Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, мотивуючи свої позовні вимоги наступним. 10.01.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Віньковецького районного управління юстиції у Хмельницькій області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 1. У сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачем. У подружжя відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. На даний момент подружжя не підтримує шлюбних відносин, у кожного окреме господарство та роздільний бюджет. В теперішній час між позивачем та відповідачем втрачене почуття любові і поваги один до одного. Приймаючи до уваги, що сім`я вже не існує, продовження подружнього життя неможливе та недоцільне, оскільки суперечитиме особистим інтересам позивача та відповідача. Крім того, для забезпечення належного рівня життя дитини потрібна фінансова участь обох батьків, а відповідач, який є здоровим, працездатним, інших осіб на утриманні немає, отримує дохід, зможе сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі на рівні 3 (трьох) тисяч гривень. Позивач просить: - розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який був укладений 10.01.2011 року та зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Віньковецького районного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 1; - стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі, а саме в розмірі 3000 гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з моменту звернення до суду з позовною заявою і до досягнення повноліття з врахуванням індексу інфляції на час їх виплати. 29.03.2023 року ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 26.04.2023 ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з`явився, але надав на адресу суду заяву, у якій зазначив, що позов підтримує та просить його задовольнити, а справу розглядати у відсутність позивача та її представника. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, що підтверджується повідомленнями про вручення рекомендованих поштових відправлень, направлених за зареєстрованим місцем проживання відповідача. Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно із частиною першою статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Сторони перебувають у шлюбі з 10.01.2011 року, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Віньковецького районного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 1, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 20.01.2011 року. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб між сторонами необхідно розірвати, так як у подружжя відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, подружжя не підтримує шлюбних відносин, у кожного окреме господарство та роздільний бюджет, між ними втрачене почуття любові і поваги один до одного. Приймаючи до уваги, що сім`я вже не існує, продовження подружнього життя неможливе та недоцільне, оскільки суперечитиме особистим інтересам позивача та відповідача. Відповідно до п. 7 ст. 15 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" № 2398-VІ від 01.07.2010 року у разі розірвання шлюбу в судовому порядку рішення суду, яке набрало законної сили, надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 10.01.2011 року та актовим записом про народження № 1 від 10.01.2011 року, складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану Віньковецького районного управлінням юстиції у Хмельницькій області. Частиною 2 ст. 51 Конституції України визначений обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Положеннями статті 27 Конвенції «Про права дитини» від 20.11.1989 року, ратифікованої Постановою Верховної ради України від 27.02.1991 року, закріплено що, держави - учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до\~ч.\~ч.\~1-2\~ст.182\~СК України\~при визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує:\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини;\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів;\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина;\~наявність на\~праві власності,\~володіння та/або\~користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України\~суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. На момент ухвалення судом рішення неповнолітній доньці [PERSON] , [INFO] , виповнилося 12 років. Відповідно до ст. 7 закону України «Про Державний бюджет на 2023 рік» 50% прожиткового мінімуму на дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2023 року становить 1416 грн. 50 коп. (2833/2). За таких обставин, суд приходить до висновку, що у зв`язку із об`єктивною потребою неповнолітньої дитини сторін у забезпеченні належного матеріального утримання для дитини відповідного віку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню та стягує з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн., щомісячно, враховуючи, що вказаний розмір аліментів не є меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки,\~відповідач доказів\~у підтвердження\~наявності обставин,\~які треба\~врахувати при\~визначенні розміру\~аліментів,\~не надав,\~суд доходить висновку, що встановлення розміру аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. щомісячно є справедливим та обґрунтованим, таким що відповідає засадам розумності та виваженості, є достатнім для забезпечення гармонійного розвитку та потреб доньки. На підставі ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при заявлені позовної вимоги про стягнення аліментів, то витрати по сплаті судового збору у сумі 1073 грн. 60 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь держави. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача за заявлену позовну вимогу про розірвання шлюбу підлягає судовий збір у розмірі 1073 грн. 60 коп., сплата якого документально підтверджується квитанцією № 32528798800006505547 від 17.03.2023 року на суму 858 грн. 88 коп. та квитанцією № 0.0.2916381133.1 від 22.03.2023 року на суму 214 грн. 72 коп. На підставі ст. ст. 24, 56, 105, 110, 112, 141, 181, 182, 184, 191 СК України,

Outcome: approved