Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-12 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з вказаною заявою. В обґрунтування своїх вимог заявник вказує, що [PERSON] , [INFO] , жителька [ADDRESS] є рідною бабусею [PERSON] . Заявник вказує, що вона дуже часто хворіє, має ряд хронічних хвороб, потребує постійного стороннього догляду. [PERSON] з 2017 року хворіє на хворобу Панкірсона , що призводить до оніміння кінцівок, скутості рухів, зниження м`язової сили, слабкості у руках, головного болю та запаморочення, присутні епізоди втрати свідомості, порушення сну, швидка стомлюваність, сонливість, зниження настрою, втрата інтересу до життя, погіршення пам`яті, розлад уваги, мовні порушення тощо. Бабуся за станом здоров`я не здатна до самообслуговування та потребує постійного стороннього догляду на непрацездатній основі, що підтверджується висновком про наявність порушення функції організму,через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно самообслуговуватись і потребують соціальної послуги на непрофесійній основі від 01.06.2023 р. Через хворобу [PERSON] не розуміє значення своїх дій, не може керувати ними і потребує постійного стороннього догляду. Стан її психічного здоров`я орієнтуватися та оцінювати прості життєві ситуації, забуває, що робить. Вона не здатна себе обслуговувати, не може приготувати для себе їжу, прибрати чи займатись домашніми справами. Захворювання [PERSON] приводить до того, що вона не може повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує як медичного нагляду та лікування, так і постійної сторонньої допомоги і контролю. Наразі для [PERSON] . [PERSON] є тією людиною, яка взмозі надавати їй постійну допомогу у догляді, тобто здійснювати фактичне опікунство над нею, забезпечити реалізацію її законних особистих немайнових і майнових прав та інтересів, оскільки він постійно проживаю з нею. Рідний син бабусі - [PERSON] розлучений та на даний час має нову сім`ю, в якій народилась дитина, проживає окремо, не взмозі проживати з матір`ю та надавати їй постійну допомогу по догляду. Внаслідок хвороби, [PERSON] , не може розуміти своїх дій і керувати ними. Відповідно до ст. 58 ЦК України, вона потребує встановлення опіки над нею. За наведених обставин [PERSON] звертається до суду з заявою, в якій просить: Визнати [PERSON] , [INFO] , жительку [ADDRESS] , ідентифікаційний номер [NUMBER] - недієздатною. Призначити [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний код [NUMBER] , опікуном над недієздатною [PERSON] , [INFO] , жительки [ADDRESS] , ідентифікаційний номер [NUMBER] . В судове засідання заявник [PERSON] не з`явився, надав суду заяву, в якій просить справу розглянути в його відсутність, заяву підтримує та просить її задовольнити (а.с.29). В судове засідання представник заінтересованої особи Сквирської міської ради Київської області не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] , [INFO] , жителька [ADDRESS] є рідною бабусею [PERSON] . Заявник вказує, що [PERSON] дуже часто хворіє, має ряд хронічних хвороб, потребує постійного стороннього догляду. [PERSON] з 2017 року хворіє на хворобу Панкірсона , що призводить до оніміння кінцівок, скутості рухів, зниження м`язової сили, слабкості у руках, головного болю та запаморочення, присутні епізоди втрати свідомості, порушення сну, швидка стомлюваність, сонливість, зниження настрою, втрата інтересу до життя, погіршення пам`яті, розлад уваги, мовні порушення тощо, що підтверджується медичними довідками (а.с.11-19). [PERSON] за станом здоров`я не здатна до самообслуговування та потребує постійного стороннього догляду на непрацездатній основі, що підтверджується висновком про наявність порушення функції організму,через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно самообслуговуватись і потребують соціальної послуги на непрофесійній основі від 01.06.2023 року (а.с.9). Через хворобу [PERSON] не розуміє значення своїх дій, не може керувати ними і потребує постійного стороннього догляду. Стан її психічного здоров`я орієнтуватися та оцінювати прості життєві ситуації, забуває, що робить. Вона не здатна себе обслуговувати, не може приготувати для себе їжу, прибрати чи займатись домашніми справами. Захворювання [PERSON] приводить до того, що вона не може повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує як медичного нагляду та лікування, так і постійної сторонньої допомоги і контролю. Наразі для [PERSON] . [PERSON] є тією людиною, яка взмозі надавати їй постійну допомогу у догляді, тобто здійснювати фактичне опікунство над нею, забезпечити реалізацію її законних особистих немайнових і майнових прав та інтересів, оскільки він постійно проживає з нею, що підтверджується копією виски з господарської книги (а.с.22-23). Рідний син бабусі - [PERSON] розлучений та на даний час має нову сім`ю, в якій народилась дитина, проживає окремо, що підтверджується копією Витягу з реєстру територіальної громади (а.с.21), тому не взмозі проживати з матір`ю та надавати їй постійну допомогу по догляду. Внаслідок хвороби, [PERSON] , не може розуміти своїх дій і керувати ними. Відповідно до ст. 58 ЦК України, вона потребує встановлення опіки над нею. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 39 Цивільного кодексу України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та(або) керувати ними. Відповідно до ч.1 ст.41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Згідно ст. 55 ЦК України опіка та піклування встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових та майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. У відповідності до ч. 4 ст. 63 ЦК України опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Відповідно до статті 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Судом не встановлено фактів, які б не давали можливості призначити опікуном [PERSON] над його бабою [PERSON] , тому суд приходить до висновку про задоволення заяви [PERSON] . Відповідно до вимог ч. 2 ст. 299 ЦПК України, судові витрати по провадженню справи про визнання громадянина недієздатним відносяться на рахунок держави.

Outcome: approved