Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом в якому просить суд ухвалити рішення, яким позбавити відповідачку [PERSON] батьківських прав відносно її малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовує тим, що він проживав з відповідачкою без реєстрації шлюбу. [INFO] у них народилася дочка [PERSON] . Проте, відповідачка після народження дитини не здійснювала своїх материнських обов`язків, не проявляє до неї батьківського піклування, не цікавиться їх здоров`ям, фізичним, духовним та моральним розвитком. Відповідачка матеріальної допомоги на утримання дочки не надає. Державні виплати, які вона отримувала у зв`язку з вагітністю та пологами та до досягнення трьохрічного віку дитиною вона витрачала суто на свої потреби. Після народження донька проживала з ним та проживає і по даний час. Вказані обставини відповідно до ч.2 ст.150 Сімейного кодексу України є підставою для позбавлення її батьківських прав. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю і просить задовільнити їх. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. За таких обставин суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі відповідачки та ухвалення заочного рішення по справі, при цьому позивач та представник органу опіки та піклування не заперечують проти такого порядку вирішення спору. Представник органу опіки та піклування Мізоцької селищної ради Рівненської області Козярець Т.В. в судовому засіданні підтримала висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав. Заслухавши пояснення позивача, представник органу опіки та піклування, з`ясувавши обставини та вивчивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, що сторони проживали однією сім`єю без шлюбу. [INFO] у них народилася дочка [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серія [NUMBER] , виданим Здолбунівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів). Згідно ч.1 ст.18 Конвенції ООН "Про права дитини" від 20 листопада 1989 року, батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати своїх дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний і моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона (він) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. З роз`яснень, які містяться в пунктах 15-17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав, тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та інше, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, о негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судовому засіданні повідомили, що відповідачка по справі виїхала за кордон, коли дочці не було ще трьох років і з того часу жодного разу не навідувала її, не спілкувалася з нею по телефону, не надавала матеріальної допомоги. Дочка постійно проживає з позивачем, який займається її вихованням. Згідно довідки відділу освіти, культури і туризму, молоді та спорту Мізоцької селищної ради від 08.05.2023р. вбачається, що відповідачка [PERSON] контакту з садочком, в якому виховувалася її дочка [PERSON] , [INFO] не підтримувала, з вихователями не спілкувалася жодного разу та взагалі в садочок не з`являлася. Під час спілкування з вихователями дитина розповідала, що вона проживає з татом, жодних згадок про матір не було. Згідно довідки Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України №91-25272/18/23-Вих від 30.05.2023р. відповідачка 06.01.2020р. виїхала за межі України та поверталася в Україну лише три рази на короткий термін. Проте, як вбачається з пояснень позивача та свідків з дитиною вона не спілкувалася, не цікавилася її життям. Останній раз відповідачка виїхала за межі України 03.07.2021р. і на даний час на територію України не поверталася. Органом опіки та піклування Мізоцької селищної ради Рівненської області надано висновок про доцільність позбавлення відповідачки [PERSON] батьківських прав відносно її малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідачка [PERSON] своїми діями ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню її малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] Також з відповідачки підлягають стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1073,60 грн.

Outcome: approved