Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-04 00:00:00

19.03.2023 року позивач звернулася до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, відповідно до якої просила стягнути [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно на час її навчання, починаючи з 19.03.2023 року до 30.06.2023 року. Вимоги позовної заяви обґрунтовані тим, що батьками позивачки є: мати - [PERSON] , батько - [PERSON] . На даний час позивач навчається у Київському політехнічному інституті ім. Ігоря Сікорського на першому курсі інженерно-хімічного факультету денної форми навчання. Витрати, пов`язання з навчанням позивачки повністю оплачує її мати [PERSON] . Позивач на даний час офіційно не працевлаштована і не має стабільного доходу. Позивач в судове засідання не з`явилася, завчасно надала заяву про розгляд справи у її відсутність, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач двічі поспіль у судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином. Враховуючи, що позивач не заперечувала проти ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду судом встановлено, що батьками позивачки є: мати - [PERSON] , батько - [PERSON] . На даний час позивач навчається у Київському політехнічному інституті ім. Ігоря Сікорського на першому курсі інженерно-хімічного факультету денної форми навчання. Витрати, пов`язання з навчанням позивачки повністю оплачує її мати [PERSON] . Позивач на даний час офіційно не працевлаштована і не має стабільного доходу. Родинні відносини сторін підтверджуються копією свідоцтва про народження позивача серії [NUMBER] від 30.11.2016 року. Згідно довідки № 224 від 15.03.2023 року позивач є студенткою 1 курсу, групи ЛЕ-21 Інженерно-хімічний КПІ ім. Ігоря Сікорського денної форми навчання і закінчує університет 30.06.2026 року. Правовідносини батьків по утриманню повнолітніх дочки, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). Відповідно до ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Статтею 198 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що повнолітня [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання, знаходиться на утриманні своє матері. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання доньки на період навчання не надає. Таким чином, на підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, про обґрунтованість вимог позивача про стягнення аліментів з відповідача на час навчання доньки. При визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Статтею 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується вимогами ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої, у зв`язку із тим, що позивача на підставі Закону України «Про судовий збір» звільнено від сплати судового збору, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн. Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення суду підлягає обов`язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved