Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, яка продовжує навчання. В обґрунтування позову зазначає, що відповідач є матір`ю неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , який на даний час проживає та навчається в КЗ «Черешенський ліцей» і знаходиться на повному державному отриманні. Його мати добровільної матеріальної допомоги не утримання дитини не надає, не цікавиться фізичним та духовним розвитком дитини. Рішення суду від 05.02.2013 року відповідач позбавлена батьківських прав відносно даної дитини, аліменти на його утримання не стягувались. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання її неповнолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки всіх видів її заробітку (доходу) але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму дитини відповідного віку і досягнення повноліття. Ухвалою судді Талалаївського районного суду від 19 червня 2023 року було відкрито спрощене позовне провадження у справі та вирішено справу розглядати без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами на 28 червня 2023 року. Ухвалою від 28 червня 2023 року проведення судового засідання по справі було відкладено на 10 липня 2023 року та вирішено проводити заочний розгляд справи з повідомленням відповідача шляхом поміщення оголошення на веб-сайті Судової влади України. Відповідач [PERSON] про час і місце розгляду справи повідомлена шляхом поміщення оголошення на сайті, яке було розміщено для загального відома 03 липня 2023 року. Таким чином відповідач [PERSON] у відповідності до ч.11 ст 128 ЦПК України вважається належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, відзиву на позов не подала. Суд за встановлених обставин зазначає, що відповідно положення ст. 280 ЦПК України, коли у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, заперечення на позов не подав, позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування даних умов. Крім того, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши та проаналізувавши наявні по справі докази, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є матір`ю неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.8). Згідно довідки 257 від 06.06.2023 року [PERSON] навчається у 6 класі комунального закладу «Черешенський ліцей», утримується за рахунок закладу та перебуває на повному державному утриманні (а.с.7). Рішенням Талалаївського районного суду від 05 лютого 2013 року, яке набрало законної сили 18 лютого 2013 року, [PERSON] позбавлена батьківських прав, зокрема, і щодо сина [PERSON] , [INFO] . В частині вимог про стягнення аліментів відмовлено (а.с. 3-6) Судом встановлені наступні фактичні обставини та визначено змість спірних правовідносин. Відповідно до положень статті 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав: 1) втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; 2) перестає бути законним представником дитини; 3) втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; 4) не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; 5) не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); 6) втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до ч.2 ст 51 Конституції України, ст 180 СК України - батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Відповідно до частини 1 ст 183 СУ України частка заробітку (доходу) батьків, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Положеннями ст 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, інші обставини, що мають істотне значення; розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд, даючи належну оцінку наявним у справі доказам, приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на неповнолітню дитину в розмірі 1/4 частини всіх видів її доходів щомісячно до повноліття. Відповідно до ст. 141 ЦПК України та підпункту 1 п.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» необхідно стягнути з відповідача судовий збір в сумі 1073 грн 60 коп. на користь держави. Відповідно до ст. 430 ЦПК України необхідно допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved