Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-25 00:00:00

16 травня 2023 року заявник [PERSON] звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області з заявою про усиновлення дитини [PERSON] , [INFO] . Заяву мотивувала тим, що заявниця має бажання усиновити [PERSON] , має постійний дохід, працює на посаді вчителя, не має медичних протипоказань щодо усиновлення дитини. У судовому засіданні заявниця вимоги заяви підтримала та просила задовольнити заяву про усиновлення дитини. У судове засідання представник заінтересованої особи не з`явився, надали висновок про доцільність усиновлення дитини заявником. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та зібрані в ній письмові докази, приходить до висновку, що заява про усиновлення підлягає до задоволення з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] народилася [INFO] в місті Тараща Київської області (паспорт [NUMBER] , виданий 24.09.1999 року Таращанським РВ ГУ МВС України в Київській області). [PERSON] розлучена, має двох біологічних доньок: 2000 року народження і 2003 року народження. Відповідно до висновку служби у справах дітей та сім`ї Фастівської районної державної адміністрації Київської області від 09.09.2022 №01-11/158 про можливість бути кандидатом в усиновлювачі, акту обстеження житлово-побутових умов від 08.09.2022, складеного службою у справах дітей та сім`ї Фастівської районної державної адміністрації Київської області, громадянка [PERSON] може бути кандидатом в усиновлювачі малолітнього [PERSON] , [INFO] : який перебуває у неї під опікою. [PERSON] працює на посаді вчителя молодших класів Крюківщинської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Вишневої міської ради Бучанського району Київської області. Її середньомісячний прибуток складає 20 597,71 грн., згідно довідки від 15.08.2022 №1021, виданої директором Крюківщинської ЗОШ І-ІІ ступенів. Згідно медичного висновку від 28.07.2022 року, виданого Комунальним некомерційним підприємством «Центр первинної медико-санітарної допомоги Гатненської сільської ради» Гатненська амбулаторія загальної практики сімейної медицини, [PERSON] не має протипоказань щодо усиновлення дитини. Відповідно до витягу(повного) з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» Департаменту інформатизації Міністерства внутрішніх справ України станом на 14.07.2022 громадянка України [PERSON] , [INFO] до кримінальної відповідальності не притягується, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває. На сьогоднішній день [PERSON] разом із родиною проживає у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] в одноповерховому цегляному чотирьохкімнатному будинку, загальна площа якого - 187,1 кв.м., житлова 51,3 кв.м.. Будинок має всі відмінні стандарти для домогосподарства, облаштований необхідними комфортними меблями, предметами побуту, штучним та природнім освітленням. Санітарний стан добрий помешкання чисте, зручне, красиво декороване. Для дитини створені належні умови для відпочинку та сну. [PERSON] має можливість утримувати та виховувати хлопчика, забезпечити Йому належні умови для всебічного розумового, духовного та фізичного розвитку. Громадянка України [PERSON] з 09.09.2022 перебуває на обліку як кандидат в усиновлювачі в службі у справах дітей та сім`ї Фастівської районної державної адміністрації Київської області області за № 30, виявила бажання усиновити малолітнього [PERSON] , який перебуває у неї під опікою. Малолітній [PERSON] народився [INFO] в місті Бровари, Київська область, Україна (свідоцтво про народження [NUMBER] , видане 13.03.2019 року Броварським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області). 27.04.2020 року малолітнього [PERSON] рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області справа №361/1896/19 провадження № 2/361/322/20 було відібрано у батьків: матері - [PERSON] і батька [PERSON] без позбавлення батьківських прав. 13.03.2019 [PERSON] було поставлено на первинний облік служби у справах дітей виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області. Рішенням виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області від 06.10.2020 №755 «Про призначення опікуна над малолітнім [PERSON] » [PERSON] було призначено опікуном над дитиною. 21.09.2022 рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області справа №361/2542/21 провадження №2/361/694/22. батьків хлопчика: матір [PERSON] і батька [PERSON] було позбавлено батьківських прав. За час перебування дитини у родині [PERSON] по теперішній час батьки сина не провідували, ні письмово, ні усно його долею не цікавились, не виявляли піклування, не утримували дитину. Малолітній [PERSON] , [INFO] перебуває з 28.02.2023 на обліку дітей місцевого банку даних служби у справах дітей виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області, які можуть бути усиновлені. Згідно з медичним висновком про стан здоров`я на час огляду дитина соматично здорова. З історією розвитку та захворюваннями хлопчика усиновлювачка заявниця ознайомлена. [PERSON] має старших сестер і брата: [PERSON] , [INFO] . [PERSON] , [INFO] . [PERSON] . [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідно до рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 23.10.2019, постанови Київського апеляційного суду від 19.02.2019, батьки, [PERSON] та [PERSON] , позбавлені батьківських прав щодо чотирьох дітей. Діти перебувають на вихованні та утриманні у дитячому будинку сімейного типу [PERSON] , який функціонує за адресою: [ADDRESS] . Рішенням виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області від 05.03.2019 №268, №269, №270, №271, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування. 3 05 березня 2019 року. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] перебувають на обліку дітей, які можуть бути усиновлені. Малолітній [PERSON] ніколи не проживав із своїми старшими сестрами та братом, оскільки вони були вилучені від батьків ще до народження [PERSON] , між ними відсутня прив`язаність та тісний родинний емоційний зв`язок. Хлопчик потребує посиленої уваги та батьківської турботи через свій вік. Враховуючи, повідомлення про доцільність роз`єднання братів та сестер сімейної групи Ігнатенко Броварської міської ради Броварського району Київської області від 24.03.2023 №9.02-09.1/01/4558 орган опіки та піклування Броварської міської ради Броварського району Київської області надав згоду на роз`єднання брата, [PERSON] , з його братом, [PERSON] . та сестрами, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , для забезпечення права дитини [PERSON] на сімейне виховання. Родичі, інші громадяни України не виявили бажання взяти під опіку або усиновити дитину. Відповідно до Висновку від 27.03.2023 року №06-69/1001 орган опіки та піклування Фастівської районної державної адміністрації Київської області вважає, що усиновлення малолітнього [PERSON] , [INFO] громадянкою України [PERSON] доцільним та таким, що відповідає найвищим інтересам дитини для забезпечення стабільних та гармонійних умов життя. Зазначили, що у [PERSON] із [PERSON] склалися теплі відносини. Вона з душевним теплом, добротою та материнською ласкою ставиться до дитини. Стосунки під час спілкування свідчать про отримання емоційної підтримки, вказують на встановлення почуття симпатії. Згода на усиновлення у дитини не запитувалась і усиновлення [PERSON] , [INFO] , проводиться без її згоди, оскільки, у зв`язку зі своїм віком дитина не усвідомлює факту усиновлення. Відповідно до статті 21 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради Української РСР 27 лютого 1991 року, при усиновленні найкращі інтереси дитини мають враховуватися в першочерговому порядку. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно із статтею 20 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яку ратифіковано постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XII, дитина, яка тимчасово або постійно позбавлена сімейного оточення, має право на особливий захист і допомогу, що надаються державою. Держави-учасниці відповідно до своїх національних законів забезпечують зміну догляду за дитиною. Такий догляд може включати, зокрема усиновлення. Частиною першою статті 21 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року визначено, що держави-учасниці, які визнають і/чи дозволяють існування системи усиновлення, забезпечують, щоб найкращі інтереси дитини враховувалися в першочерговому порядку. На рівні внутрішнього законодавства України принцип урахування найкращих інтересів дитини викладено у пункті 8 статті 7 СК України та у статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», згідно з положеннями яких регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини; предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів дитини. Усиновлення є прийняттям усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя (стаття 207 СК України). Правові наслідки усиновлення визначені статтею 232 СК України. Згідно з частинами четвертою, п`ятою статті 232 СК України усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Усиновлення надає особі, яку усиновлено, права і накладає на неї обов`язки щодо усиновлювача у такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків. Отже, в контексті положень про усиновлення та батьківство, усиновитель робить свідомий та виважений вибір набути прав батька стосовно дитини, яка не є його кровною, та приймає на себе кореспондуючий цьому обов`язок стати рідною людиною цій дитині, вживати всіх можливих заходів та дій в інтересах дитини, займатися питаннями її виховання та розвитку таким чином і обсягом, яке в мінімальному значенні закріплено у законодавстві та диктується загальними уявленнями про батьківство. При цьому зовнішньо також має прослідковуватися те, що дитина відчуває, що вона перебуває в такому оточенні, яке забезпечить їй у необхідному випадку допомогу, зокрема і на її прохання, у звичайних побутових обставинах. Вищевказаного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 01 жовтня 2020 року винесеній за результатами розгляду цивільної справи № 2-1297/2004. Стаття 207 Сімейного кодексу України визначає що усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Відповідно до ч. 1 ст. 208 СК України, усиновленою може бути дитина. Згідно ст. 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 211 СК України усиновлювачем може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років. Різниця у віці між усиновлювачем та дитиною не може бути більшою ніж сорок п`ять років (ч.ч. 1, 2 ст. 211 СК України). Відповідно до ст. 212 СК України, не можуть бути усиновлювачами особи, які: обмежені у дієздатності; визнані недієздатними; позбавлені батьківських прав, якщо ці права не були поновлені; були усиновлювачами (опікунами, піклувальниками, прийомними батьками, батьками-вихователями) іншої дитини, але усиновлення було скасовано або визнано недійсним (було припинено опіку, піклування чи діяльність прийомної сім`ї або дитячого будинку сімейного типу) з їхньої вини; перебувають на обліку або на лікуванні у психоневрологічному чи наркологічному диспансері; зловживають спиртними напоями або наркотичними засобами; не мають постійного місця проживання та постійного заробітку (доходу); страждають на хвороби, перелік яких затверджений центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я; є іноземцями, які не перебувають у шлюбі, крім випадків, коли іноземець є родичем дитини; були засуджені за злочини проти життя і здоров`я, волі, честі та гідності, статевої свободи та статевої недоторканості особи, проти громадської безпеки, громадського порядку та моральності, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, а також за злочини, передбачені статтями 148, 150, 150-1, 164, 166, 167, 169, 181, 187, 324, 442 Кримінального кодексу України, або мають непогашену чи не зняту в установленому законом порядку судимість за вчинення інших злочинів; за станом здоров`я потребують постійного стороннього догляду; є особами без громадянства; перебувають у шлюбі з особою, яка відповідно до пунктів 3-6, 8 і 10 цієї статті не може бути усиновлювачем. Крім осіб, зазначених у частині першій цієї статті, не можуть бути усиновлювачами інші особи, інтереси яких суперечать інтересам дитини. Відповідно до ст. 224 СК України суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення; взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; особу дитини та стан її здоров`я; ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. При дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини. Згідно ст. 225 СК України усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Частиною 1 ст. 229 Сімейного кодексу України передбачено, що особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Згідно ч. 2, 3, 4 ст. 231 Сімейного кодексу України якщо усиновлювач записується батьком дитини, відповідно змінюється по батькові дитини. Якщо усиновлюється повнолітня особа, її прізвище, ім`я та по батькові можуть бути змінені у зв`язку з усиновленням за заявою усиновлювача та усиновленої особи. Про зміни, передбачені у цій статті, суд зазначає у рішенні про усиновлення. Відповідно до ст. 233 Сімейного кодексу України, на підставі рішення суду про усиновлення в актовий запис про народження дитини або повнолітньої особи, складений органами державної реєстрації актів цивільного стану України, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни і видає нове Свідоцтво про народження з урахуванням цих змін. Свідоцтво про народження, що було видане раніше, анулюється. Згідно абз. 2 п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» за наявності клопотання заявників суд вирішує питання про зміну прізвища, імені та по батькові, дати й місця народження дитини відповідно до статей 229 - 231 СК України. При цьому слід мати на увазі, що зміни вносяться не до свідоцтва, а до актового запису про народження дитини. Стаття 314 ЦПК України передбачає за результатами розгляду заяви про усиновлення суд ухвалює рішення. У разі задоволення заяви суд зазначає у резолютивній частині рішення про усиновлення дитини або повнолітньої особи заявником (заявниками). За клопотанням заявника (заявників) суд вирішує питання про зміну імені, прізвища та по батькові, дати і місця народження усиновленої дитини, про зміну імені, прізвища, по батькові усиновленої повнолітньої особи, про запис усиновлювачів батьками. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що перешкод для усиновлення, встановлених ст. 212 Сімейного кодексу України та внесення змін до актового запису про народження дитини [INFO] , суд не вбачає.

Outcome: approved