Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-05 00:00:00

У грудні 2022 року Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» звернулося до Ленінського районного суду м.Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що 14.04.2021 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є АТ «Райффайзен Банк», та [PERSON] в електронній формі шляхом підписання Заяви-договору про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» № [NUMBER] було укладено кредитний договір, за умовами якого відповідач отримала кредит в розмірі 61 193,27 гривень строком на 72 місяці зі сплатою 39,90 % річних за користування кредитом. Відповідач свої зобов`язання за кредитом не виконала, внаслідок чого станом на 23.08.2022 року утворилась заборгованість у розмірі 75269,85 гривень, з яких: заборгованість за кредитом - 66 941,62 гривень, в т.ч. прострочена заборгованість за кредитом - 499,14 гривень, заборгованість за відсотками - 8 328,23 гривень, в т.ч. прострочена заборгованість за відсотками - 6 718,33 гривень. Посилаючись на викладене, АТ «Райффайзен Банк» просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь вказану суму заборгованості за кредитним договором та судові витрати. Ухвалою Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 06.02.2023 року відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав заяву, у якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити, а також вказав, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, повторно, належним чином була повідомлена про день, час і місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомила, відзиву, заяв, заперечень до суду не надала, у зв`язку з чим, враховуючи, що представник позивача не заперечував проти ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст.ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, доходить висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 14.04.2021 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є АТ «Райффайзен Банк», та [PERSON] було укладено кредитний договір в електронній формі шляхом підписання заяви-договору про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» № 014-RO-82-85319114, за умовами якого відповідач отримала кредит в розмірі 61 193,27 гривень строком на 72 місяці зі сплатою 39,90 % річних за користування кредитом (а.с.9-13). На підтвердження умов кредитування АТ «Райффайзен Банк» надало суду копію заяви-договору про відкриття поточного рахунку та надання кредиту (а.с.10-11), заяву на приєднання до договору добровільного страхування життя (а.с.11 зворот-12), паспорт споживчого кредиту (а.с.9), графік платежів та розрахунок сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки (а.с.12 зворот-13), виписку по рахунку (а.с.15-19), копію Правил банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «Райффайзен Банк» (а.с.23-26). Згідно з наданим банком розрахунком, станом на 23.08.2022 року заборгованість до стягнення з [PERSON] за вказаним кредитним договором складає 75 269,85 гривень, з яких: заборгованість за кредитом - 66 941,62 гривень, в т.ч. прострочена заборгованість за кредитом - 499,14 гривень, заборгованість за відсотками - 8 328,23 гривень, в т.ч. прострочена заборгованість за відсотками - 6 718,33 гривень (а.с.7-8). Згідно ст.ст. 526, 530, 610, ч.1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний стороною (сторонами). За правилами ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно із ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Положеннями ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що договір про споживчий кредит, договори про надання супровідних послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію»). Положеннями ст. 3 ч. 1 п. 5 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Нормами ч. ч. 3, 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Частинами 12, 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Частиною 7 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому ЦК України, ГК України, а також іншими актами законодавства. Частиною другою статті 1050 ЦК України закріплено право Банку вимагати достроково виконання зобов`язання в цілому у разі невиконання позичальником зобов`язання. Відповідно до ст.13 та ст.81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відзиву на позов та доказів, які спростовують позовні вимоги, відповідачем суду не надано. Таким чином, зважаючи на те, що відповідач [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 75 269,85 гривень, у добровільному порядку ухиляється від сплати заборгованості за таким, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором № 014-RO-82-85319114 від 14.04.2021 року у розмірі 75 269,85 гривень. Згідно зі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 2481 гривень.

Outcome: approved