Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-11 00:00:00

14 червня 2023 року до Ленінського районного суду міста Запоріжжя надійшла позовна заява об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Чуйкова 36», за підписом Голови правління ОСББ «Чуйкова 36» - Чупріна Д.В., до [PERSON] про стягнення внесків на управління будинком, в якому просить суд стягнути на користь позивача заборгованість по внескам по управлінню будинком за період з 01.03.2020 року по 31.03.2023 року у розмірі 4 621,49 гривень, три відсотки річних в сумі 185,00 гривень, інфляційні витрати в сумі 1 058,49 гривень, а всього - 5 864,98 гривень, а також судові витрати. Позовну заяву мотивує тим, що [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності належить квартира за адресою: [ADDRESS] на підставі Договору купівлі-продажу від 03.07.2015 року №2687, виданого Приватним нотаріусом Запорізького міського округу Салтан В.В. У багатоквартирному будинку [ADDRESS] в 2015 році створено Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Чуйкова 36». Відповідач є власником багатоквартирного будинку, в якому створено Об`єднання і відповідно до Статуту об`єднання є його членом. Відповідач систематично не сплачує внески на утримання будинку. За період з 01.03.2020 року по 31.03.2023 року нараховано внески на утримання будинку у розмірі 6 231,41 гривень, сплачено відповідачем за цей період - 1 609,92 гривень. Просить стягнути з Відповідача вказану заборгованість з урахування інфляційних витрат на 3% річних. Ухвалою суду від 16.06.2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Представник позивача в судове засідання не з`явився, 12.07.2023 року надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи судом повідомлений у встановленому законом порядку, про що свідчить конверт, який повернувся на адресу суду 06.07.2023 року з відмуткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Про причину неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, з урахуванням змісту статей 223, 280 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість ухвалення заочного рішення. Частиною 2 статті 247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд прийшов до наступних висновків. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. 02.12.2015 зареєстрована юридична особа Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Чуйкова 36», що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с.6). Відповідно до відповіді №115295 від 15.06.2023 року з Єдиного державного демографічного реєстру відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 15.07.2015 року. Згідно з інформаційною довідкою з ДРРП квартира [ADDRESS] на праві приватної спільної часткової власності належить [PERSON] (а.с.23) Відповідно до статті 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» до компетенції загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників. Згідно зі статтею 16 цього Закону об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання: встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахування до резервного та ремонтного фондів. Загальними зборами ОСББ «Чуйкова 36» був затверджений розмір внесків на управління багатоквартирним будинком за адресою: [ADDRESS] », в розмірі 5,16 грн./кв.м. для 1 поверху, 5,87 грн./кв.м. для 2-9 поверхів, що підтверджується протоколом Загальних зборів ОСББ «Чуйкова 36» № 27 від 16.12.2018 (а.с.14-18). Протоколом Загальних зборів ОСББ «Чуйкова 36» № 45 від 04.12.2021 року був затверджений розмір внесків на управління багатоквартирним будинком за адресою: [ADDRESS] », в розмірі 3,76 грн./кв.м. для 1 поверху, 7,14 грн./кв.м. для 2-9 поверхів (а.с.19-21). Відповідно до статті 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» співвласники зобов`язані своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені Законом та Статутом об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахування до резервного та ремонтного фондів. Згідно зі статтею 17 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків та платежів, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів, а також звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодувати заподіяні збитки. Відповідно до частини шостої статті 22 вказаного Закону, для фінансування самозабезпечення об`єднання співвласники сплачують відповідні внески і платежі в розмірах, установлених загальними зборами об`єднання. Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини шостої статті 13 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» у разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об`єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду. Також, частиною четвертою статті 319 ЦПК України передбачено, що власність зобов`язує. Згідно зі статтею 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, яке йому належить, якщо інше не встановлено законом або договором. Згідно зі статтею 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, що передбачено статтею 526 ЦК України Згідно зі статтями 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. За період з 01.03.2020 року по 31.03.2023 року відповідачу нараховано внески на утримання будинку у розмірі 6 231,41 гривень. Відповідачем за вказаний період сплачено 1 609,92 гривень. Відповідач порушив свої зобов`язання та несвоєчасно і не в повному обсязі (частково) вносив плату за внесками на утримання будинку та прибудинкової території, визначені об`єднанням, у зв`язку з чим за період з 01.03.2020 року по 31.03.2023 року виникла заборгованість у сумі 4 621,49 гривень, що підтверджується карткою боржника по ОСББ «Чуйкова 36» (а.с.24). Позивачем також заявлено вимогу про стягнення трьох відсотків річних в сумі 185,00 гривень, інфляційні витрати в сумі 1 058,49 гривень, за період з січня 2021 року по березень 2023 року включно, про що надано відповідні розрахунки (а.с.27-28). Відповідно до п. 2 ст. 625 ЦК України, боржник який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 64 Конституції України передбачена можливість введення в Україні воєнного або надзвичайного стану. При цьому можуть встановлюватися певні обмеження прав і свобод людини із зазначенням строку дії цих обмежень. Згідно зі ст.1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану", воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності. 24.02.2022 року відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» постановлено ввести в Україні воєнний стан строком на 30 діб. Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. В подальшому Указом Президента України від 18.04.2022 №259/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. Надалі дію воєнного стану неодноразово було продовжено, зокрема Указом Президента України № 573/2022 від 12 серпня 2022 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України № 2500-IX від 15 серпня 2022 року, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 5 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, в подальшому дію воєнного стану неодноразово продовжено та на теперішній час дію воєнного стану не скасовано. Постановою КМ України № 206 від 05.03.2022 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану», визначено, що в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64«Про введення воєнного стану в Україні», до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги. Вказана постанова набрала чинності з дня її опублікування і застосовується з 24 лютого 2022 року. Беручи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що вимоги в частині стягнення інфляційних втрат та 3 % річних підлягають стягненню з відповідача за період з січня 2021 року по 23 лютого 2022року включно, а саме: три відсотки річних в сумі 70,10 гривень, інфляційні витрати в сумі 226,91 гривень. З огляду на вищевикладене позовні вимоги підлягають задоволенню частково, а саме з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за внесками по управлінню будинком за період з 01.03.2020 року по 31.03.2023 року у розмірі 4 621,49 гривень, три відсотки річних за період з січня 2021 року по 23 лютого 2022року включно в сумі 70,10 гривень, інфляційні витрати за період з січня 2021 року по 23 лютого 2022року включно в сумі 226,91 гривень, а всього - 4 918,50 гривень. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у виді сплаченого судового збору пропорційно розміру задоволених вимог, а саме в розмірі сумі 2 250,86 гривень. Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Пунктом 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 3 ст. 141 ЦПК України передбачено, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. З матеріалів справи вбачається, що між ОСББ «Чуйкова 36» та адвокатським об`єднанням «Компанія «Довіра» було укладено договір про надання правової допомоги № 20 від 15.05.2023 року. Відповідно до п. 1.1 Договору Замовник доручає, а Виконавець зобов`язується надати Замовнику у відповідності до умов Договору правову допомогу з юридичних питань, які цікавлять Замовника, а Замовник зі свого боку зобов`язаний прийняти вказані послуги та своєчасно їх оплатити. Згідно п. 1.2 Договору Замовник звертається до Виконавця за правовою допомогою щодо стягнення несплачених внесків та платежів на утримання будинку та прибудинкової території з власника квартири [ADDRESS] (а.с. 29). В позовній заяві позивачем зазначено, що сума судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи складається з суми судового збору за подання юридичною особою позовної заяви майнового характеру, що сплачений позивачем, у розмірі 2684,00 грн. та суми витрат позивача на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язану з розглядом справи у суді у розмірі 3500,00 грн. До позовної заяви позивачем додано акт №1 виконаних робіт згідно з договором №20 від 15.05.2023 року відповідно до якого адвокатське об`єднання «Компанія «Довіра» надало правову допомогу ОСББ «Чуйкова 36» зі складання позовної заяви про стягнення несплачених внесків та платежів на утримання будинку та прибудинкової території вартістю 3500,00 грн., а також розрахунок № 1 від 16.05.2023 року, платіжна інструкція №76 від 05.06.2023 року (а.с.30-32). За положеннями статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність від» 05 липня 2012 року № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. На підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16. За таких підстав, в частині стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу позовні вимоги підлягають задоволенню пропорційно розміру задоволених вимог у сумі 2 935,18 грн.

Outcome: partial