Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-02 00:00:00

В жовтні 2022 року [PERSON] (під час розгляду справи змінила прізвище на [PERSON] ) звернулась до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в м.Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини та просить стягнути з відповідача сплачений судовий збір 992,40 грн. Свої вимоги позивач мотивувала тим, що з відповідачем перебували у шлюбних відносинах та проживали разом до квітня 2021 року, він шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . 02.02.2022 року шлюб між ними розірвано рішенням Святошинського районного суду м.Києва. Після розлучення їх син постійно проживає з нею за адресою: [ADDRESS] , батько дитини добровільно кошти на утримання дитини не надає, хоча здоровий, працездатний, зважаючи на це вона подала позовну заяву про стягнення аліментів. Батько спілкується з сином не часто, зустрічі не мають регулярний характер, на прохання позивача вирішити питання утримання та місця проживання дитини в добровільному порядку відповідач реагує негативно, вона не перешкоджає і не має наміру перешкоджати спілкуванню батька з дитиною. Позивач повністю віддає дитині свою любові і турботу, опікується його інтересами і потребам, виховує, велику увагу приділяє розвитку, дитини відвідує дитячий садок, щорічно вчасно здійснює огляд дитини у лікарів, слідкує за здоров`ям дитини, психічним та фізичним розвитком. Відповідач не проявляє свого інтересу до дитин, бажання піклуватися про неї, психологічно дитина не готова проживати раом з батьком, оскільки вихованням здебільшого займалась вона та у них з сином тісний зв`язок, у зв`язку з чим просить позов задовольнити. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 13.10.2022 року визначено головуючого суддю Твердохліб Ю.О. (а.с. 42-43). Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва від 17.10.2022 року відкрито провадження у справі з призначенням справи до розгляду за правилами загального позовного провадження (а.с. 45). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 05.12.2022 року закрито підготовче судове засідання та призначена справа до судового розгляду (а.с. 55-56). 03.02.2023 року Служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в м.Києві державної адміністраці направила до суду висновок про визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] (а.с. 62-65). Позивач та її представник у судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити з підстав, вказаних у позовній заяві. Вказали, що відповідач був присутній на на засіданні опікунської ради та просив графік побачень з дитиною та була укладена мирова угода про графік зустрічей. Відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву у встановлений строк не надав, в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений за адресою реєстрації, причини неявки суду невідомі. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Представник третьої особи служби у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в м.Києві державної адміністраціїв судове засідання свого представника не направив, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. До суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника служби. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення. Дослідивши докази в справі у їх сукупності, заслухавши думку позивача та її представника, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є батько: [PERSON] , мати: [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 04.12.2021 року серія [NUMBER] (а.с. 17). 23.03.2023 року [PERSON] змінила прізвище на " [PERSON] ", що підтверджується свідоцтвом про зміну імені Серії [NUMBER] від 23.03.2023 року. Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно частини першої та другої ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 6 Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Згідно зі ст. 9 Конвенції держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. За ч. ч. 2 та 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. За ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до ст. 161 СК України у випадку, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно висновку Служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в м.Києві державної адміністраці про визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] комісія з питань захисту прав дитини Святошинська районна в м.Києві державна адміністрація як орган опіки та піклування рекомендує визначини місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю, громадянкою [PERSON] (а.с. 62-65). Згідно свідоцтва про право власності від 16.12.2008 року квартира за адресою: [ADDRESS] дійсно належить на праві приватної спільної власності [PERSON] - 1/3 частина, та членам її сім`ї - [PERSON] - 1/3 частини, [PERSON] - 1/3 частини (а.с. 21). Відповідно акту обстеження умов проживання було проведено обстеження кв. [ADDRESS] , дана квартира розташована на першому поверсі, двокімнатна (загальною площею 45,6 кв.м.), приватизована, забезпечена з усіма комунальнити зручностями, на момент обстеження 06.10.2022 року в квартирі знаходились мешканка [PERSON] та її син [PERSON] , зі слів мешканців вони в данній квартирі проживають (а.с. 20). 12.09.2022 року між [PERSON] та ФОП [PERSON] укладений договір на надання послуг по догляду за дитиною в дитячому закладі "Dino" та видана довідка згідно якої [PERSON] відвідує дитячий заклад середню групу, дитину приводить и забирає мати [PERSON] , цікавиться його життям та приймає активну участь в заходах (а.с. 28). 26.09.2022 року укладена декларація № 0001-Е345-Р5А00 про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу [PERSON] , законним представником якого є [PERSON] (а.с. 29). Згідно довідки від 26.09.2022 року медичної мережі "Pulse" [PERSON] , 11.08.2019 року здоровий, розвиток гармонійний, відповідає віку (а.с. 30). Відповідно довідки від 21.09.2022 року ТОВ "Франч" [PERSON] працює в ТОВ Франч" на посаді менеджер з продажу з 01.09.2020 року, форма працевлаштування - основна та має гарну характеристику (а.с. 31, 32). [PERSON] згідно довідки № 466505 від 26.09.2022 року департаменту охорони здоров`я Комунальне некомерційне підприємство "Київська міська наркологічна клінічна лікарня "СОЦІОТЕРАПІЯ" під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває, згідно медично довідки про проходження обов`язкових попереднього та періодичного психіатричного огляду серії ААН № 587645 на обліку не перебуває, ознак психю захворювань не виявлено (а.с. 33, 34). Відповідно до правової позиції Верховного Суду, висловленої в постанові від 28.12.2020 у справі № 487/2001/19-ц, міжнародні та національні норми не містять положень, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною. При визначенні місця проживання дитини судами необхідно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору. Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах. У справі, що є предметом розгляду, відповідач позовних вимог про визнання місця проживання дитини (сина - [PERSON] , [INFO] ) разом з ним не заявляв. Будь-яких негативних відомостей про позивача і про її відношення до дитини суду не надано. Враховуючи наведене, а також висновок, наданий Святошинською районною в місті Києві державною адміністрацією про визначення місця проживання малолітнього ї [PERSON] , [INFO] , суд приходить висновку про можливість ухвалення рішення на користь позивача, оскільки не встановлено, що таке рішення буде суперечити інтересам дитини або інших осіб, чи призведе до погіршення становища дитини. При цьому, суд звертає увагу на те, що визначення місця проживання дитини з матір`ю, не впливатиме на їх взаємовідносини з батьком, оскільки визначення місця проживання дітей з одним із батьків, не позбавляє іншого батьківських прав та не звільняє його від виконання своїх батьківських обов`язків. Тобто, у разі, якщо син буде проживати разом з матір`ю, права батька не будуть порушені та він не буде позбавлений можливості здійснювати свої батьківські права та виконувати обов`язки щодо дитини у повному обсязі. Крім того, кожний із батьків не позбавлений права піднімати у майбутньому питання щодо зміни місця проживання дитини з урахуванням обставин, що матимуть істотне значення. Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.04.2022 року у справі № 359/6726/20 (провадження № 61-17922св21). Отже, враховуючи, що спір стосується вкрай чутливої сфери правовідносин,

Outcome: approved