Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-28 00:00:00

20.06.2016 року позивачка звернулась до суду з позовом про захист прав споживача та стягнення внесків за договором про пайову участь у будівництві посилаючись на те, що 26.01.20107 року між нею та відповідачем укладено договір про пайову участь у будівництві. За п. 1.1. вказаного договору ОК «ЖБК Південна Будівельна компанія» взяла на себе зобов`язання побудувати для позивачки на підставі проекту житловий будинок та ввести його до експлуатації за адресою [ADDRESS] . Згідно Порядку внесення пайового внеску, затвердженого додатком до договору № 4 загальна вартість пайового внеску складає 1 368 550,00 грн. що за курсом валюти на той час дорівнювало 271 000.00 доларів США. Позивачкою на користь відповідача було здійснено наступні виплати: платіж на суму 75 750.00 грн. (на день сплати становило 15 000.00 доларів США; платіж на суму 101 000,00 грн.( що на день сплати становило 20 000.00 доларів США; платіж на суму 181 078, 57 грн. (що на день сплати становило 35 857, 14 доларів США. Загалом позивачкою на користь відповідача було сплачено 357 828, 57 грн. Але з причин того, що житловий будинок не будувався позивачка припинила фінансування будівництва та вимагала виконання взятих на себе зобов`язань. Після чого керівництво ЖБК самоусунулося від контактів з позивачкою, пояснення щодо будівництва будинку керівництвом не надавались, спілкування зводилось до «розмов» із секретарем, який не міг надати жодних офіційних пояснень. Позивачку припинили допускати до об`єкту будівництва, у зв`язку з чим вона не знала про стан будівництва її об`єкту. Листи позивачки з вимогами до ЖБК виконувати договір та почати будівництво були залишені відповідачем без розгляду та відповіді. Крім того, секретар компанії відмовлялась здійснювати їх реєстрацію. За умовами п. 4.3. договору від 26.01.2007 року укладеного між [PERSON] та ЖБК «Південна Будівельна Компанія» якщо член кооперативу прострочить внесення членських внесків більш ніж 60 календарних днів ЖБК має право виключити члена кооперативу із складу ЖБК в поверненням внесеної ним частини пайового внеску протягом 10 робочих днів з моменту викупу пайового внеску виключеного члена кооперативу та надходження грошових коштів на рахунок ЖБК. Позивачці на теперішній час точно невідомо коли був викуплений її пай, але вона знає, що будівельні роботи на території кооперативу вже не ведуться, у зв`язку з чим вона вважає, що її пай можливо викуплений. Однак суми пайового внеску в розмірі 357 828, 57 грн. відповідачем їй не повернуто. Позивачка зазначила, що у сумі позову зазначено вартість вступного внеску у розмірі 75 750 грн., яка була сплачена позивачкою 26.01.2007 року, оскільки у Статуті ОК ЖБК «Південна будівельна компанія» вказано, що особа, яка подала заяву про вступ до кооперативу вносить вступний внесок і пай у розмірах визначених Статутом. Оскільки Статутом розмір вступного внеску не передбачений, сплачені кошти є пайовим внеском, який також підлягають поверненню. Крім того, особа яка викупила пай позивачки також сплатила вступний внесок ЖБК, але законодавством не передбачена сплата двох вступних внесків за один об`єкт пайового внеску. Тому дана сума має бути стягнута з ЖБК. Позивачка неодноразово зверталась до відповідача з питанням про те чи викуплений її пай, а також з проханням повернути її гроші, але відповідач ігнорує її звернення та відповіді не надає. Просила суд: поновити їй строк на подання позову; стягнути з відповідача 357 829 грн. 57 коп. та судові витрати. 01.08.2017 року позивачка уточнила вимоги зазначивши, що відповідач отримав від позивачки 70 857, 14 доларів США, однак навіть не отримав дозвіл на будівництво її будинку та не розпочав будівельні роботи. Так як ЖБК не виконувало взяті на себе зобов`язання по будівництву її об`єкта вона тимчасово припинила фінансування та вимагала від ЖБК виконання взятих на себе зобов`язань або повернення коштів. Однак жодної належної відповіді вона від відповідача не отримала. Вважала, що п. 1.3. договору відповідач ввів позивача, як споживача послуг в оману, оскільки зазначив, що «Розрахунковий строк закінчення будівництва та здачі об`єкту пайового внеску до експлуатації протягом 14 днів з дня отримання дозволу на будівництво пайового внеску". Тобто строк закінчення будівництва та здачі об`єкту пайового внеску до експлуатації в договорі взагалі невизначений. Таким чином, ЖБК своїми обіцянками спонукав споживача дочекатися отримання дозволу на будівництво пайового внеску та самого початку будівництва. Але при цьому достовірної інформації про об`єкт будівництва не надав. Таким чином позивачка була введена в оману. Так як позивачка не має можливості сплатити судовий збір, то вона просила суд зменшити позовні вимоги до суми стягнення 64 000. 00 грн. Представник позивача [PERSON] - адвокат Павлишин Ю.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав просив їх задовольнити. Вважав, що позивачкою не попущено строки позовної давності, оскільки вона дізналась про своє порушене право лише у 2014 році після отримання заочного рішення Комінтернівського районного суду Одеської області. Відповідач ОК ЖБК «Південна будівельна компанія» в судове засідання не з`явився, будучи повідомленою своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив за таких обставин суд вважає за можливим розглянути справу на підставі 247 ЦПК України. В матеріалах справи т. 1 а.с. 48 та 104 містяться пояснення відповідача відповідно до яких: - дозвіл на будівництво об`єкту пайового внеску [PERSON] кооператив не отримував, оскільки згідно п. 3.3.1. договору про пайову участь від 26.01.2007 року ЖБК зобов`язаний укласти з будівельною організацією, яка має ліцензію на виконання будівельних робіт для якісного та своєчасного проектування та будівництва житлового будинку для членів кооперативу та їх сімей. Отримання дозволу на будівництво не передбачено статутною діяльністю кооперативу. Тому надати такі відомості кооператив не може. Крім того станом на 03.03.2007 року пай позивачки викуплений не був; - об`єкт за паєм [PERSON] розташований за адресою [ADDRESS] - не вводився в експлуатацію; відповідно до рішення Комінтернівського районного суду Одеської області віл 27.11.2011 року справа № 2-1152/11 [PERSON] виключена із асоційованих членів кооперативу. Крім того, відповідач вважав, що позивачка звернулась до суду з порушенням строків позовної давності, оскільки з моменту укладення договору про пайову участь станом на 22.05.2019 року минуло 9 років, та 5 років з часу винесення рішення суду паро виключення із асоційованих членів. Просили суд застосувати строки позовної давності та відмовити у задоволенні позову у зв`язку із спливом строків позовної давності. Процесуальні дії суду: 1.02.08.2016 року ухвалою судді Комінтернівського районного суду Одеської області [PERSON] відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено на 10 год. 07.12.2016 року; 2.24.01.2017 року ухвалою суду задоволено клопотання про забезпечення доказів та витребувано з ОК «ЖБК Південна будівельна компанія» документальну інформацію; 3.15.06.2017 року ухвалою суду позов [PERSON] до ОК «ЖБК «Південна будівельна компанія» залишено без руху для усунення недоліків; 4.22.11.2017 року ухвалою суду справу прийнято до провадження судді Вінської Н.В. у зв`язку із відрахуванням зі штату судді [PERSON] на підставі розпорядження керівника апарату суду Федак Л.В. 5.26.09.2018 року за клопотанням представника позивача витребувано від ОК «ЖБК Південна Будівельна компанія» оригінали квитанцій про вручення поштових відправлень від 18.10.2007 року; 26.10.2007 року; 07.12.2007 року та витребувано з канцелярії суду матеріали цивільної справи № 2-1152/11; 6.28.07.2020 року ухвалою суду д ОК «ЖБК Південна будівельна Компанія застосовано заходи процесуального примусу у вигляді штрафу»; 7.20.04.2021 року ухвалою суду відмовлено представнику позивача [PERSON] адвокату Палишину Ю.М. у: - повторному застосуванні процесуального примусу; - у визнанні обов`язкової явки представника відповідача; у задоволенні заяви щодо сумнівності поданих доказів. 8.29.09.2021 року ухвалою витребувано докази за клопотанням представника позивача Шамрай Т.О. 9.15.11.2021 року ухвалою суду ухвалу про витребування доказів направлено на примусове виконання. 10.25.01.2022 року за клопотання представника позивача постановлено ухвалу про витребування доказів; 11.22.09.2022 року постановлено ухвалу про направлення ухвали про витребування доказів на примусове виконання та вжиття заходів процесуального примусу. 12.13.12.2022 року відмовлено у задоволені клопотання представника позивача Павлишина Ю.М. про винесення окремої ухвали суду та вжиття заходів процесуального примусу. Зобов`язано Доброславський відділ ДВС в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) у строк до 31.01.2023 року надати належний звіт про виконання ухвали від 22.09.2022р. 13.21.03.2023 року постановлена ухвала про вихід з нарадчої кімнати з метою додаткового, повного і об`єктивного з`ясування всіх вагомих обставин у справі, та визнано обов`язкову явку позивачки [PERSON] . Розглянувши позовні вимоги, вислухавши та дослідивши пояснення сторін та матеріали справ суд приходить до висновку про задоволення вимог позивачки в повному обсязі виходячи з принципу застосування правових наслідків зміни або розірвання договору, визначених ст. 653 ЦК України. Судовим розглядом справи встановлено, що між позивачкою [PERSON] та відповідачем по справі ЖБК «Південна будівельна компанія» укладено договір про пайову участь у будівництві (далі Договір). Згідно п. 1.1. вказаного Договору ОК «ЖБК Південна Будівельна компанія» взяла на себе зобов`язання побудувати для позивачки на підставі проекту житловий будинок та ввести його до експлуатації за адресою [ADDRESS] . [PERSON] , як член кооперативу зобов`язалась у встановлені договором строки внести вступний, пайовий, членські внески. Згідно п. 1.5. Договору «розмір пайового внеску затверджується на загальних зборах Членів (засновників) кооперативу та складає вартість житлового будинку, зазначені у додатку № 4 до даного Договору, який є невід`ємною частиною Договору». Відповідно до п. 2.1. Договору «розмір вступного внеску затверджується загальними зборами (засновників) кооперативу та складає 75750 грн, що відповідає еквіваленту 15000 доларів США. Вступний внесок відносяться до неподільного фонду кооперативу, являються власністю кооперативу. Вони не підлягають поверненню, передачі та поділу між Членами або асоційованими членами кооперативу у випадку виходу із кооперативу за власною ініціативою або при виключені , а також не підлягають передачі спадкоємцям у разі смерті Члену, або асоційованого члена кооперативу. Вказані внески передбачені для фінансування організаційних видатків кооперативу». Згідно додатку № 4 від 23 грудня 2007 року до договору про пайову участь у будівництві № 1/07 від 26 грудня 2007 року, а саме Порядку внесення пайового внеску, затвердженого загальна вартість пайового внеску складає 1 368 550,00 грн. що за курсом валюти на той час дорівнювало 271 000.00 доларів США. З представлених квитанцій, а саме від 20 січня 2007 року на суму 101 000.00 грн. (т. 1 а.с. 24), від 26 січня 2007 року на суму 75 750.00 грн., від 03.04. 2007 року на суму 181 078, 57 грн. (т. 1 а.с. 23) встановлено, що [PERSON] перерахувала на рахунок ОК ЖБК «Південна будівельна компанія» 357 828, 57 грн. Таким чином, позивачкою на користь відповідача було здійснено наступні виплати: платіж на суму 75 750.00 грн. (на день сплати становило 15 000.00 доларів США; платіж на суму 101 000,00 грн.( що на день сплати становило 20 000.00 доларів США; платіж на суму 181 078, 57 грн. (що на день сплати становило 35 857, 14 доларів США. Загалом позивачкою на користь відповідача було сплачено 357 828, 57 грн., що відповідає 70857,14 доларам США. 27 липня 2011 року заочним рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області по справі № 2-1152/11 залишеним без змін постановою Апеляційного суду Одеської області 14 серпня 2018 року (справа 2-1152/11 а.с. 133-135) розірвано договір № 1/07 про пайову участь у будівництві укладений від 26 січня 2007 року між обслуговуючим кооперативом «Південна будівельна компанія» та [PERSON] . В судовому рішенні зазначено, що підставою для розірвання договору було прострочення [PERSON] внесення відповідачкою пайових внесків більше ніж на 60 календарних днів, про що вона повідомлялась листами від ОК «Житлова будівельна компанія» від 18.10.2007 року, від 26.10.2007 року, від 07.12.2007 року та не цікавилась порядком повернення внесених нею пайових внесків (справа 2-1152/11 а.с. 49-50). Задовольняючи позов суд виходив з того, що на час розгляду даної справи договір про пайову участь у будівництві від 26 січня 2007 року № 1/07 укладений між ОК «ЖБК «Південна будівельна компанія» та [PERSON] є розірваним у зв`язку з істотними порушеннями умов договору з моменту набрання законної сили рішення суду. У зв`язку з чим [PERSON] має право вимагати повернення того, що було виконане нею за зобов`язанням та має право вимоги на відшкодування збитків завданих розірванням договору. Правові наслідки зміни або розірвання договору визначені умовами ст. 653 ЦК України відповідно до якої: 1. У разі зміни договору зобов`язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо. 2. У разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. 3. У разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. 4. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом. 5. Якщо договір змінений або розірваний у зв`язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору. Відповідно до ст. 654 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту. Щодо стягнення грошових коштів в іноземній валюті необхідно зазначити наступне. Фактичний розмір сплаченого [PERSON] авансу та пайових внесків в рахунок ціни договору встановлено судом у розмірі 70857,14 доларам США, грошові кошти сплачувались у позивачем гривні, проте на виконання укладеного сторонами договору розмір платежів розраховувався в еквіваленті за офіційним курсом долара США на день проведення платежу, що передбачено п.2.1 пайового договору №1/07 від 26 грудня 2007 року та додатком №4 до договору. Частиною 2 статті 533 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Крім того, зважаючи на правову позицію викладену в ухвалі Верховного Суду України від 30.05.2012 року, закон передбачає обов`язковість здійснення платежів на території України в національній валюті, однак він не містить заборони на використання в розрахунках розміру грошових зобов`язань іноземної валюти або інших розрахункових величин. Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству. Крім того, висновки про можливість ухвалення судом рішення про стягнення в іноземній валюті містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі №373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18). Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно ст. ст. 79, 80 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Враховуючи викладене та

Outcome: partial