Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-26 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулись [PERSON] , [PERSON] з позовом до\~ [PERSON] , ООО «Укртехснаб», про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна. В обґрунтування своїх вимог, позивач вказала, що 28 жовтня 1998 року, на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна № 24459, зареєстрованого на Одеській товарній біржі в "Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю», реєстраційний № 24459 від 28 жовтня 1998 року, [PERSON] , придбав у [PERSON] , діючого від імені Товариства з обмеженою відповідальністю (на російській мові Общество с ограниченой ответственностью) «УКРТЕХСНАБ» на підставі Довіреності № 320820 серія ЕАБ виданий 28 жовтня 1998 року, квартиру загальною площею 93,70 кв. м., корисну площу 88,3 кв. м., яка складається із 3-х (трьох) кімнат житловою площею 53,5 кв. м., розташована за адресою: [ADDRESS] . Як вказали позивачі, право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , було зареєстроване за [PERSON] на праві приватної власності, в Одеському міжміському бюро технічної інвентаризації в реєстраційній книзі 3156- стор. 73 - кн 118 доп. 23 листопада 1998 року. Як вказують позивачі, квартира була придбана за 29984,00 грн., які отримані продавцем в день укладення договору. Сторони узгодили всі істотні умови договору. Таким чином, на думку позивачів, усі зобов`язання по договору купівлі-продажу № 24459, від 28.10.1998 року, зареєстрованого на Одеській товарній біржі в "Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю» сторонами були виконані в повному обсязі. Сторони повністю виконали умови зазначеного договору, але не посвідчили його нотаріально, так як на час укладення договору діючим законодавством така вимога не передбачалась. Крім того, позивачі стверджують, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] , виданий Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 18 листопада 2021 року, актовий запис № 16014, та після його смерті єдиними спадкоємцями є позивачі син померлого [PERSON] , [INFO] , і дружина померлого [PERSON] , [INFO] . Як вказали позивачі, після смерті [PERSON] , залишилось спадкове майно, а саме: трьохкімнатна квартира за адресою: [ADDRESS] , але оскільки договір купівлі продажу квартири не було посвідчено нотаріально, то приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Єлькіна М.О. роз`яснила про неможливість видати свідоцтва про право на спадщину за законом та порекомендувала звернутися до суду. Таким чином, позивачі стверджують, що на даний час вони не можуть реалізувати свої спадкові права, а тому звернулися до суду з позовом, в якому просили суд: визнати дійсним договір № 24459 купівлі-продажу квартири [ADDRESS] між [PERSON] та [PERSON] , діючого від імені Товариства з обмеженою відповідальністю (на російській мові Общество с ограниченой ответственностью) «УКРТЕХСНАБ» на підставі Довіреності № 320820 серія ЕАБ виданої 28 жовтня 1998 року, та зареєстрований 28 жовтня 1998 року на Одеській товарній біржі в Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю, реєстраційний № 24459 від 28 жовтня 1998 року, зареєстрованого у Одеському міжміському бюро технічної інвентаризації в реєстраційній книзі 3156 - стор. 73 кн. 118 доп. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси, від 15.05.2023 року, відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у судове засідання. Враховуючи викладене, сторони у судове засідання не викликалися. Відповідачі про дату судового засідання повідомлялись належним чином (а. с. 56 57). Відзиву на позов, будь-яких заяв чи клопотань щодо розгляду справи від відповідачів до суду не надійшло. На підставі статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, відповідно до вимог закону, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов до наступного. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 28 жовтня 1998 року, на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна № 24459, зареєстрованого на Одеській товарній біржі в "Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю», реєстраційний № 24459 від 28 жовтня 1998 року, [PERSON] , придбав у [PERSON] , діючого від імені Товариства з обмеженою відповідальністю (на російській мові Общество с ограниченой ответственностью) «УКРТЕХСНАБ» на підставі Довіреності № 320820 серія ЕАБ виданий 28 жовтня 1998 року, квартиру загальною площею 93,70 кв. м., корисну площу 88,3 кв. м., яка складається із 3-х (трьох) кімнат житловою площею 53,5 кв. м., розташована за адресою: [ADDRESS] (а. с. 5 7). Право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , було зареєстроване за [PERSON] на праві приватної власності, в Одеському міжміському бюро технічної інвентаризації в реєстраційній книзі 3156- стор. 73 - кн 118 доп. 23 листопада 1998 року (а. с. 6, з. б.). Також, право власності на квартиру підтверджується листом Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради, від 26.07.2022 року (а. с. 17). Згідно до Договору купівлі-продажу № 24459, від 28.10.1998 року, зареєстрованого на Одеській товарній біржі в "Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю», квартира придбана за 29984,00 грн., які отримані продавцем в день укладення договору. Сторони узгодили всі істотні умови договору. Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. У разі недодержання вимоги закону про нотаріальне посвідчення одностороннього правочину такий правочин є нікчемним. Суд може визнати такий правочин дійсним, якщо буде встановлено, що він відповідав справжній волі особи, яка його вчинила, а нотаріальному посвідченню правочину перешкоджала обставина, яка не залежала від її волі (ст. 219 ЦК України). Разом з тим, у відповідності зі ст. 227 ЦК України в редакції 1963 року, що діяла на момент виникнення правовідносин, при укладені договорів купівлі-продажу нерухомого майна потрібна нотаріальна форма договору, якщо хоча б одна зі сторін договору є громадянин України. В той же час, згідно ч. 2 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» № 1957 ХІІ від 10.12.91 року, угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Відповідно до ст. 47 ЦК України (в редакції 1963 року), нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, встановлених законом. Суд, за позовом сторони, яка виконала усі умови угоди, може визнати таку угоду дійсною. Згідно з п. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне, або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому випадку нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 28.04.1978 року, зі змінами №15 від 15.05.1998 року «Про судову практику по справам про визнання угод недійсними, з підстав недодержання нотаріальної форми», визнаються недійсними тільки угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню, зокрема, договори довічного утримання; застави, купівлі - продажу. Якщо така угода виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення, суд, на підставі ч. 2 ст. 47 ЦК, за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною. Суд вважає, що сторони домовилися про усі істотні умови договору купівлі - продажу квартири, виконання договору відбулося. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданий Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 18 листопада 2021 року, [INFO] помер [PERSON] , [INFO] (а. с. 15). Після смерті [PERSON] , було відкрито спадкову справу (а. с. 16). Спадкоємцями є позивачі син померлого [PERSON] , [INFO] , і дружина померлого [PERSON] , [INFO] (а. с. 9, 13). Враховуючи те, що договір купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрованого на Одеській товарній біржі в "Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю», реєстраційний № 24459 від 28 жовтня 1998 року не було посвідчено нотаріально, а тому на даний час позивачі не можуть в повній мірі реалізовувати свої спадкові права, оскільки у діючих на час укладання зазначеного договору у 1998 році та діючих правових нормах на даний час, є протиріччя щодо необхідності нотаріального посвідчення вказаного договору. Статтею 41 Конституції України, встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно зі ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 334 ЦК України, право власності на нерухоме майно виникає з моменту посвідчення договору, або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору дійсним, якщо договір відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту такої реєстрації. Виходячи з системного аналізу вищенаведених норм права та доказів, вивчених у судовому засіданні, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивачів щодо визнання договору купівлі-продажу дійсним.

Outcome: approved