Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до Іллічівського міського суду Одеської області з позовом (а.с.1-4), в якому просить: - стягнути з Державного підприємства «Морська адміністрація Чорноморського рибного порту», код ЄДРПОУ 32927460 на користь [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , заборгованість по заробітній платі в розмірі 57390,39; - стягнути з Державного підприємства «Морська адміністрація Чорноморського рибного порту», код ЄДРПОУ 32927460 на користь [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , середній заробіток за весь період затримки розрахунку по день подання позовної заяви в розмірі 57798,16 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона, [PERSON] , У період з 22 лютого 2022 року по 06 березня 2023 року знаходилась у трудових відносинах з ДП «Морська адміністрація Чорноморського рибного порту». Під час знаходження у трудових правовідносинах з Відповідачем, з боку останнього була нарахована, але не виплачена заробітна плата у розмірі 81230,39 грн. 06 березня 2023 року позивач була звільнена відповідно пункту 1 статті 36 Кодексу законів про працю, згідно наказу №49-к від 06.03.2023 року. Вказаним наказом, була також передбачена виплата компенсації за невикористану щорічну відпустку тривалістю 36 календарних днів. Однак, в день звільнення 06.03.2023 відповідач не здійснив виплату належних коштів, що є грубим порушенням ч.1 ст. 116 КЗпП України. Згідно довідки відповідача №2023/03/06.1 від 06.03.2023 року у зв`язку зі звільненням позивача, їй було нараховані до виплати 81230,39 грн. Позивач звертає увагу, що відповідачем 13.03.2023 було сплачено 23840,00 грн., та вказано у призначенні заробітна плата за 2023 рік. За таких обставин, з відповідача підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі - 57390,39 грн. Також позивач вказує, що у зв`язку з тим, що відповідач не провів повний розрахунок при звільненні позивача, та враховуючи те, що з моменту звільнення до моменту звернення до суду пройшло 65 робочих днів, з нього підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку, який на момент звернення до суду складає 57798,16 грн. Позивач надала заяву в якій підтримала та просила задовольнити заявлені вимоги, а розгляд справи провести без її участі (а.с.15). Відповідач надав клопотання (а.с.14) в якому вказує, що позовні вимоги [PERSON] визнає в повному обсязі. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши та перевіривши докази, приймаючи до уваги заяви сторін та визнання позову відповідачем, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] працювала в ДП «Морська адміністрація Чорноморського рибного порту» з 22 лютого 2022 року по 06 березня 2023 року, що підтверджується довідкою про підтвердження місця роботи від 06 березня 2023 року №2023/03/06 (а.с.7). Згідно розрахункового листа за березень 2023 року вих.№2023/03/06.1 від 06.03.2023 (а.с.5) відповідачем була нарахована [PERSON] , але не виплачена заробітна плата у розмірі 81230,39 грн. Згідно наказу №49-к від 06.03.2023 (а.с.6), позивач була звільнена з підприємства відповідно пункту 1 статті 36 Кодексу законів про працю. Вказаним наказом, була також передбачена виплата компенсації за невикористану щорічну відпустку тривалістю 36 календарних днів. Як передбачено ч.1 ст.47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Відповідно до приписів ч.1 ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення, якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначенні суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Крім того, частинами 1, 2 ст.83 КЗпП України передбачено, що у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину-інваліда з дитинства підгрупи А І групи. З аналізу вказаної правової норми вбачається, що остаточний розрахунок при звільненні працівника проводиться в день його звільнення, з обов`язковим попереднім письмовим повідомленням працівника про розмір нарахованих сум. Однак, в день звільнення 06.03.2023 відповідач не здійснив виплату належних коштів, що є грубим порушенням ч.1 ст.116 КЗпП України. Згідно довідки відповідача №2023/03/06.1 від 06.03.2023 у зв`язку зі звільненням позивача нараховані до виплати 81230,39 грн. Відповідачем 13.03.2023 було сплачено 23840,00 грн., тому з відповідача підлягає стягненню в судовому порядку заборгованість по заробітній платі в розмірі 57390,39 грн. Крім того, як передбачено ч.1 ст.117 КЗпП України, в разі не виплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначенні в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити своєму працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно Порядку обчислення середньої заробітної плати затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995 в інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середнього (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством - на число календарних днів за цей період. У зв`язку з тим, що відповідач не провів повний розрахунок при звільненні позивача, та враховуючи те, що з моменту звільнення до моменту звернення до суду пройшло 65 робочих днів, приймаючи до уваги наданий позивачем розрахунок та проведені відповідачем компенсаційні виплати, суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку в розмірі 57798,16 грн. Відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. У зв`язку із задоволенням позову, судовий збір на користь держави слід стягнути з Державного підприємства «Морська адміністрація Чорноморського рибного порту» у розмірі 1151,89 грн.

Outcome: approved