Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-03 00:00:00

Позивач ПрАТ «СК «Уніка» звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі 135275,09 грн та суму сплаченого судового збору. Свої вимоги мотивує тим, що 23 лютого 2021 року о 15 год. 00 хв. у м. Києві, по вул. Борщагівській, 206 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Nissan Maxima», державний реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував водій [PERSON] та автомобіля «Mitsubishi Outlander», державний реєстраційний номер [NUMBER] , який належить [PERSON] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Солом`янського районного суду м.Києва від 20.04.2021 року по справі №760/4824/21 відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності. На момент дорожньо-транспортної пригоди діяв Договір добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО» №370023/4615/0000046 від 22 травня 2020 року, який було укладено між ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» та [PERSON] . Згідно вказаного договору були застраховані майнові інтереси, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням наземним транспортним засобом «Mitsubishi Outlander », державний реєстраційний номер [NUMBER] . Страхувальник своєчасно звернувся до ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» із заявою №00407943 про подію з ознаками страхового випадку згідно договору КАСКО №370023/4615/0000046. Дана заяву було розглянуто, пошкодження автомобіля «Mitsubishi Outlander», державний реєстраційний номер [NUMBER] , визнано страховим випадком. Позивач здійснив виплату суми страхового відшкодування на користь власника пошкодженого транспортного засобу «Mitsubishi Outlander», державний реєстраційний номер [NUMBER] , у розмірі 139170 грн. 09 коп., що підтверджується платіжним дорученням №206643 від 11 березня 2021 року. У досудовому порядку між ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» та [PERSON] було укладено Договір №29654 про відшкодування грошових коштів в порядку регресу від 24 травня 2021 року, згідно якого [PERSON] в порядку відшкодування матеріального збитку, завданого ПрАТ «СК «УНІКА» зобов`язувався сплачувати на користь останнього грошові кошти в порядку визначеному договором №29654. Відповідачем у досудовому порядку було сплачено борг у сумі 3895 грн згідно платіжного доручення №@2PL052138 від 25 червня 2021 року. Після цього жодних виплат від відповідача не надходило. Розмір боргу за вирахуванням суми, яку було сплачено відповідачем у добровільному порядку, складає: 135 275 грн 09 коп. На момент настання страхового випадку цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. З огляду на викладене, позивач просив задовольнити позов. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 вересня 2022 року справу розподілено судді Аксьоновій Н.М. Ухвалою суду від 26 вересня 2022 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження, справу призначено до розгляду в судовому засіданні з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, однак подав суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подав. Судова повістка, що направлялись на його адресу за місцем проживання, не була отримана відповідачем та повернута на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Згідно ч.6 ст.272 ЦПК України днем вручення судового рішення є : 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Враховуючи вимоги даної норми закону суд вважає повідомлення відповідача про час розгляду справи належним. З`ясувавши доводи та аргументи позивача, обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку, що позов необхідно задовольнити з огляду на таке. Судом встановлено, що 22 травня 2020 між ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» та [PERSON] укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №370023/4615/0000046, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом «Mitsubishi Outlander», державний реєстраційний номер [NUMBER] . 23 лютого 2021 року о 15 год. 00 хв. у м. Києві, по вул. Борщагівській, 206 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Nissan Maxima», державний реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував водій [PERSON] та автомобіля «Mitsubishi Outlander», державний реєстраційний номер [NUMBER] , який належить [PERSON] , що призвело до пошкодження транспортних засобів. Постановою Солом`янського районного суду міста Києва від 20 квітня 2021 року [PERSON] було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Згідно ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчиненні вони цією особою За загальними правилами, зазначеними вище, тягар цивільної відповідальності у таких випадках має нести винна у завданні шкоди особа, якою є водій автомобіля чи особа, яка на відповідній правовій підставі керувала автомобілем та з вини якої сталась ДТП. За таких обставин, суд приходить до висновку, що дії водія [PERSON] вочевидь не відповідали вимогам ПДР України, а тому він, як особа, що керував автомобілем «Nissan Maxima», державний реєстраційний номер [NUMBER] , є єдиною винною особою дії якої призвели до ДТП. 23 лютого 2021 року власник пошкодженого автомобіля [PERSON] звернулася до ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» із заявою №00407943 про подію з ознаками страхового випадку згідно договору КАСКО №370023/4615/0000046. 11 березня 2021 року ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» на підставі заяви №00407943 про подію з ознаками страхового випадку згідно договору КАСКО №370023/4615/0000046 від 23 лютого 2021 року, страхового акту №00407943 від 10 березня 2021 року, рахунку №М_СчТ09271 від 10 березня 2021 року здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 139170,09 грн. Відповідачем у досудовому порядку на відшкодування шкоди в порядку регресу було сплачено 3895 грн згідно платіжного доручення №@2PL052138 від 25 червня 2021 року. Покликаючись на те, що відповідача визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, позивач сплатив потерпілій розмір страхового відшкодування, просив стягнути з відповідача на користь позивача розмір сплаченого ним страхового відшкодування за вирахуванням суми, яку було сплачено відповідачем у добровільному порядку, що складає 135 275,09 грн. Відповідно до положень частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства. Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні в межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією (пункт 43). Враховуючи викладене, правовідносини, що виникли між позивачем і відповідачем у зв`язку з виплатою першим на користь потерпілої страхового відшкодування, є засновані на суброгації - переході до позивача права вимоги потерпілої у деліктному зобов`язанні. Відповідно до п.3 ст.20 Закону України «Про страхування», при настанні страхового випадку страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Відповідно до ст.9 Закону України «Про страхування», страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договором майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Відповідно з ст.4 Закону України «Про страхування», страхування транспортного засобу належить до майнового страхування. Відповідно ст.27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно положень ст.1187 ЦК України, шкода спричинена джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. При цьому, особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до ст.993 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача 135275,09 грн на відшкодування витрат зі сплати страхового відшкодування. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 2481 грн в рахунок відшкодування сплаченого позивачем судового збору.

Outcome: approved