Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-26 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно. Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що [INFO] помер їхній батько [PERSON] , після якого відкрилась спадщина на спадкове майно. Після смерті батька позивачі відмовились від прийняття спадщини на користь матері [PERSON] , яка в установлений законом строк звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Однак, оформити спадкові права мати не встигла, оскільки померла [INFO] . За життя [PERSON] заповіту не склала. [PERSON] та [PERSON] у вересні 2021 року звернулись до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після смерті матері. Постановами державного нотаріуса позивачам відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. За таких обставин позивачі звернулась до суду за захистом своїх порушених прав, оскільки іншим шляхом захистити свої порушені права не можуть. Ухвалою суду від 13.03.2023 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 23.05.2023 року протокольною ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивачі в судове засідання не з`явились, до суду подали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять задовольнити. Представник відповідача Петрівської сільської ради в судове засідання не з`явився, до суду подав клопотання про розгляд справи у відсутність представника сільської ради. Представник третьої особи Головного управління Держгеокадастру у Київській області, в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного. Як вбачається з копії свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , № [NUMBER] виданого 22.01.1970 року, батьками є: батько [PERSON] , мати [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , № [NUMBER] виданого 01.04.1974 року, батьками є: батько [PERSON] , мати [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про одруження № [NUMBER] виданого 17.07.2001 року, [PERSON] , [INFO] , уклав шлюб з [PERSON] , [INFO] , яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] ». [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] виданого 04.12.2009 року. Згідно до копії експертного висновку №056/491-b-2 від 11.11.2010 року наданого Українським бюро лінгвістичних експертиз, прізвище « [PERSON] » та « [PERSON] » ідентичні. Відповідно до ст.1220 ЦК України відкрилась спадщина на спадкове майно. Частиною 1 статті 1297 ЦК України встановлено обов`язок спадкоємця звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З копії спадкової справи №213/2010 до майна померлого [INFO] [PERSON] вбачається, що 30.03.2010 року [PERSON] та [PERSON] звернулись до державного нотаріуса із заявою зареєстрованою під №379 про відмову від належної їм частки спадкового майна, яке залишилось після смерті їхнього батька на користь дружини померлого [PERSON] . Крім того, з копії спадкової справи №213/2010 до майна померлого [INFO] [PERSON] вбачається, що 30.03.2010 року [PERSON] звернулась до державного нотаріуса із заявою зареєстрованою під №380 про прийняття спадщини після померлого [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] виданого 04.06.2021 року. З копії спадкової справи №296/2021 до майна померлої [INFO] [PERSON] вбачається, що 17.09.2021 року [PERSON] та [PERSON] звернулись до державного нотаріуса із заявами зареєстрованою під №904 та під №905 про прийняття спадщини після померлої [PERSON] . Постановою державного нотаріуса Вишгородської державної нотаріальної контори Дударєвою І.Ю. від 08.02.2023 року, відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на нерухоме майно. Крім того, постановою державного нотаріуса Вишгородської державної нотаріальної контори Дударєвою І.Ю. від 03.05.2023 року, відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на нерухоме майно. Згідно до п.2 ч.2 ст.331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно ч. 3 ст.3\~Закону України\~від 01\~липня 2004\~року «Про\~державну реєстрацію\~речових прав\~на нерухоме\~майно та\~їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч.4 ст.3\~зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Як вбачається з технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , виготовленого 19.10.2022 року, КП «Вишгородське бюро технічної інвентаризації», вказаний житловий будинок побудовано у 1969 році. Крім того, відповідно до копії виписки з по господарської книги домогосподарства за адресою: [ADDRESS] головою домогосподарства був [PERSON] . Відповідно до копії державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯГ №229236, земельна ділянка кадастровий номер 3221887801:03:149:0114, площею 0,2215 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд розташована за адресою: [ADDRESS] , належала на підставі рішення Старопетрівської сільської ради 35 сесії 4-го скликання від 07.10.2005 року №397, належала на праві приватної власності [PERSON] . Рішенням Старопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області четвертої сесії шостого скликання перше засідання від 11.05.2011 року №118-4.YI.1, визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №229239, що не пройшов державної реєстрації, кадастровий номер земельної ділянки: 3221887801:03:149:0114, виданий на ім`я [PERSON] в зв`язку з смертю [PERSON] та поданою заявою дружини. Внесено зміни до рішення 35 сесії IY скликання Старопетрівської сільської ради №397 від 07.10.2005 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки громадянам та видачі державних актів на території Старопетрівської сільської ради» стосовно передачі у власність земельної ділянки площею 0,2215 га по [ADDRESS] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд [PERSON] в зв`язку з його смертю, а саме: вилучено з власності [PERSON] земельну ділянку площею 0,2215 га на користь [PERSON] в зв`язку з поданою заявою та смертю [PERSON] . Передано [PERSON] у власність земельну ділянку площею 0,2215 га по [ADDRESS] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, площею 0,2215 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), земельні ділянка має кадастровий номер 3221887801:03:149:0157. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди на час закінчення будівництва спірного житлового будинку (1969 рік) регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року №56. Згідно з п. 6 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затвердженої Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року (була чинною до 13 грудня 1995 року), не підлягають реєстрації будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані. Підстави набуття права власності на житловий будинок, споруди та належність цього майна особі визначаються законодавством, чинним на час набуття права власності. Законодавством, яке діє на час відкриття спадщини, врегульовано питання спадкування цього майна, а не його належність спадкодавцю. Отже, при вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно суд керується законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самого спадкодавця на момент набуття ним права власності, а також положеннями ЦК Української\~РСР 1963 року, Законом України «Про власність», Законом України «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування в Україні», постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР». Відповідно до п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції Української РСР № 45/5 від 31 жовтня 1975 року, п. 45 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженої наказом Міністра юстиції Української РСР № 1/5 від 19 січня 1976 року, підтвердженням належності будинку може служити відповідна довідка виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, в якій, крім підтвердження належності жилого будинку (частини будинку) відчужувачу на підставі запису в погосподарській книзі, повинно бути також зазначено: дані про склад будинку; розмір загальної жилої площі і розмір земельної ділянки. Як роз`яснено в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування /зі збереженням її цільового призначення/ при підтвердженні цього права спадкодавця Державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Разом з тим, ст.126 ЗК України визначено, що право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених ч.2 цієї статті. За ч.2 ст.126 ЗК України право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки; свідоцтвом про право на спадщину. Тобто, після отримання свідоцтва про право на спадщину у спадкоємця виникають певні майнові права на земельну ділянку. Згідно п. «г» ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Отже, враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та земельна ділянка площею 0,2215 га, яка розташована в [ADDRESS] , з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 3221887801:03:149:0157, належали спадкодавцю [PERSON] , входить до складу спадкової маси та переходить до спадкоємців [PERSON] та [PERSON] . На підставі викладеного та

Outcome: approved