Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-03 00:00:00

У квітні 2023 року позивач звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із вищевказаною позовною заявою. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що батьками позивача [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] 25.07.1986 року позивач уклала шлюб із [PERSON] та відповідно змінила прізвище на « [PERSON] ». [INFO] померла її мати [PERSON] . Після смерті матері останнім місцем проживання спадкодавця за адресою: [ADDRESS] , відкрилась спадщина на 41/100 частини домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , які належать [PERSON] на праві спільної сумісної власності на підставі рішення від 02.11.1973 року, справа № 2-2427-73. Позивач [PERSON] є єдиною донькою [PERSON] , а отже є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері. 23.02.2023 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Шатковської І.Ю. із заявою про прийняття спадщини, однак постановою нотаріуса від 27.03.2023 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері через пропуск шестимісячного строку для подання зазначеної заяви. Позивач зазначає, що у встановлений законом шестимісячний строк з дня відкриття спадщини вона не звернулась із заявою про прийняття спадщини, оскільки у зв`язку із введенням 24.02.2022 року на всій території України воєнного стану через повномасштабне вторгнення рф на територію України, позивач була змушена виїхати із рідного міста для запобігання загрози життю. Крім того, до березня 2023 року нотаріуси не мали доступу до спадкового реєстру та інших державних реєстрів для здійснення нотаріальних дій. Таким чином, позивач не мала можливості своєчасно звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини через існування об`єктивних причин та непереборних обставин, що є поважною причиною пропуску нею строку для прийняття спадщини. Враховуючи викладене, позивач змушена звернутися до суду та просити визнати причини пропуску строку прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , поважними та визначити позивачу додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , в два місяці моменту набрання рішення законної сили. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 19.04.2023 року відкрито спрощене позовне провадження по справі та призначено судове засідання. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська 24.05.2023 року клопотання представника позивача адвоката Миронової В.В. про витребування доказів було задоволено, витребувано у приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Шатковської І.Ю. належним чином завірену копію спадкової справи після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . 19.06.2023 року на адресу суду надійшла належним чином завірена копія спадкової справи після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, натомість її представник адвокат Миронова В.В. надала до суду заяву з проханням провести судове засідання без застосування засобів технічної фіксації, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] надала до суду заяву, у якій просила розгляд справи провести за відсутності представника ДМР, прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства на підставі наявних у справі матеріалів. Третя особа у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила, будь-яких заяв від неї не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч. 4 ст. 55, ст. 124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст. 13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 11). 25.07.1986 року [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] та відповідно змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с. 12). Матері позивача [PERSON] на праві спільної сумісної власності на підставі рішення від 02.11.1973 року, справа № 2-2427-73 належать 41/100 частини домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS] (а.с. 13). [INFO] мати позивача [PERSON] померла (а.с. 10). Позивач [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом після смерті матері, 23.02.2023 року звернулася до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Шатковської І.Ю. із заявою про прийняття спадщини, однак постановою нотаріуса від 27.03.2023 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері через пропуск шестимісячного строку для подання зазначеної заяви (а.с. 14). Положеннями ст.ст. 1216, 1217 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Відповідно до ст.\~1220\~ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою Так, для прийняття спадщини спадкоємцем, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, необхідно особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, згідно ст. 1269 ЦК України. При цьому, такі дії повинні бути вчинені у встановлений частиною 1 статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини у шестимісячний строк. Пропуск такого строку, позбавляє спадкодавця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору, який пропущено з поважних причин, і потребує пред`явлення нею позову до суду про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Наведені положення у повній мірі відповідають правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 06.02.2013 року в справі № 6-167цс12. Відповідно до ст. 1270 ЦПК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Частиною 1 статті 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно із ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] пропустила встановлений строк для прийняття спадщини, тому вправі звернутись в суд з позовом для визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини. Згідно із п. 24 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. У правовій позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17 зазначено, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Як вбачається з наявних в матеріалах справи документів, у тому числі спадкової справи № 19/2023 щодо [PERSON] , яка померла [INFO] , [PERSON] є спадкоємцем першої черги майна померлої, інші спадкоємці першої черги відсутні. Окрім того, 24.02.2022 року у зв`язку з військовою агресією рф проти України Указом Президента України № 64/2022, який неодноразово було продовжено, введено воєнний стан. Режим воєнного стану триває і до цього часу. На території України ведуться активні бойові дії, що, в свою чергу позбавляє громадян України можливості в повній мірі реалізовувати свої права, передбачені законом. Постановою Кабінету\~Міністрів України\~№ 164\~від 28.02.2022\~року «Деякі\~питання нотаріату\~в умовах\~воєнного стану» встановлено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. У пункті 24 абз. 6 постанови Пленуму\~Верховного суду\~України від\~30.05.2008\~року №\~7\~«Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування» зазначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця для вчинення цих дій. Законодавство України не містить вичерпного переліку поважних причин пропуску строку на прийняття спадщини, а також чітко не вказує які причини є поважними. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд дослідив поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини, які пов`язані з об`єктивними факторами для спадкоємця щодо неможливості вчинення цих дій. Проаналізувавши встановлені обставини справи, оцінивши надані докази в їх сукупності та наведені позивачем причини пропуску строку звернення за оформленням спадкових прав, суд вважає такі причини поважними, непереборними та такими, що не залежали від волі позивача, оскільки встановлено, що позивач пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини через збройну агресію і військові дії рф на території України та побоювання за своє життя та здоров`я. У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищевикладене, розглядаючи даний спір в межах заявлених вимог, оцінюючи здобуті по справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності та взаємності зв`язку у сукупності, враховуючи доведеність позивачем позовних вимог, а також те, що факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, враховуючи встановлення судом наявності поважних причин його пропуску, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог, визнання причини пропуску строку прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , поважними та визначення позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , в два місяці моменту набрання цим рішення законної сили. Крім того, суд звертає увагу на те, що визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не вирішує питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК України. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки представник позивача не просить стягнути судові витрати із відповідача, суд вважає за можливе судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1\~073,60 грн. (а.с. 5) покласти на позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved