Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» (далі - ПAT «Банк «Київська Русь») про визнання кредитного договору № 198/А від 14.05.2008 та договору застави №49/Z від 14.05.2008 недійсними. Зазначала, що 14.05.2008 між нею та ПAT «Банк «Київська Русь» було укладено кредитний договір № 198/А, згідно умов якого банк повинен надати їй грошові кошти у розмірі 18 350 дол. США строком до 13.05.2015 зі сплатою 13,7 % річних за користування кредитними коштами. На забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 15.05.2008 між нею та ПAT «Банк «Київська Русь» було укладено договір застави №49/Z. Вказала, що кредитний договір є недійсним, оскільки ПAT «Банк «Київська Русь» не виконав своїх зобов`язань, щодо законної видачі їй кредитних коштів в іноземній валюті, чим порушив п. 1.1 кредитного договору. Відповідно до п. 1.5 кредитного договору надання кредиту здійснюється шляхом видачі позичальнику готівкових коштів в іноземній валюті з каси банку. У порушення зазначених вимог вона не отримувала ні з каси банку, ні на свій поточний рахунок суму кредиту у розмірі 18 350 дол. США, а тому не має жодних зобов`язань перед відповідачем. Зокрема, посилаючись на те, що відповідач не виконав свої зобов`язання щодо видачі кредитних коштів в іноземній валюті, вона кредитні кошти не отримувала, вказала, що предмет договору не був виконаний, а тому вказаний кредитний договір є недійсним. Крім того, положення кредитного договору про порядок видачі і погашення кредиту також не відповідають вимогам законодавства, зокрема, банк не дотримався вимог Інструкції про касові операції в банках України, затвердженої Постановою Правління НБУ № 337 від 14.08.2009. Відтак, договорів на обслуговування рахунку № [NUMBER] та рахунку № [NUMBER] між банком та позичальником не укладалось, що унеможливило виконання кредитного договору, а саме погашення кредиту. Вказала, що неможливість виконувати кредитний договір в частині погашення кредиту тягне за собою недійсність кредитного договору в цілому, оскільки без порядку видачі та погашення такого кредитного договору виконати його неможливо. Окрім того, вказаний кредитний договір був підписаний під впливом обману з боку банку, зокрема, узгоджена у договорі відсоткова ставка за кредитом не відповідає фактично встановленим у договору розмірам. Відповідно до висновку аудитора від 17.09.2015 розрахунок показав, що реальна процентна ставка за кредитним договором складає 26,9 % у дол. США, що не відповідає п. 1.4 кредитного договору. Таким чином, ПAT «Банк «Київська Русь» приховав від неї повну і об`єктивну інформацію щодо реальної відсоткової ставки, що призводить до збільшення абсолютного значення подорожчання кредиту та кінцевої загальної суми кредиту, яку вона б сплатила відповідачу, а тому є обманом з боку відповідача. Враховуючи те, що вона погодилась на умови кредитування, які в подальшому виявилися такими, що не відповідали волевиявленню сторін, просила визнати недійсним з моменту підписання кредитний договір № 198/А від 14.05.2008, укладений між ПAT «Банк «Київська Русь» і [PERSON] , та договір застави № 49/Z від 14.05.2008, укладений між ПAT «Банк «Київська Русь» і [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Романко Л.І., зареєстрований в реєстрі за № 685. Окремих письмових заперечень щодо позовних вимог відповідачем не надано, натомість було надано зустрічний позов, який відповідно до ухвали Подільського районного суду від 27.06.2023 залишено без розгляду. Відповідно до ухвали Подільського районного суду м. Києва від 10.03.2021 залучено правонаступника ПАТ «Банк «Київська Русь» - ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс». Позивач у судове засідання не з`явилася, представник позивача подав до суду заяву, у якій просив розглядати справу за його відсутності та вказав на те, що позов підтримує в повному обсязі та просив його задовольнити. Суд ухвалив розглядати справу за відсутності позивача і її представника. Представник ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. Суд, відповідно до ст. 223 ЦПК України, ухвалив розглядати справу за відсутності представника ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс». Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази в справі в їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом установлено, що 14.05.2008 між АТ «Київська Русь» (кредитодавець) та [PERSON] (позичальник) було укладено кредитний договір №198/А (далі - кредитний договір) (а.с. 9-11 т. 1). Відповідно до п. 1.1 кредитного договору кредитодавець надає позичальнику споживчий кредит у сумі 18 350 дол. США, строком на 84 місяці з 14.05.2008 по 13.05.2015. Датою видачі кредиту є 14.05.2008. Відповідно до п. 1.2 кредитного договору позичальник зобов`язується погашати кредит, отриманий на підставі цього договору, згідно з наступним графіком: тіло кредиту - щомісячно, починаючи з 1 числав по 10 число поточного місяця включно, згідно графіку, що є невід`ємною частиною договору (додаток №2). Позичальником сплачується не менше 218 дол. США 45 центів; відсотки за кредитом - сплачуються щомісячно, починаючи з 1 числа по 10, не пізніше 10-го числа місяця, наступного за місяцем, за який вони нараховані, а також разом з повним погашенням кредиту за фактичну кількість днів користування кредитними коштами у місяці, в якому здійснюється погашення. Згідно з п. 1.4 кредитного договору відсоткова ставка по кредиту встановлюється в розмірі 13,7 % річних. Згідно з п. 2.1. кредитного договору позичальник зобов`язаний повернути кредит, отриманий згідно з цим договором та сплатити відсотки за його користування, шляхом внесення готівки в касу Кредитодавця, або безготівковим перерахуванням з власного рахунку, відповідно до графіку погашення кредиту, вказаного у п. 1.2 цього договору, остаточне погашення кредити здійснити не пізніше 13.05.2015. При цьому вартість кредиту залишається однаковою, незалежно від виду перерахування коштів. Згідно з п. 2.6 кредитного договору платежі по погашенню кредиту і сплаті відсотків здійснюється у готівковій формі через касу кредитодавця або шляхом безготівкового перерахування за наступними реквізитами: - погашення кредиту - рахунок № [NUMBER] в УЖБ АБ «Київська Русь»; - погашення відсотків - рахунок № [NUMBER] в УЖБ АБ «Київська Русь»; - МФО - 312709; - Ідентифікаційний номер 2278804248 ; - призначення платежу: погашення кредиту (сплата відсотків) згідно договору №187/А від 14.05.2008. Відповідно до п. 2.3 кредитного договору позичальник зобов`язаний на забезпечення виконання зобов`язань по кредиту і процентам за користування кредитом, а також можливих штрафних санкцій передати в заставу кредитодавцю легковий автомобіль марки «КIA», модель «CERATO 2/0 5 MT 2», реєстраційний номер [NUMBER] , рік випуску 2008, легковий седан-В, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] [NUMBER] , колір - чорний, що належить [PERSON] , згідно свідоцтва пр реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] . На забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 15.05.2008 між [PERSON] та ПAT «Банк «Київська Русь» було укладено договір застави №49/Z (а.с.16-18 т. 1). Відповідно до абз. 1 п. 1.1 застава за цим договором забезпечує вимоги заставодержателя за кредитним договором №198/А від 14.05.2008, укладеним між заставодержателем та [PERSON] , за умовами якого остання зобов`язана заставодержателю до 13.05.2015 повернути кредит у розмірі 18 350 дол. США., що по курсу НБУ на сьогоднішній день становить 91 667 грн. 50 коп., сплатити проценти за користування ним у розмірі 13,7 % річних та штрафні санкції у розмірі і у випадках, передбачених кредитним договором Відповідно до п. 1.2 договору застави предметом застави с автомобіль марки КІА, модель CERATO 2.0 5MT2, тип легковий седан - В, шасі (кузов, рама, коляска) № [NUMBER] . [NUMBER] сірого кольору, рік випуску 2008, реєстраційний номер [NUMBER] . Відповідно до п. 1.4. договору застави сторони цього договору оцінюють предмет застави у 106 090 грн. Згідно договору купівлі-продажу транспортного засобу з використанням банківського кредиту № 85/08 від 14.05.2008 становить 106 090 грн. Обґрунтовуючи позов, позивач вказала на те, що кредитних коштів банком їй не видано ні з каси банку, ні на її поточний рахунок. Разом з тим, як установлено судом, відповідно до п. 1.5 кредитного договору кредит надається шляхом видачі готівкових коштів з каси кредитодавця з одночасним конвертуванням у національну валюту України за курсом обміну валют банку, який діє в момент видачі кредиту з подальшим безготівковим перерахуванням кредитних коштів на рахунок продавця. Згідно з договором купівлі-продажу транспортного засобу з використанням банківського кредиту № 85/08 від 14.05.2008, укладеного між ПП «ХустАвтоТрейд» та [PERSON] , у відповідності з умовами даного договору продавець зобов`язується передати у власність, а покупець зобов`язується прийняти і оплатити транспортний засіб (далі - договір купівлі-продажу) (а.с. 111-113 т. 2). Відповідно до п. 2.2 договору купівлі-продажу загальна сума договору становить 106 090 грн. з урахуванням ПДВ і зміні не підлягає. Згідно з п. 3.2 договору купівлі-продажу розрахунок за транспортний засіб проводяться покупцем двома частинами на підставі наданої продавцем довідки-рахунку, шляхом сплати: авансового платежу у розмірі 20 000 грн. протягом 2 днів з дати укладення даного договору готівкою через касу продавця; безготівковим шляхом перерахування на поточний рахунок продавця решти, що складає 86 090 грн. за рахунок отриманого в банку кредиту протягом 3 робочих днів з дати підписання приймального-здавального акту транспортного засобу. Згідно з п. 5.1.1 договору купівлі-продажу продавець зобов`язаний надати покупцю направлення до банку або проект договору купівлі-продажу для розгляду банком питання надання кредиту для купівлі транспортного засобу, в якому опис транспортного засобу має відповідати опису, що вказаний у цьому договорі. Відповідно до п. 5.2.1. договору купівлі-продажу покупець зобов`язаний оплатити вартість транспортного засобу згідно з умовами, викладеними в даному договорі. Зі змісту кредитного договору, договору купівлі-продажу, вбачається те, що кредитний договір надано з метою придбання автомобіля «KIA», загальною вартістю 106 090 грн. Порядок видачі кредитних коштів визначено п. 1.5 кредитного договору, згідно умов якого кредит надається шляхом видачі готівкових коштів з каси кредитодавця з одночасним конвертуванням у національну валюту України за курсом обміну валют банку, який діє в момент видачі кредиту з подальшим безготівковим перерахуванням кредитних коштів на рахунок продавця. Відповідно до листа керуючого УЖФ АБ «Київська Русь» Зомбора Т.Т. повідомлено ПП «Хуст Авто Трейд», що АБ «Київська Русь» прийнято рішення про надання кредиту [PERSON] у розмірі 18 350 дол. США для придбання автомобіля «KIA», чорний колір, VIN [NUMBER] ; гарантовано сплату вищевказаної суми протягом 3 днів з дня поставлення автомобіля на постійний облік в органах ДАІ та передачі його в заставу банку (а.с.115 т.2). На підтвердження рішення банку додано висновок юрисконсульта щодо можливості надання кредиту на купівлю автомобіля від 08.05.2008 (а.с.116 т. 2), кредитний висновок УЖФ АБ «Київська Русь» від 08.05.2008 (а.с. 117 т.2), протокол №197/05-к засідання кредитного комітету УЖФ АБ «Київська Русь» від 08.05.2008 (а.с. 118 т.2), заяву [PERSON] від 08.05.2008 (а.с.120 т.2), анкету позичальника [PERSON] від 08.05.2008 (а.с.121 т.2). Крім того, на підтвердження проведення розрахунків за договором купівлі-продажу транспортного засобу банком надано рахунок-фактуру на оплату за а/м №ХАТА000180 від 07.08.2008 на суму 106 090 грн. (а.с.124 т. 2). Згідно з розпорядженням УЖФ АБ «Київська Русь» обліково-операційному відділу від 14.05.2008 за призначенням: [PERSON] видано кредит згідно кредитного договору №198/А від 14.05.2008, сума складає: 18 350 дол. США (а.с.90 т.2), розпорядженням УЖФ АБ «Київська Русь» обліково-операційному відділу від 14.05.2008 за призначенням: комісія за видачу кредиту згідно кредитного договору №198/А від 14.05.2008, позичальник [PERSON] , сума складає 923 грн. 68 коп. (а.с.89 т. 2), розпорядженням УЖФ АБ «Київська Русь» обліково-операційному відділу від 14.05.2008 за призначенням: оприбуткування застави кредиту згідно кредитного договору №198/А від 14.05.2008, сума складає 106 090 грн. (а.с.88 т. 2). Відповідно до меморіального ордеру №20150/авт. від 14.05.2008, згідно якого: Платник [PERSON] , банк платника - АБ «Київська Русь», сума - 106 090 грн., за призначенням: оприбуткування застави згідно договору №49/Z від 14.05.2008 (а.с.87 т. 2). На підтвердження перерахування кредитних коштів відповідачем надано заяву на переказ коштів №0/1351 від 14.05.2008, згідно якої: платник - УЖФ АБ «Київська Русь» м. Ужгород, отримувач - ПП «Хуст Авто Трейд», загальна сума - 86 090 грн., призначення - оплата за а/м KIA CERATO, згідно рахунку-фактури №ХАТА000180 від 07.05.2008 [PERSON] (а.с. 122 т. 2), заяву на переказ коштів № 1 від 12.05.2008, згідно якої: платник - [PERSON] , отримувач - ПП «Хуст Авто Трейд», загальна сума - 20 000 грн., призначення - плата за автомобіль (а.с. 123 т. 2). Враховуючи те, що кредитним договором та договором купівлі-продажу був визначений порядок видачі кредиту, за якого грошові кошти за кредитним договором банком у безготівковому порядку перераховано на користь ПП «Хуст Авто Трейд», зазначені умови були виконані, тому твердження позивача, що у порушення норм законодавства грошові кошти не були видані їй з каси банку чи перераховані на її рахунок не відповідає вимогам договору. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Як установлено судом, відповідно до п. 2.1. кредитного договору позичальник зобов`язаний повернути кредит, отриманий згідно з цим договором та сплатити відсотки за його користування, шляхом внесення готівки в касу Кредитодавця, або безготівковим перерахуванням з власного рахунку, відповідно до графіку погашення кредиту, вказаного у п. 1.2 цього договору, остаточне погашення кредити здійснити не пізніше 13.05.2015. При цьому вартість кредиту залишається однаковою, незалежно від виду перерахування коштів. Порядок погашення передбаченого п. 2.6 кредитного договору, згідно умов якого платежі по погашенню кредиту і сплаті відсотків здійснюється у готівковій формі через касу кредитодавця або шляхом безготівкового перерахування за наступними реквізитами: - погашення кредиту - рахунок № [NUMBER] в УЖБ АБ «Київська Русь»; - погашення відсотків - рахунок № [NUMBER] в УЖБ АБ «Київська Русь»; - МФО - 312709; - Ідентифікаційний номер 2278804248; - призначення платежу: погашення кредиту (сплата відсотків) згідно договору №187/А від 14.05.2008. Таким чином, твердження позивача про те, що сторонами не було визначено у кредитному договорі умови повернення кредитних коштів спростовується п. 2.6 кредитного договору, в якому передбачено порядок погашення у готівковій формі через касу кредитодавця або шляхом безготівкового перерахування на зазначені реквізити. Крім того, позивач вказувала на те, що узгоджена у договорі відсоткова ставка за кредитом не відповідає фактично встановленим у договору розмірам. Обґрунтовуючи позов в частині визнання договору недійсним, вказала, відповідно до висновку аудитора від 17.09.2015 розрахунок показав, що реальна процентна ставка за кредитним договором складає 26,9 %, що не відповідає п. 1.4 кредитного договору, а відтак ПAT «Банк «Київська Русь» приховав повну і об`єктивну інформацію щодо реальної відсоткової ставки, що призводить до збільшення абсолютного значення подорожчання кредиту та кінцевої загальної суми кредиту, яку позивач сплатила б відповідачу, а тому є обманом з боку відповідача. Згідно з п. 1.4 кредитного договору відсоткова ставка по кредиту встановлюється в розмірі 13,7 % річних. Відповідно до повідомлення УЖФ АБ «Київська Русь» від 28.08.2008 [PERSON] повідомлено про рішення кредитного комітету щодо підвищення відсоткової ставки по кредиту згідно кредитного договору №198/А від 14.05.2008 (а.с.86 т. 2). Згідно з додатковою угодою №1 до кредитного договору №198/А від 14.05.2008 від 01.09.2008 викладено у наступній редакції п. 1.4 кредитного договору №198/А від 14.05.2008 «зміна відсоткової ставки по кредиту встановлюється у розмірі 15.5% річних» (а.с.83 т. 2). Позивач погодилася укласти додаткову угоду від 01.09.2008 на умовах, визначених у ній, що підтверджується її підписом. Суд не приймає до уваги висновок експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи від 18.05.2017, призначеної за ініціативою позивача відповідно до ухвали Подільського районного суду м. Києва від 26.12.2016, оскільки у дослідницькій частині висновку відсутні обґрунтування висновків з поставлених питань, зокрема, щодо реальної процентної ставки кредитного договору №198/А від 14.05.2008. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 7 постанови № 9 від 6 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» (далі - постанова) правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Відповідно до ст. 230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Сторона, яка застосувала обман, зобов`язана відшкодувати другій стороні збитки у подвійному розмірі та моральну шкоду, що завдані у зв`язку з вчиненням цього правочину. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 8 постанови відповідно до частини першої статті 215 ЦК підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 20 постанови правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину. Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України вказано, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачем не надано доказів факту обману з боку відповідача, не надано доказів на підтверження обставин того, що умисним діями відповідача позивача було введено в омано щодо істотрих умов договору, а тому правових підстав для задоволення позову в цій частині немає. Не підлягає задоволенню також позов в частині визнання недійсним договору застави № 49/Z від 14.05.2008, укладений між ПAT «Банк «Київська Русь» і [PERSON] , оскільки позивачем не викладені обставини на обґрунтування правових вимог в частині визнання договору застави недійсним. Крім того, відповідач подав до суду заяву про застосування строків позовної давності, мотивуючи її тим, що позивач звернувся до суду з позовом з пропуском трирічного строку, оскільки договір був укладений 14.05.2008, а позивач звернувся до суду з позовом 19.10.2015. Відповідач просив застосувати до позовних вимог строк позовної давності та відмовити у задоволенні позову. Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст. 256 ЦК України). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Частиною 3 ст. 267 ЦК України передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Обґрунтовуючи позов, [PERSON] вказала, що про наявність обману з боку банку їй стало відомо після проведення розрахунку аудитором та наданого розрахунку реальної процентної ставки, а саме 17.09.2015. Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Як роз`яснив пленум Верховного Суду у п. 11 Постанови № 14 від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі» правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. Встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього. Такі ж правові висновки сформовано Верховним Судом у ряді постанов: від 22.05.2018 у справі №369/6892/15-ц, від 06.06.2018 у справі №37/1387/13-ц Оскільки доказів обґрунтованості позовних вимог [PERSON] не надано, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову, у зв`язку з його недоведеністю, що є самостійною підставою відмови у позові.

Outcome: dismissed