Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-10 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат - Римлянська Г.О., звернулася до Сокирянського районного суду Чернівецької області з вищевказаним позовом. Обґрунтовуючи позовні вимоги посилалася на те, що вона зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Її рідною сестрою є [PERSON] , і їхнім батьком був [PERSON] , [INFO] , який проживав в с. Ожеве Дністровського району Чернівецької області та помер там [INFO] . За свого життя батько зробив заповіт, яким усі свої права та обов`язки, які йому належать на момент складання заповіту, а також усі ті права та обов`язки, які можуть належати йому в майбутньому, та усе своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він за законом матиме право, заповів їм, своїм донькам [PERSON] та [PERSON] . На момент свої смерті [PERSON] проживав у своєму будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS] та після смерті знятий з реєстраційного обліку. Разом з ним була зареєстровано та фактично проживала його мати, а її бабуся, [PERSON] . Даний будинок належав йому на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого державним нотаріусом Новодністровського державної нотаріальної контори Панасюк В.М. від 05.04.2016 року. [PERSON] , як спадкоємець за законом першої черги, прийняла спадщину [PERSON] шляхом постійного спільного проживання разом з ним на момент його смерті, однак своїх спадкових прав не оформила. Також, ніхто із інших осіб свідоцтво про право на спадщину не отримував і спадкова справа після смерті [PERSON] не відкривалася. Вона відповідно до ч. 1 ст. 1265 ЦК України є спадкоємцем п`ятої черги після смерті бабусі [PERSON] . Оскільки батько та бабуся підтримували з ними теплі стосунки, а інших близьких родичів, які б могли бути спадкоємцями, крім них з сестрою вони не мали, вона, як спадкоємець за законом п`ятої черги, не мала сумнівів у тому, що належне батькові та бабусі майно залишиться саме їм, тому, не розуміючи вимог законодавства, не подавала до нотаріуса у визначений строк заяву про прийняття спадщини. Однак, фактично вступила в управління та розпорядження спадковим майном. Так, маючи намір вселитися в спадковий будинок батька, після його смерті вона за допомого своєї матері, [PERSON] , зробила ремонт у даному будинку, а на час ремонт стареньку та хвору бабусю [PERSON] , яка потребувала стороннього догляду, забрала до себе у с.Ломачинці, де вона проживала з нею до дня своєї смерті, де і померла [INFO] . На момент смерті [PERSON] у спадковому будинку [PERSON] , крім неї, ніхто не був зареєстрований та не проживав. Також, після її смерті ніхто не звертався до нотаріуса з заявами про прийняття спадщин та відповідна спадкова справа не відкривалася. Вона ж зі своєю сім`єю після смерті [PERSON] , [INFO] поселилася в спадковий будинок батька та бабусі, де проживає і по даний час, що підтверджує ту обставину, що вона потребує спадкового майна і не відмовилася від нього. 11.04.2023 року вона з сестрою [PERSON] звернулися до приватного нотаріуса Дністровського районного нотаріального округу Гапчука В.В. із відповідними заявами: вона - про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , а її сестра - про відсутність намірів спадкування. На підставі її заяви нотаріус відкрив Спадкову справу №48/2023 (запис в Спадковому реєстрі №70510285). Однак, своєю постановою від 25.04.2023 року нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , так як нею пропущений встановлений чинним законодавством строк для прийняття спадщини, тобто вчинення такої дії суперечить закону. Вважає, що строк подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини нею пропущений з причини впевненості в належності спадщини саме їй, оскільки є єдиною спадкоємицею батька та бабусі, яка бажала успадкувати їхнє майно. На період воєнного стану шестимісячний строк прийняття спадщини рішенням уряду продовжувався до десяти місяців, тому строк подання заяви вона пропустила незначно, оскільки з моменту смерті [PERSON] пройшло трохи більше одного року. Також, сестра [PERSON] , яка проживала в м. Одеса, в перші дні війни, коли відбувалися бомбардування міста, зі своєю сім`єю виїхала за кордон і повернулася в України тільки в квітні 2023 року. Будучи впевненою, що без сестри, яка також зазначена у заповіті батька, вона не зможе подати заяву про прийняття спадщини, тому вона до її повернення із-за кордону не зверталася до нотаріуса з відповідною заявою. Крім того, на момент смерті [PERSON] вона доглядала дитину віком до трьох років, яку не могла залишити саму вдома, щоб з`явитися в нотаріальну контору для прийняття спадщини. Також, проживаючи спільно з старою та хворою бабусею [PERSON] до дня її смерті, та переселившись після її смерті в спадковий будинок, вона помилково вважала, що таким чином прийняла її спадщину, тому також не подавала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Таким чином, строк подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини після смерті бабусі [PERSON] вона пропустила у зв`язку з наявністю перешкод, які є поважними причинами. Просила визначити їй, як спадкоємцю за законом п`ятої черги, додатковий трьох місячний строк з моменту набрання рішенням суду законної сили, для подання до приватного нотаріуса Сокирянського районного нотаріального округу Гапчука Віталія Володимировича заяви про прийняття спадщини померлої [INFO] в с. Ломачинці Дністровського району Чернівецької області її бабусі [PERSON] . Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, однак її представник - адвокат Римлянська Г.О. подала до суду заяву про проведення розгляду справи за відсутності позивачки та її представника, позовні вимоги підтримують у повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві. Також просили не стягувати з відповідача на користь позивачки понесені нею судові витрати. Представник відповідача Сокирянської міської ради Дністровського району Степаненко Л.І. у судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи без присутності представника міської ради, вирішення позову залишила на розсуд суду. Третя особа [PERSON] в судове засідання також не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує, будь-яких заяв та клопотань не має. Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Підстав, передбачених ст. 223 ЦПК України, для відкладення розгляду справи судом не встановлено, а тому прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по даній цивільній справі суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими і підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] в с. Ожеве Сокирянського району Чернівецької області є батьком [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями повторних свідоцтв про народження серії [NUMBER] та № [NUMBER] від 17.10.2012 року, копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 20.08.2021 року; копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 21.06.2022 року та копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 27.05.2020 року. Відповідно до заповіту, посвідченого 05.08.2019 року сільським головою Ожівської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області Шевчук Р.М., який зареєстрований в реєстрі за №37, [PERSON] , [INFO] , заповів на користь своїх доньок, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , усі свої права та обов`язки, які йому належать на момент складання заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть належати йому у майбутньому, та все його майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він за законом матиме право. Крім цього, з копії спадкової справи №48/2023 щодо майна померлої [INFO] [PERSON] , судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , постійно перебував на реєстраційному обліку за місцем реєстрації в [ADDRESS] з 21.04.2016 року по [INFO] , тобто по день смерті. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить належний йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 05.04.2016 року, житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] . Право приватної власності [PERSON] на вищевказаний будинок підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованої 05.04.2016 року за №56646930. Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) за №72102815 від 11.04.2023 року, спадкова справа щодо померлого [INFO] [PERSON] не заводилася. На день його смерті була зареєстрована та разом з ним проживала його мати - [PERSON] , [INFO] , яка [INFO] померла в с. Ломачинці Дністровського району Чернівецької області, що вбачається із копії довідки-виписки з погосподарської книги для оформлення спадщини від 09.03.2023 року за №128, виданої Василівським старостинським округом Сокирянської міської ради Дністровського району Чернівецької області та копії Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №00039220778 від 11.04.2023 року. Після смерті [PERSON] спадкова справа до 11.04.2023 року (день звернення позивачки до приватного нотаріуса Гапчука В.В.) не заводилася, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) за №72102285 від 11.04.2023 року. Відповідно до ч.1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. 11.04.2023 року позивачка [PERSON] , як спадкоємець за правом представлення її батька [PERSON] , звернулася до приватного нотаріуса Дністровського районного нотаріального округу Чернівецької області Гапчука В.В. із відповідною заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , на майно, яке складається з житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] , який належав померлому [INFO] [PERSON] [PERSON] своєчасно прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. Крім позивачки іншим спадкоємцем за законом (за правом представлення) є [PERSON] , яка своєю заявою від 11.04.2023 року до приватного нотаріуса Дністровського районного нотаріального округу Чернівецької області Гапчука В.В. повідомила, що спадкове майно після смерті її бабусі [PERSON] не прийняла, на нього не претендує і в судові органи по питанню продовження строку для прийняття спадщини звертатися не має наміру. Відповідно до довідки про фактичне місце проживання особи без реєстрації від 18.05.2023 року за №203, виданої Василівським старостинським округом Сокирянської міської ради Дністровського району Чернівецької області, позивачка, будучи зареєстрованою за адресою: [ADDRESS] , разом із донькою та чоловіком фактично проживають за адресою: [ADDRESS] . Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії за №55/02-31, виданої 25.04.2023 року приватним нотаріусом Дністровського районного нотаріального округу Чернівецької області Гапчуком В.В., позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на майно, яке складається з житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] так як нею пропущений встановленим чинним законодавством строк для прийняття спадщини. Згідно з ч. ч.1,2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. На період воєнного стану визначений строк прийняття спадщини постановою Кабінету Міністрів Українивід 28 лютого 2022 р. № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» продовжувався до десяти місяців. Згідно з ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч.3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Зазначений правовий висновок Верховним Судом викладено у постанові від 28.10.2019 року по справі №761/42165/17-ц (провадження №61-49121св18). Крім того, згідно Правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-85цс12, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Пленум Верховного Суду України в п.24 постанови від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Враховуючи встановлені судом обставини, суд прийшов до висновку, що у позивача виникли цивільно-правові відносини щодо спадкування за законом на майно після смерті її бабусі [PERSON] . При цьому, позивачка [PERSON] заяву про відмову від прийняття спадщини після смерті спадкодавця не подавала, від права на спадкування не усунута і бажає прийняти спадщину, що підтверджується заведеною приватним нотаріусом Дністровського районного нотаріального округу Чернівецької області Гапчуком В.В. спадковою справою за №48/2023 року (запис в Спадковому реєстрі №70510285). З огляду на викладене, а також враховуючинеобізнаність позивачки, яка переселившись після смерті [PERSON] в спадковий будинок, помилково вважала, що таким чином прийняла її спадщину, суд вважає, що вказана обставина є поважною причиною пропуску позивачкою строку для прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] . Таким чином, із врахуванням наведених вище вимог закону та встановлених обставин суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити у повному об`ємі. Оскільки позивачка не бажає стягувати з відповідача на свою користь понесені нею судові витрати по сплаті судового збору, відповідно суд не вирішує питання щодо їх розподілу. На підставі ст.ст. 1266, 1268-1270, 1272 ЦК України та

Outcome: approved