Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-12 00:00:00

09 червня 2023 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просила стягувати щомісячно з відповідача [PERSON] аліменти на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення з заявою до суду і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що позивач з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі з 26.09.2003, який було розірвано за рішенням суду від 01.09.2022. Від шлюбу сторони мають двох дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Наразі діти проживають разом з позивачем, відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, через що позивач вимушена звернутись до суду із зазначеною заявою. Ухвалою суду від 16 червня 2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, шляхом направлення поштової кореспонденції на останнє відоме місце реєстрації, а також, відповідно до ч. 10 ст. 187 ЦПК України, шляхом оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, заяв про відкладення розгляду справи та/або про розгляд справи за його відсутності на адресу суду не надходило, відзиву надано не було. Суд, відповідно до ч. 1 ст.280 ЦПК України, з урахуванням згоди сторони позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 26 вересня 2003 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, видане відділом реєстрації актів громадянського стану Саксаганського районного управління юстиції м. Кривого Рогу серії [NUMBER] від 26.09.2003, актовий запис №648. Рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 вересня 2022 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, видане Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області серії [NUMBER] від 13.04.2010, актовий запис №415, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, видане Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області серії [NUMBER] від 16.05.2012, актовий запис №621. Відповідно ч.2 ст.141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно\~ст.\~180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст.\~181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1\~ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2\~ст.184 СК України, розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Згідно ч. 1\~ст.\~182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.\~182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів, який набрав чинності 08 липня 2017 року, до ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України внесено зміни, згідно яких розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно ч. 1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Судом встановлено, що відповідач є працездатною особою, обставин, які б свідчили про неможливість відповідача сплачувати аліменти, матеріали справи не містять. Оцінивши в сукупності наявні в матеріалах справи докази та врахувавши обставини справи, вимоги чинного законодавства, суд дійшов висновку, що відповідач зобов`язаний та може надавати щомісячне утримання на своїх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення з заявою до суду і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави у розмірі 1073,60 гривень, оскільки позивач при зверненні до суду була звільнена від його сплати.

Outcome: approved