Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду із вказаним позовом. В обґрунтування вимог вказує, що з 21.02.2009 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який було розірвано, згідно рішення суду від 02.10.2012 року. Від шлюбу у сторін народилась донька - [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні. Дитина постійно потребує лікування, відвідує гуртки, навчається, займається з репетиторами. Відповідач офіційно працевлаштований, може надавати аліменти значно більші за прожитковий мінімум. Однак, в добровільному порядку не надає аліменти у достатньому розмірі. З огляду на наведене, [PERSON] просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання доньки у розмірі 4000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 19 червня 2023 року справу було прийнято до розгляду та відкрито провадження. 03 липня 2023 року на адресу суду надійшов відзив відповідача в якому останній визнає позовні вимоги частково в сумі 2000 грн. Вказує, що немає змоги платити заявлений розмір аліментів, зважаючи на суму заробітної плати. Крім того, на його утриманні перебуває батько, що має ІІ групу інвалідності, та матір з ІІІ групою інвалідності. В судовому засіданні позивачка підтримала позов та просила його задовольнити. Відповідач визнав позовні вимоги частково, надав пояснення аналогічні викладеному у письмовому відзиві. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку про наявність підстав для часового задоволення позову з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано згідно рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 жовтня 2012 року (а.с.9). Від шлюбу у них народилась донька - [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з матір`ю (а.с.8, 10). Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Згідно з частиною третьою статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно із ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При цьому у частині другій статті 182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2023 рік» встановлено, що з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить 2272 гривні, для дітей віком від 6 до 18 років - 2833 гривні. За змістом ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. З матеріалів справи вбачається, що дитина має діагноз «хронічна кропив`янка», що стверджується відповідними медичними висновками (а.с. 11-24), потребує лікування (а.с. 25-41). Відповідач є особою працездатного віку, отримує офіційну заробітну плату (загальна сума прибутків за шість місяців згідно довідки про доходи ТОВ ТВК «Львівхолод» становить 56021,06 грн.). Факт наявності у власності відповідача нерухомого майна судом не встановлений, доказів протилежного позивачем не надано. Крім того, на утриманні [PERSON] перебувають непрацездатні батьки (ІІ та ІІІ групи інвалідності, що стверджується копіями пенсійних посвідчень, долучених до письмового відзиву на позов. Інших істотних обставин при визначенні розміру аліментів, суд не знаходить. В сукупності оцінених судом доказів є підстави вважати, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини та зобов`язаний згідно із законом належним чином забезпечувати і утримувати її. На підставі наведеного, оскільки між сторонами не досягнуто домовленості про участь в утриманні неповнолітнього сина, а позивач наполягає на стягненні аліментів у примусовому порядку, а також враховуючи пріоритетність інтересів дитини, на користь якої стягуються аліменти, її вік, стан здоров`я, визначений законом прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, особу відповідача, який є чоловіком працездатного віку та його матеріальне становище, суд вважає за можливе визначити розмір аліментів у розмірі 3000 грн., але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. На думку суду, з врахуванням загальних витрат на дитину, які на даний час несе позивач, такий розмір аліментів не є надмірним та буде достатнім для забезпечення її гармонійного фізичного та соціального розвитку, підтримки життєдіяльності на достатньому рівні. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення слід допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору на підставі ст. 5 ч.1 п. 3 Закону України «Про судовий збір», суд стягує з відповідача судовий збір на користь держави, відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі наведеного та

Outcome: partial