Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-06 00:00:00

Заявник в особі представника [PERSON] в червні 2023 року звернувся до суду з вказаною заявою , в якій просив встановити факт проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] , померлого [INFO] , як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу у період з 28.03.2012 року по 05.05.2022 року. В обґрунтування заяви [PERSON] зазначила, що з 28 березня 2012 року вона вступила у сімейні відносини з [PERSON] , у зв`язку з чим почала спільно з ним проживати та вести спільне господарство. З вказаного часу вона та [PERSON] проживали однією сім`єю як чоловік та жінка, проте без реєстрації шлюбу. У подальшому, а саме [INFO] , [PERSON] помер на тимчасово окупованій території у м. Бердянськ. У зв`язку з даним фактом вона звернулася до Томаківського районного суду Дніпропетровської області з заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України На підставі такого рішення суду було видано Свідоцтво про смерть [PERSON] , серія [NUMBER] , яким засвідчено, що він помер [INFO] у м. Бердянськ, а також сформовано Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання від 30.11.2022 р. На теперішній час Заявницею була отримана постанова приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Єдемської-Фастовець О.О. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11.05.2023 р. № 353/02-31, якою [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого [PERSON] у зв`язку з ненаданням документів, які б підтверджували родинні відносини зі спадкодавцем. Також було рекомендовано звернутися до суду для вирішення питання щодо підтвердження факту родинних відносин з померлим. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 05 червня 2023 року провадження по справі відкрите. В судове засідання представник заявника адвокат Приладишева Н.Г. надала заяву про розгляд справи у її відсутність, просила заяву задовольнити. Представники заінтересованих осіб Бердянської міської ради, Бердянської міської військової адміністрації Бердянського району Запорізької області належним чином повідомлені про час та місце слухання справи, до судового засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили , правом на поданню відзиву не скористалися , в зв`язку з чим на підставі ч.3 ст. 223ЦПК України справу розглянуто у їх відсутність на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Суд , дослідивши письмові докази наявні в матеріалах справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено наступні фактичні обставини справи та відповідні ним правовідносини. Рішенням Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 03 серпня 2022 року у справі 335/3130/22 заяву [PERSON] про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, задоволено та встановлено факт смерті громадянина [PERSON] , [INFO] , який помер у м.Бердянськ Запорізької області, Україна, [INFO] за адресою: [ADDRESS] , причина смерті: гостра серцево-судинна недостатність. Дрібновогнищевий кардіосклерос. Атеросклеротична хвороба серця. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з квартири за адресою: [ADDRESS] ; транспортного засобу Volkswagen Transporter, 2013 року випуску, д.н.з. [NUMBER] . 27.05.2022 року заявниця звернулася до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округа Єдемської-Фастовець О.О. з заявою про прийняття спадщини після померлого [INFO] чоловіка [PERSON] . Інші спадкоємці після смерті [PERSON] станом на 11 травня 2023 року із заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину не зверталися . Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11 травня 2023 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з причини не надання заявником документів, що підтверджують родинний зв`язок зі спадкодавцем [PERSON] та нотаріусом роз`яснено про необхідність звернення до суду з заявою про встановлення цього юридичного факту. Статтею 15 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до положень ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до вимог ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Згідно ст.293 ч.2 п.5 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Правовідносини, які склались між сторонами регулюються ст.315 ч.1 п.5 ЦПК України, відповідно до якої, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Згідно з ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Відповідно до ч. 4 ст. 3 СК України сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбу. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї. Відповідно до Хартії прав сім`ї, сім`я це щось більше, ніж просто правова, суспільна чи економічна одиниця, це спільнота любові і солідарності, це те місце, де зустрічаються різні покоління і допомагають один одному зростати у людській мудрості та узгоджувати індивідуальні права з іншими вимогами суспільного життя. Альтернативою шлюбу є конкубінат, тобто фактичне спільне проживання жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу. Жінка та чоловік мають на це право і відповідно право на повагу до свого вибору з боку держави та суспільства. Європейський суд з прав людини при розгляді справи [PERSON] зауважив, що відносини де-факто, як і відносини, що ґрунтуються на шлюбі, можуть вважатись сімейним життям. Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Згідно роз`яснень Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012 року, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що "подружжя" вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства. Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 р. за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї») визначено таку обов`язкову ознаку члена сім`ї, як ведення спільного господарства. У справі «Джонстон проти Ірландії» (справа номер ECH-1986-S-006) було встановлено, що заявники прожили спільно близько 15 років. На цій підставі Європейський суд зробив висновок, що вони складали сім`ю, а тому мають право на захист, незважаючи на те, що їх зв`язок існує поза шлюбом. Конституційне право на особисту свободу дає підстави для висновку про те, що людина має право сама вибирати форму організації свого сімейного життя. Закон не може їй цього диктувати, як і того, з ким людина має проживати однією сім`єю, за винятком лише певних обмежень, які сформульовані у статті 3 СК України. За загальними правилами доказування, яким кореспондують положення статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обгрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків . Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Факт спільного проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім`єю як жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу у період з 28.03.2012 року по 05.05.2022 року підтверджується такими доказами як: 1)Свідоцтвом про розірвання шлюбу серія [NUMBER] та Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб від 10.05.2023 р. - з якого можна констатувати, що [PERSON] в будь-якому іншому зареєстрованому шлюбі не перебувала. 2)Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб від 08.05.2023 р. - з якого можна констатувати, що померлий [PERSON] у будь-якому іншому зареєстрованому шлюбі у зазначений період не перебував. 3)Актом про фактичне місце проживання особи без реєстрації від 18.12.2016 року -з якого слідує, що за адресою: [ADDRESS] з 2012 року та по даний час [PERSON] , [INFO] проживає з дружиною [PERSON] , [INFO] . При цьому в акті вказано, що він складений для перерахунку/нарахування вартості послуг з вивезення ТБВ. Тож, зазначений акт свідчить про спільне проживання осіб та ведення ними спільного бюджету та витрат на комунальні послуги. Такий акт засвідчений підписами присутніх осіб, а також містить підпис та відбиток печатки директора ТОВ "КК Коменерго-Бердянськ". 4)Актом про фактичне місце проживання особи без реєстрації від 02.02.2022 року -з якого слідує, що за адресою: [ADDRESS] з 28 березня 2012 року та по теперішній час фактично проживає гр. [PERSON] [INFO] , з чоловіком [PERSON] , [INFO] . Зазначений акт також підтверджує спільне проживання осіб як жінки та чоловіка однією сім`єю без шлюбу, як у минулих роках, так і на період 2022 року. Даний акт засвідчений підписами присутніх та містить також підпис та відбиток печатки директора ТОВ «КК Коменерго-Бердянськ» 5)Документами на квартиру за адресою: [ADDRESS] та документами на транспортні засоби, що належали померлому [PERSON] - наявність яких саме у Заявниці, свідчить про те, що вони опинилися в неї внаслідок спільного проживання з померлим, і що саме вона здійснює догляд за вказаним майном після [PERSON] , як особа, яка з ним проживала однією сім`єю. 6)Квитанціями про придбання побутової техніки - з яких слідує, що 14-15 грудня 2014 року, [PERSON] як покупець здійснила придбання пральної машини, холодильника, газової плити ВЕКО для домогосподарства за адресою [ADDRESS] . А також квитанцією від 08.12.2017 року на придбання телевізора, також на адресу: [ADDRESS] . 7)Замовленням на вантажоперевезення - з яких слідує, що [PERSON] та [PERSON] 14.12.2014 року, замовили доставку придбаних ними пральної машини, холодильника та газової плити на 15.12.2014 року, на адресу: [ADDRESS] . Заявником надано достатньо доказів спільного проживання з померлим [PERSON] однією сім`єю. Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно-правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. З огляду на вищевикладене, враховуючи викладені в заяві обставини, письмові докази на підтвердження обставин справи, відсутність заперечень проти задоволення заяви зі сторони заінтересованих осіб, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви, оскільки в ході судового розгляду доведено факт проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу у період з 28.03.2012 року по 05.05.2022 року. Враховуючи те, що встановлення цього факту породжує для заявника юридичні наслідки, від яких залежать його майнові права на спадщину, іншої можливості встановити цей факт заявник не має, у суду відсутні відомості щодо можливого порушення прав інших осіб, у зв`язку зі встановленням факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, а тому заява підлягає до задоволення.

Outcome: approved