Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-04 00:00:00

Акціонерне товариство «Універсал Банк», в інтересах якого діє представник Матьковський Р.Е., звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення 3% річних за прострочення виконання зобов`язань. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.10.2010 у справі №2-3722/11 стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] заборгованість за кредитним договором №06/1116/К-07 від 06.07.2007 в розмірі 449078,27 грн. та 1820 грн. судових витрат. Однак, незважаючи на наявність судового рішення, яке набрало законної сили, таке не виконано, а відтак грошове зобов`язання продовжує існувати. У зв`язку з цим позивач просить стягнути з відповідачів 40453,95грн. 3% річних за період прострочення з грудня 2019 року по листопад 2022 року. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.06.2023 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився разом з тим в позовній заяві вказав, що у випадку його неявки не заперечує проти розгляду справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить такі задовольнити. Не заперечує проти постановлення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, хоча повідомлялися судом належним чином про дату, час та місце розгляду справи, за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку та вважаються належно повідомленими про судовий розгляд на підставі п.3 ч.8 ст.128 ЦПК України. Заяв про розгляд справи без їх участі або про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Відзиву на позовну заяву відповідачі до суду також не подали. Згідно з п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з викладеним, суд ухвалив провести заочний розгляд даної цивільної справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом установлено, що 06.07.2007 року між фізичною особою [PERSON] (Позичальник) та Відкритим акціонерним товариством «Універсал Банк» (08.07.2009 змінено найменування на ПАТ «Універсал Банк»; 28.12.2018 змінено найменування на АТ «Універсал Банк») (Кредитор), укладено Кредитний договір №06/1116/К-07, згідно якого Кредитор видав Позичальнику кредит у сумі 50 000,00 (п`ятдесят тисяч дол. США 00 центів) дол. США. Позичальник не виконував зобов`язання за договором протягом тривалого часу, не сплачував суми заборгованості перед Кредитором, в результаті чого виникла заборгованість за користування кредитними коштами. 04.10.2010 року рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області у справі №2-3722/11 стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за Кредитним договором №06/1116/K-07 від 06.07.2007 року в розмірі 449 078,27 гривень та 1 820,00 гривень судових витрат. На виконання вказаного рішення 17 червня 2011 року судом видано виконавчий лист. Як стверджує позивач відповідачі рішення суду не виконали до цього часу, заборгованість за кредитним договором не погасили. У свою чергу відповідачі доказів протилежного суду не подали. Враховуючи наведене позивач просить стягнути з відповідачів, відповідно до ст.625 ЦК України, 40453,95грн. 3% річних за період прострочення з грудня 2019 року по листопад 2022 року. Предметом позову у цій справі є стягнення трьох процентів річних, нарахованих відповідно до\~статті 625 Цивільного кодексу України\~(далі\~ЦК) у зв`язку з неналежним виконанням судового рішення про стягнення грошових коштів. В даній ситуації при вирішенні питання щодо обґрунтованості позовних вимог суд враховує висновки Верховного Суду при застосуванні відповідних норм права згідно із частиною четвертою\~статті 263 ЦПК. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі № 646/14523/15-ц (провадження № 14-591цс18) зазначено, що «стаття 625 входить до розділу I «Загальні положення про зобов`язання» книги 5\~ЦК, тому в ній визначені загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання і її дія поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань. За змістом частини другої\~статті 625 ЦК\~нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання. Таким чином, у\~статті 625 ЦК\~визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Аналогічний висновок зробила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18)». В спірних правовідносинах про стягнення коштів, саме по собі судове рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою\~статті 625 ЦК, що є підставою для стягнення заборгованості. За таких обставин позивач має право на отримання\~компенсації в виді трьох відсотків річних від боржників\~внаслідок тривалого виконання судового рішення. Позивач просить стягнути 3% річних за період прострочення з грудня 2019 року по листопад 2022 року, що становить 40453,95грн. Разом з тим, 15.03.2022 року прийнято\~Закон України №2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дій норм на період дії воєнного стану», який набув чинності 17.03.2022 року. Вказаним законом доповнювався\~розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України, а саме: до вказаного розділу був внесений пункт 18, відповідно до якого: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)». Так як грошове зобов`язання виникло внаслідок неналежного виконання відповідачами своїх зобов`язань за кредитним договором, суд\~враховуючи положення пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного Кодексу України, вважає, що позовна вимога про стягнення трьох відсотків річних підлягає до задоволення частково, а саме: за період з 01.12.2019 року по 23 лютого 2022 року, а за період з 24 лютого 2022 року підлягає списанню кредитодавцем. Відтак сума 3% річних за вказаний період становить 30\~082,10грн., які і підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача. За змістом\~статті 141 ЦПК\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 3 ч. 2ст. 141 ЦПК України, у разі часткового задоволення позову, судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи часткове задоволення позову з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 1996грн.(30 082,10грн./40453,95грн.*2684грн.) в рівних частках, по 998 грн. з кожного. З огляду на викладене,

Outcome: partial