Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-27 00:00:00

У квітні 2023 року приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Провідна» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку суброгації. В якому просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 12 366 грн. та судовий збір в розмірі 2 684 грн. В обґрунтування позовних вимог, ПрАТ «СК «Провідна» посилається на те, що 27.11.2018 між ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування майна, фізичних осіб і відповідальності перед третіми особами № 11/1179000/1006/18. Предметом цього Договору страхування є квартира [ADDRESS] . 15.09.2019 трапилося залиття кухонної кімнати в квартирі « [ADDRESS] .. Згідно акту обстеження квартири від 29.10.2019 за №579 залиття відбулося внаслідок того, що лопнула самовільно встановлена фільтр-колба очистки холодної води в кухні квартири [ADDRESS] , власником якої є [PERSON] . В результаті зазначеної аварії було пошкоджено застраховане майно. Враховуючи наявність Договору страхування, страхувальник пошкодженого Застрахованого майна звернувся до ПрАТ «СК «Провідна» з заявами про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. На виконання умов договору страхування, здійснено огляд пошкодженого застрахованого майна, про що складено Акт огляду від 04.11.2019 та звіт про незалежну оцінку вартості майнового збитку, завданого власнику майна, яке зазнало пошкоджень знаходиться за адресою: [ADDRESS] , згідно якого вартість майнового збитку, завданого власнику майна становить 12 366 грн. У зв`язку із зазначеним та зібраними документами ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» складено страховий акт по справі №2300289079 на суму 12 366 грн., та здійснено виплату на користь страхувальника, що підтверджується платіжним дорученням № 042724 від 08.11.2019 року. Згідно статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Викладене стало підставою для звернення позивача з даним позовом до суду. Ухвалою судді Дарницького районного суду від 27.04.2023відкрито провадження у справі з проведенням розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у цивільній справі без повідомлення сторін. Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило. 23.05.2023 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому посилається на те, що право позивача на звернення до суду з даним позовом, виник 18.11.2019, а відтак пропустив строк позовної давності на звернення до суду з даним позовом. 30.05.2023 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якому останній посилається на те, що строк звернення до суду з позовом позивачем не пропущено, в зв`язку з тим, що відповідно до п. 12 Розділу Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню корона вірусної хвороби, строки, що визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу продовжуються на строк дії карантину, а відтак строк звернення з позовом до суду позивачем не пропущений. 02.06.2023 представником відповідача подано заперечення на відповідь на відзив. 21.06.2023 представником позивача подано додаткові пояснення у справі. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Отже суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 27.11.2018 між страховиком ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» та страхувальником [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування майна, фізичних осіб і відповідальності перед третіми особами № 11/1179222/1006/18 /а.с.4/. Предметом цього Договору страхування є квартира [ADDRESS] , власником якої є [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності /а.с. 7/. 15.09.2019 трапилося залиття кухонної кімнати в квартирі [ADDRESS] . Згідно акту обстеження квартири від 29.10.2019 залиття відбулося в зв`язку з тим, що лопнула самовільно встановлена фільтр-колба очистки холодної води в квартирі [ADDRESS] , влсником якої є [PERSON] /а.с.5/. В результаті зазначеної аварії було пошкоджено застраховане майно. Враховуючи наявність Договору страхування, страхувальник пошкодженого Застрахованого майна звернувся до ПрАТ «СК «Провідна» з заявами про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. На виконання умов договору страхування, здійснено огляд пошкодженого застрахованого майна, про що складено Акт огляду №2300289079 про загибель, пошкодження, втрату майна та звіт про незалежну оцінку вартості майнового збитку, завданого власнику майна, яке зазнало пошкоджень з кошторисом, згідно якого вартість майнового збитку, завданого власнику майна становить 12 366 грн. /а.с. 9-19/. У зв`язку із зазначеним та зібраними документами ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» складено страховий акт по справі №2300289079 на суму 12 366 грн., та здійснено виплату на користь страхувальника, що підтверджується платіжним дорученням №042724 від 18.11.2019 /а.с. 20-21/. Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі! грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. У відповідності до ст. 20 Закону України «Про страхування», при настанні страхового випадку страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування, розмір якого визначається умовами договору. Статтею 1166 ЦК України встановлено, що шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Виплата страхового відшкодування була здійснена позивачем у відповідності до статті 25 Закону України «Про страхування». Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. При цьому за змістом статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності . Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Оцінюючи належність, допустимість, а також достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Разом з тим, суд критично ставиться до доводів відповідача, оскільки останні спростовані представником позивача. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати понесені позивачем по сплаті судового збору при зверненні до суду у розмірі 2 684 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved