Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-12 00:00:00

Позивач звернувся до Ковпаківського районного суду м. Суми із позовною заявою до ТОВ «Фінансова компанія Управління активами», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Тамара Миколаївна, Ковпаківський ВДВС у м. Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми)про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 21.12.2021 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. вчинив виконавчий напис №18926 про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованість у розмірі 39379,33 грн за кредитним договором №SAMDNWFC00006839925 від 11.07.2014. Позивач вважає, що виконавчий напис №18926 є протиправним та не відповідає вимогам ст. 87,88 Закону України «Про нотаріат», приватний нотаріус не переконався у безспірності заборгованості позивача перед відповідачем, крім того вважає що у нотаріуса були відсутні повноваження на вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, який не був нотаріально посвідчений та не відносився до документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. У зв`язку з чим позивач звертається до суду та просить визнати спірний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню та стягнути з відповідача понесені судові витрати на правову допомогу та витрати по сплаті судового збору. Ухвалою Ковпаківського районного суду м.Суми від 15.06.2023 задоволено заяву позивача про забезпечення позову. Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 19.06.2023 позовну заяву було прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження на 10:00 13.07.2023. Від представника відповідача 11.07.2023 надійшла заява про визнання позовних вимог, клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу та клопотання про врегулювання спору за участю судді. Позивач повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, представником позивача надано клопотання про розгляд справи у відсутність сторони позивача, в якому крім іншого просить задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручення поштових відправлень, у клопотанні про зменшення витрат на правничу допомогу, яке надійшло 11.07.2023 зазначив також клопотання про розгляд справи за його відсутності. Треті особи повідомлені про час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явилася, про причини неявки до суду не повідомили, клопотань про відкладення справи не надавала. Протокольною ухвалою суду від 31.08.2021 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про врегулювання спору за участю судді, зважаючи на положення ч. 1 ст. 201 ЦПК України про те, що таке врегулювання проводиться за згодою сторін, однак на час розгляду справи позивачем та його представником згода на врегулювання спору за участі судді не надходила. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. У відповідності до ч. 4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 20.12.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. був вчинений виконавчий напис №18926 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» заборгованість в загальному розмірі 39379,33 грн на підставі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 №1172. (а.с.21) Постановою державного Ковпаківського відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) від 22.02.2022 було відкрите виконавче провадження №68755329 з примусового виконання виконавчого напису №18926 від 21.12.2021 (а.с.19). За загальним правилом ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою ст. 39 Закону України «Про нотаріат», порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Так згідно ст. 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» затверджений перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. У зазначену Постанову Кабінетом Міністрів України своєю Постановою від 26.11.2014 №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» внесені зміни. Так у п. 2 до переліку доповнені кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме «пункту 2 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.» Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 залишено без змін. Оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 21.12.2021, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Зі змісту наведених судових рішень вбачається, що у переліку за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів немає кредитних договорів укладених у простій письмовій формі. Враховуючи встановлені обставини та зазначені положення вбачається, що в порушення вимог ст. 87 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчинив виконавчий напис на підставі документів які не відносяться до переліку за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів. Таким чином нотаріус діяв незаконно, а тому позов підлягає задоволенню. Крім того, позивач просить стягнути на його користь витрати на правову допомогу у розмірі 9500,00 грн, на підтвердження чого надає копію ордеру на надання правничої допомоги (а.с.12), копію договору №580/19-04-2023 про надання правничої (правової) допомоги від 19.04.2023 (а.с.13-14), свідоцтво про право зайняття адвокатською діяльністю (а.с.15), акт приймання-передачі наданої правничої допомоги №1 до Договору №580/19-04-2023 про надання правничої допомоги від 19.04.2023 (а.с.23), квитанцію №580 від 19.04.2023 (а.с.24), детальний опис робіт (наданих послуг) (а.с.25). Відповідач клопотав про зменшення розміру витрат на правничу допомогу до 3000,00 грн, обґрунтовуючи свої заперечення тим, що витрати на правову допомогу у розмірі 9500,00 грн не відповідають критеріям співмірності, а вартість адвокатських послуг вважає завищеною, оскільки даний спір є спором незначної складності, судова практика під час вирішення таких спорів є сталою і передбачуван6ою, оскільки вимоги базуються на прямій нормі права, що не передбачає вчинення таких написів. Проаналізувавши доводи сторін та надані докази, щодо витрат на професійну правничу допомогу суд приходить наступних висновків. Відповідно до п.4, 5, 6 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Представником надано детальний опис робіт (наданих послуг), згідно якого сукупний розмір витрат, які просить стягнути позивач складає 9500,00 грн., що складається з: - надання усної консультації (гонорар 1000,00 грн.); - підготовка та написання адвокатського запиту (гонорар 500,00 грн.); - підготовка та написання позовної заяви (гонорар 6000,00 грн.); - підготовка та написання заяви про забезпечення позову (гонорар 2000,00 грн.) Відповідно до ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Тож, враховуючи положення ст.137 ЦПК України, клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на правову допомогу, складність справи, обсяг наданих адвокатом послуг, ціну позову, суд вважає за доцільне зменшити розмір витрат на правову допомогу, що підлягає відшкодуванню позивачу та стягнути на його користь витрати на правову допомогу у розмірі 3000,00 грн. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, тому у відповідності до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору (536,80 грн), сплаченого ним при поданні позову, а решту 50 відсотків судового збору (536,80 грн) стягнути на його користь з відповідача згідно приписів ч. 1 ст. 141 ЦПК України, крім того стягненню з відповідача підлягають витрати за подання заяви про забезпечення позову у 536,8 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн, а всього 4073,60 грн.

Outcome: approved