Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-26 00:00:00

У травні 2023 року АТ "ЮНЕКС БАНК" звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за договором про комплексне банківське обслуговування від 04.03.2019 у розмірі 21837,14 грн., у тому числі: 15175,26 грн. заборгованості за кредитом; 6661,88 грн. заборгованості за процентами, а також судові витрати у розмірі 2684,00 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 1260,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач приєднався до публічної пропозиції АТ "ЮНЕКС БАНК" на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, що оприлюднена на офіційному веб-сайті Банку за електронною адресою www.unexbank.ua, шляхом заповнення, підписання та подання до Банку Анкети-заяви/Опитувальника/Виписки-повідомлення. Відповідно до підписаної Анкети-заяви, відповідач підтвердив, що ознайомився і погодився з публічною пропозицією Банку на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, з умовами та правилами надання банківських послуг. При цьому відповідач отримав банківську платіжну картку та надав Банку розписку про отримання картки та про ознайомлення з правилами користування карткою, визначених у публічній пропозиції АТ "ЮНЕКС БАНК" на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. Таким чином, відповідно до Анкети-заяви, відповідач акцептував та приєднався до публічної пропозиції позивача на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. На підставі Анкети-заяви АТ "ЮНЕКС БАНК" відповідачу було здійснено відкриття поточного рахунку № [NUMBER] .UAH та встановлено кредитний ліміт в розмірі 15000,00 грн., процентна ставка за користування кредитними коштами становить 48% річних строком до 04.03.2022, тип процентної ставки фіксована процентна ставка. Днем погашення Кредиту, нарахованих відсотків та інших платежів за додаткові та супутні послуги вважається день надходження коштів на рахунок № [NUMBER] .UAH, відкритий у АТ "ЮНЕКС БАНК". АТ "ЮНЕКС БАНК" свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, відкрив відповідачу особовий рахунок у гривні, надав відповідну платіжну картку та персональний ідентифікаційний номер до неї. В свою чергу, відповідач не виконує взятих на себе зобов`язань по сплаті кредиту та процентів, у зв`язку з чим станом на 01.06.2022 має заборгованість перед позивачем, яку в добровільному порядку не сплачує. Ухвалою суду від 23.05.2023 справу прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників. Сторонам надано строк для надання відзиву, пояснень, відповіді на відзив та заперечень. Визначений ч. 3 ст. 279 ЦПК України строк для реалізації особами своїх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків сплив. Відповідач у наданий судом строк та станом на момент розгляду справи своїм правом подання до суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не скористався, відзив на позов не подав, заперечень щодо розгляду справи в спрощеному порядку також подано не було, будь-яких клопотань та заяв від відповідача до суду не надходило, відтак відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з таких підстав. 04.03.2019 відповідач звернувся до АТ "ЮНЕКС БАНК" з метою отримання банківських послуг, заповнив, підписав та подав до Банку Анкету-заяву/Опитувальник/Виписку-повідомлення, згідно якої 04.03.2019 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок у розмірі 15000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48,00 % на рік строком до 04.03.2022. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно ч. 1 ст. 638 ЦК України, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. З наданих суду матеріалів справи встановлено, що відповідач, підписавши Анкету-заяву та інші документи, ознайомився і погодився з публічною пропозицією АТ "ЮНЕКС БАНК" на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, з умовами та правилами надання банківських послуг. З виписки по особовому рахунку за період з 04.03.2019 по 01.06.2022 встановлено, що відповідач [PERSON] використовував надані кошти та протягом певного періоду здійснював погашення заборгованості за кредитом. Разом із тим, відповідно до розрахунку, який долучено до позовної заяви, і який не спростовано відповідачем належними та допустимими доказами, внаслідок неналежного виконання [PERSON] умов кредитного договору та своїх зобов`язань станом на 01.06.2022 у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем на загальну суму у розмірі 21837,14 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом 15175,26 грн., заборгованості за процентами 6661,88 грн. Згідно ч.\~1\~ст.\~1054\~ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1\~глави 71 цього Кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Оскільки [PERSON] не сплатив Банку заборгованість за кредитом, суд вважає позовні вимоги АТ "ЮНЕКС\~БАНК" законними та обґрунтованими. При цьому, суд виходить з приписів ч. 1, ч. 5 ст. 81 ЦПК України\~та враховує, що відповідач не надав суду належних та допустимих доказів, що у нього відсутня заборгованість перед позивачем і що він належним чином, протягом усього строку дії кредитного договору, виконував його умови. Будучи обізнаним про розгляд судом справи за позовом Банку до нього, своєю пасивною поведінкою фактично ухилився від надання відзиву на позовну заяву та доказів відсутності заборгованості, за стягненням якої Банк звернувся до суду, таким чином на власний розсуд розпорядившись своїми процесуальними правами та обов`язками. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України,\~з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у сумі 2684,00 грн. Вирішуючи питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з такого. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 133 ЦПК України). За п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. При вирішенні\~питання про\~розподіл судових\~витрат суд,\~відповідно до\~ч.\~3\~ст.\~141\~ЦПК України,\~враховує:\~1)\~чи пов`язані\~ці витрати\~з розглядом\~справи; 2)\~чи є\~розмір таких\~витрат обґрунтованим\~та пропорційним\~до предмета\~спору з\~урахуванням ціни\~позову,\~значення справи\~для сторін,\~в тому\~числі чи\~міг результат\~її вирішення\~вплинути на\~репутацію сторони\~або чи\~викликала справа\~публічний інтерес; 3)\~поведінку сторони\~під час\~розгляду справи,\~що призвела\~до затягування\~розгляду справи,\~зокрема,\~подання стороною\~явно необґрунтованих\~заяв і\~клопотань,\~безпідставне твердження\~або заперечення\~стороною певних\~обставин,\~які мають\~значення для\~справи,\~безпідставне завищення\~позивачем позовних\~вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Згідно з ч. 3, ч. 4 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частиною 6\~ст.\~137\~ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. В свою чергу, відповідач відповідних клопотань про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу не подавав. Судом встановлено, що 04.04.2023 між АТ "ЮНЕКС БАНК" та ФОП [PERSON] , який діє на підставі Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 2412, виданого 23.10.2018 на підставі рішення Ради адвокатів Полтавської області № 18 від 23.10.2018, укладено договір про надання правової допомоги № 04/04/2023-1. Відповідно до п. 1.1. вказаного договору, виконавець, який має право на заняття адвокатською діяльністю відповідно до Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 2412, виданого 23.10.2018 на підставі рішення Ради адвокатів Полтавської області № 18 від 23.10.2018, зобов`язується надати замовнику наступні види правової допомоги (всі або деякі з перелічених за домовленістю із замовником): складання проектів процесуальних документів, складання листів, адвокатських запитів, претензій, заперечень, позовних заяви, пояснень, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, представництво інтересів замовника в органах державної влади та місцевого самоврядування (на підставі окремої довіреності), а замовник зобов`язується прийняти надані послуги та оплатити їх в порядку, в строки та на умовах, визначених цим договором. Згідно з п.1.2. договору № 04/04/2023-1 від 04.04.2023, детальний перелік послуг, пов`язаних з їх наданням повноважень, вартість та строки надання послуг визначаються відповідно до окремих домовленостей сторін, що оформлюються шляхом укладення додаткових договорів до цього договору. 04.04.2023 між АТ "ЮНЕКС БАНК" та ФОП [PERSON] , який діє на підставі Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 2412, виданого 23.10.2018 на підставі рішення Ради адвокатів Полтавської області № 18 від 23.10.2018, укладено додатковий договір № 1 до договору про надання правової допомоги № 04/04/2023-1 від 04.04.2023, відповідно до п. 1 якого, виконавець зобов`язується надати замовнику правову допомогу зі складання позовних заяв у кількості 200 штук та забезпечити їх надання до відповідного суду, а замовник зобов`язується прийняти надані послуги та оплатити їх в порядку, в строки та на умовах, визначених цим додатковим договором. Згідно з п. 5 цього додаткового договору, вартість послуги за одну складне та направлену до суду позовну заяву становить 1260,00 грн. Як вбачається з акту № 180 від 03.05.2023 про надання правової допомоги до додаткового договору № 1 до договору про надання правової допомоги № 04/04/2023-1 від 04.04.2023, адвокат надав правничі послуги в вигляді складання та надсилання до суду позовної заяви про стягнення заборгованості з [PERSON] за договором № 26202080370001.UAH від 04.03.2019. Загальна вартість послуги складає 1260,00 грн. Згідно з платіжною інструкцією № 293 від 04.05.2023, АТ "ЮНЕКС БАНК" перерахував на рахунок ФОП [PERSON] грошові кошти у сумі 1260,00 грн. в якості оплату згідно договору про надання правової допомоги № 04/04/2023-1 від 04.04.2023 та акту № 180 від 03.05.2023. Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України, сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Представником у суді може бути адвокат або законний представник (ч. 1 ст. 60 ЦПК України). За змістом ст. 15 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", про що зазначено в ч. 4 ст. 62 ЦПК України. За приписами п. 4 ст. 1, ч. 3, ч. 5 ст. 27 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики. Пунктом 9 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що представництво вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"). Відповідно до ст. 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"). Також за ст. 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09.06.2017, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю. Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката. Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання (п. 5.39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц). Пунктами 1-3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові на позивача, у разі часткового задоволення на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137, ч. 8 ст. 141 ЦПК України). Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постановах від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, від 22.01.2021 у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах від 02.12.2020 у справі № 317/1209/19, від 03.02.2021 у справі № 554/2586/16-ц, від 17.02.2021 у справі № 753/1203/18. Враховуючи викладене, матеріалами справи доведено, що розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу складає 1260,00 грн. За таких обставин, суд вважає, що позивачем доведені понесені ним витрати на правничу допомогу, а тому ці витрати підлягають стягненню з відповідача, відтак позовні вимоги в цій частині слід задовольнити. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved