Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-29 00:00:00

Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення виплаченого страхового відшкодування, посилаючись на те, що 13.08.2020 о 00 год. 57 хв. по вул. Пушкіна у м. Лиман Донецької області [PERSON] керував автомобілем марки «Volkswagen Touareg», державний реєстраційний номер [NUMBER] , не врахував дорожньої обстановки, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на будівлю по [ADDRESS] . Вина [PERSON] у вчиненій дорожньо - транспортній пригоді встановлена постановою Краснолиманського міськрайонного суду Донецької області від 06 червня 2021 року у справі 236/4351/20, його визнано винним у вчиненні правопорушення за ст. 124 КУпАП. На дату скоєння цієї пригоди водій [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. В результаті зазначеної дорожньо-транспортної пригоди була пошкоджена будівля по [ADDRESS] , власником якої є [PERSON] . Потерпіла своєчасно звернулася до МТСБУ з повідомленням про ДТП від 14.08.2021 та заявою про виплату страхового відшкодування від 14.08.2021. Матеріальна шкода у розмірі 130000,00 грн. була відшкодована МТСБУ [PERSON] , про що свідчить платіжне доручення. Моторне (транспортне) страхове бюро України відповідно до Закону здійснило відшкодування шкоди за водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду і не мав договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, то відповідно до ст. ст. 1166, 1188, ч.1 ст. 1191 Цивільного кодексу України та п. 38.2 ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Просить суд стягнути зі [PERSON] на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України кошти в розмірі понесених витрат у розмірі 130000,00 грн. та судовий збір в розмірі 2270,00 грн. Відповідно до ч.5\~ст.279 ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Відповідач [PERSON] та його представник за довіреністю [PERSON] повідомлялися про розгляд справи у спрощеному провадженні, а також про необхідність надати відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують їх відзив. Як вбачається з матеріалів справи представник відповідача [PERSON] зареєстрований у підсистемі «Електронний суд», тому про дату та час розгляду справи він повідомлений, однак до суду не надав відзиву на позовну заяву. У відповідності до п.3, п.4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому суд, враховуючи згоду позивача (представника позивача), який просив справу розглянути у його відсутності, а також вказав, що не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку, відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] про стягнення виплаченого страхового відшкодування підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість. У відповідності до ч.1 ст. 1166 ЦК України « Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала». Згідно п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року „ Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди. „Шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. У відповідності зі ст. 1187 ч.2 ЦК України «Шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, що на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, збереження або зміст якого створює підвищену небезпеку.» Як вбачається з вимог ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі ( право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку». В судовому засіданні встановлено, що 13.08.2020 о 00 год. 57 хв. по вул. Пушкіна у м. Лиман Донецької області [PERSON] керував автомобілем марки «Volkswagen Touareg», державний реєстраційний номер [NUMBER] , не врахував дорожньої обстановки, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на будівлю по [ADDRESS] . В результаті дорожньо-транспортної пригоди будівля, яка належить [PERSON] отримала пошкодження. Вчинення даної дорожньо-транспортної пригоди стало можливим в результаті порушення [PERSON] Правил дорожнього руху України, а саме: - п.12.1 під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним. Постановою Краснолиманського міськройнного суду Донецької області від 03.06.2021 за № 236/4351/20 [PERSON] було визнано винним у скоєнні вищезазначеної Дорожньо-транспортної пригоди за ст. 124 КУпАП та провадження у справі закрито у зв`язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності. У відповідності до ч. 2 ст. 1192 ЦК України «Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі». Із Висновку звіту про оцінку вартості матеріальних збитків від зруйнування частини будівлі магазину, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , вбачається що станом на 14.08.2020 року матеріальні збитки від зруйнування частини будівлі складають 179428,00 грн. замовник та власник майна є [PERSON] . Із Платіжного доручення №64 від 05 січня 2021 року вбачається, що Моторне (транспортне) страхове бюро України сплатило страхове відшкодування [PERSON] в розмірі 130000,00 грн. Вказане Платіжне доручення №64 від 05 січня 2021 року не викликає сумнівів у суду, оскільки сплата страхового відшкодування підтверджені Наказом Моторного (транспортного) страхового бюро України № 2.3/3061 від 29 грудня 2020 року. Основними завданнями МТСБУ є, зокрема, здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом. Відповідно до п. а п 41.1\~ст. 41 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7\~статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Також відповідно до ст. 191 ч. 1 Цивільного кодексу України: «Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений Законом». Відповідальність за відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, на підставі положень ч. 2\~ст. 1187 ЦК України\~покладено на особу, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Оскільки з вини відповідача [PERSON] , який керував транспортним засобом «Volkswagen Touareg», державний реєстраційний номер [NUMBER] , сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої будівля магазину за адресою: [ADDRESS] , яка на праві власності належить [PERSON] на дату скоєння ДТП відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а позивач МТСБУ, у встановленому вимогами ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників неземних транспортних засобів» відшкодував власнику будівлі шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 130000,00 грн., а також зважаючи, що до позивача перейшло право вимоги до відповідача, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно з ч. 1ст. 81\~ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином суд приходить до висновку, що з [PERSON] на користь Моторного (транспортного) страхового буро України слід стягнути відшкодування матеріальних витрат за сплату страхового відшкодування в розмірі 130000,00 грн., задовольнивши вимоги позивача. Відповідно до ч.1 ст. 138 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 2270 грн. 00 коп. Суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача. З цих задоволених вимог підлягає сплаті судовий збір у сумі 2270 грн. 00 коп., який підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача і тому з відповідача слід стягнути на користь позивача Моторного (транспортного) страхового буро України витрати по сплаті ним судового збору у розмірі 2270 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved