Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-11 00:00:00

01.05.2023 позивач [PERSON] звернулась до Дзержинського районного суду м. Харкова з вказаною позовною заявою. В обґрунтування позову зазначено, що 23.11.2013 між сторонами укладено шлюб. Від шлюбу мають дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до договору між батьками про проживання, виховання дітей від 02.07.2018 сторони визначили, що місце проживання дітей за місцем проживання матері. Позивач більше не має бажання та наміру перебувати з відповідачем у шлюбі, який фактично припинено. Тривалий час кожен з них живе окремим життям та своїми інтересами, фактично сім`я припинила існування. У зв`язку з чим позивач просить не надавати терміну для примирення, розірвати шлюб. Позивач [PERSON] звернулась з заявою про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала, просили розірвати шлюб, не заперечував проти заочного рішення. Відповідач та його представник [PERSON] у судове засідання не з`явились, про день та час слухання справи повідомлені своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не сповістили. Суд вважає, що підстав для відкладення розгляду справи немає, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення рішення, адже основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Окрім того, з копії витягу з наказу командира військової частини [NUMBER] від 28.05.2023 вбачається, що [PERSON] перебував у відрядженні з 28.05.2023 по 19.06.2023, що і було враховано судом при відкладенні розгляду справи, який призначений 12.06.2023. Станом на 12.07.2023 відповідачем та його представником не було надано доказів неможливості прибути до судового засідання. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів, та за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що не суперечить положенням ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено та з матеріалів справи вбачається те, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстровано 23.11.2013 у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис №1030. Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . 02.07.2018 між [PERSON] та [PERSON] укладено договір між батьками про проживання, виховання дітей, відповідно до якого місце проживання дітей визначено за місцем проживання матері. Згідно ч.2\~ст.104 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до приписів ст.112 СК України, при розгляді справ про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки подальше спільне життя неможливе. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, почуття любові, поваги та взаєморозуміння між подружжям втрачені, тому примирення сторін неможливе, так як позивач посилаються на неможливість поновлення шлюбних відносин. Окрім того, з наданого позивачем договору між батьками про проживання, виховання дітей, який укладено сторонами 02.07.2018 та посвідчено приватним нотаріусом ХМНО, зареєстровано в реєстрі №1222, вбачається, що укладаючи зазначений договір сторонами повідомлено, що батько дітей, тобто [PERSON] проживає окремо від дітей. Згідно ч. 3\~ст. 105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Відповідно до\~статті 113 СК України\~особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачем не висловлено бажання про відновлення дошлюбного прізвища. Таким чином, оцінюючи наведені докази, суд приходить до висновку про можливість розірвати шлюб між сторонами. На підставі викладеного, ст. 75,76,104, 105, 110-114 СК України і

Outcome: approved