суд встановив, що згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Пенсійного фонду України [PERSON] працювала у Департаментів праці та соціальної політики Одеської міської ради з січня 2022 року по березень 2022 року. Починаючи з квітня 2022 року відомості про доходи, страхових стаж відсутні. (а. с. 34-36). Таким чином, наразі позивачка не працевлаштована та не має доходу на утримання повнолітнього сина [PERSON] . Вирішуючи спір суд виходить із наступного. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами першою - третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Положеннями статей 180, 183, 185, 193, 198, 199 СК України визначаються декілька видів виконання цього обов`язку, зокрема утримання неповнолітньої дитини, що стягується у частках або твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому закладі, у разі якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років, за умови якщо батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198). А статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 зроблено висновок по застосуванню статті 199 СК України, який полягає в тому, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: -походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; -продовження ними навчання; -потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; -наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Відповідач- [PERSON] є дієздатною людиною працездатного віку та суду не надано доказів неможливості відповідача сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] . ВС у постанові від 29.01.2018 у справі № 622/373/16-ц роз`яснив, що на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Тому, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України (додаткові витрати на дитину) не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу (утримання дитини, яка продовжує навчання). Такий висновок викладений також у постанові Верховного Суду від 25.02.2020 року у справі № 521/4397/17. Згідно з ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. У відповідності до вимог ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 зроблено висновок по застосуванню статті 199 СК України, який полягає в тому, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Відповідно до змісту ст. ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення у справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 12.06.2016 року, № 1368-VIII та п.1.1 Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі» від 17.05.2016 року № 1368-VIIІ, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, - розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі. Отже, суд встановивши, що син [PERSON] досягнув повноліття, навчається на денній формі навчання, перебуває на повному матеріальному забезпеченні матері, яка оплачує проживання, забезпечує одягом, продуктами харчування та всіма необхідними для навчання знаряддями, виходячи з принципу рівності прав та обов`язків батьків, приходить до висновку про наявність у позивачки права звернення до суду з даним позовом та доведеність нею права на отримання від батька аліментів на час навчання сина. З урахуванням викладеного, суд доходить висновку що позов є обґрунтований і про необхідність стягнення із відповідача на користь позивачки аліменти на утримання сина у розмірі 3 000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позову і до 01.08.2025 року. Частиною 1 статті 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільняються від судового збору позивачі - позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки, позивачі у справах про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору, покласти на відповідача оплату судового збору у розмірі 1073,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved