Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності йому трудової книжки [NUMBER] виданої 01.11.1982. В заяві вказав, що в його трудовій книжці було допущено помилку та невірно зазначено його ім`я. У зв`язку з вказаною помилкою у нього виникли ускладнення при обчисленні страхового стажу для призначення пенсії за віком, оскільки вони виявлені працівниками ГУ Пенсійного фонду України в м. Києві, а тому відмовлено у призначені пенсії. Встановлення факту належності заявнику трудової книжки необхідно йому для звернення до Пенсійного фонду України з метою призначення пенсії. Заявник [PERSON] надав до суду заяву, в якій підтримав заявлені вимоги та просив розглядати справу без його участі. Представник заінтересованої особи ГУ ПФУ в м. Києві Ілона Самойлюк в судове засідання не з`явилася, надала письмові пояснення в яких просила провадження у справі закрити, посилаючись на те, що не підлягають встановленню належність документів, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання тощо. У судовому порядку відповідно до п. 26 Порядку підтвердження трудового стажу для призначення пенсій, затвердженого постановою КМУ від 12 серпня 1993 року № 637, встановлюється факт приналежності документа, що підтверджує трудовий стаж, якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові та прізвищем особи за паспортом та свідоцтвом про народження. Тобто встановлення факту наявності трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду України. Установлений нормативно-правовими актами порядок призначення пенсії передбачає і встановлення органом Пенсійного фонду України відповідного факту, а рішення вказаного органу щодо призначення пенсії передбачає оскарженню у встановленому законом порядку. Суд лише встановлює, що документ виданий певній особі, в дійсності належить їй, але не вправі вносити виправлення у даний документ. За таких обставин суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін за письмовими доказами, що містяться в матеріалах справи. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. На підставі ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. 01 листопада 1982 року видана трудова книжка [NUMBER] , на ім`я (зазначено на російській мові) [PERSON] , 1963 р.н. Однак згідно особистих документів заявника, а саме: паспорта громадянина України серії [NUMBER] , картки платника податків, перекладу свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] з азербайджанської мови на українську та російську мову, прізвище та ім`я заявника записано [PERSON] . Вищенаведені розбіжності у документах є очевидною помилкою при перекладі прізвища заявника з російської на українську мову, яка не може бути належним чином виправлена без звернення до суду. Встановлення факту належності заявнику трудової книжки має для заявника важливе юридичне значення, і надає йому право на отримання пенсії. Отже, суд приходить до висновку, що заявником було надано достатньо доказів, які вказують на факт належності йому трудової книжки, що є підставою для задоволення заяви. Щодо письмових пояснень представника заінтересованої особи ГУ ПФУ в м. Києві І. Самойлюк в яких вона просила закрити провадження, суд вважає їх такими, що не підлягають задоволенню, оскільки заявником [PERSON] надано заяву про встановлення факту належності йому трудової книжки, а не встановлення факту наявності трудового стажу. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип права на справедливий суд, який означає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 встановлено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Як роз`яснено в п. 12 вказаної постанови, при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 273 ЦПК України факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Враховуючи вищевикладені обставини та досліджені судом докази, суд вважає встановленим той факт, що трудова книжка [NUMBER] від 01.11.1982, видана [PERSON] (вказано на російській мові), належить [PERSON] . Суд всебічно та повно оцінив наявні докази, і вважає, що надані у справі докази та їх оцінка дають підстави для встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а відтак суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved