Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-09 00:00:00

16 січня 2023 року позивач звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач вказала на те, що 06 жовтня 2017 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя з відповідачем не склалося, під час спільного проживання останні роки між сторонами постійно виникали сварки, внаслідок чого, кожний має різні погляди на сімейне життя, спільне господарство не ведеться. Сторони втратили почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, позивач втратила довіру до чоловіка. Подальше збереження шлюбу стало неможливим, є недовіра та фактично шлюбні відносини почали руйнуватись вже декілька років тому. Позивач вважає, що збереження шлюбу неможливе і суперечить інтересам останньої, у зв`язку з чим, вимушена звернутись до суду із зазначеною позовною заявою. У судове засідання позивач не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягала на задоволенні позовних вимог та не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин; належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового засідання; не подав відзиву, у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої неповнолітньої дитини, що має істотне значення. Встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим 06 жовтня 2017 року Чечелівським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №1450 (а.с.10). Від шлюбу у сторін народилась дитина - [PERSON] , [INFO] (а.с.6). Згідно ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.1 ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями ч.ч.3, 4 ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін, у зв`язку з чим шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 858 грн. 88 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved