Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, в якому зазначила, що рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 12.12.2017 року було ухвалено рішення про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі по 930,00 грн. щомісячно на кожну дитину. На сьогоднішній день діти проживають з позивачем і знаходяться на її утриманні. Позивач вказала, що на даний час утримання дітей потребує більших витрат, ніж це було у 2017 році, коли присуджувалися аліменти. Сума в розмірі 930,00 грн на сьогоднішній день є мізером, за ці кошти не можливо прогодувати дитину, одягнути її та навчати. Крім того, позивач наголосила, що вона несе витрати пов`язані зі сплатою за навчання дітей, оскільки [PERSON] навчається по договору на платній основі у Володимир-Волинському агротехнічному коледжі, а Катерина на платній основі у Львівському державному університеті внутрішніх справ. З урахуванням вищевикладеного, позивач просила суд змінити спосіб стягнення аліментів, які були призначені рішенням суду від 12 грудня 2017 року із твердої грошової суми в розмірі по 930,00 грн на кожну дитину на 1/2 частку заробітку(доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дітьми повноліття. Позивач надала суду заяву, якою заявлені вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач, повідомлений про дату, час та місце слухання справи у визначеному законодавством порядку, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзиву не подав. Згідно ст. 280 ч. 1 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних доказів. Процесуальні дії суду під час судового розгляду: Ухвалою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 28\~лютого 2023\~рокуу вказаній справі було відкрито провадження та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: Рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області по справі № 154/3019/17 від 12.12.2017 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі по 930,00 грн. щомісячно на кожну дитину щомісячно, починаючи з 13.11.2017 року до досягнення дітьми повноліття. Рішення суду набрало законної сили 23.12.2017 року. З довідки Зимнівської сільської ради об`єднаної територіальної громади Володимирського району Волинської області 9 від 26.01.2023 року вбачається, що діти сторін проживають разом з позивачем. Як вбачається з довідки Володимир-Волинський фаховий коледж № 1339 від 26.01.2021 року, договору № 19/20 про надання платної освітньої послуги від 28.08.2020 року та договору про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців від 17.08.2021 року, [PERSON] навчається по договору на платній основі у Володимир-Волинському агротехнічному коледжі, а [PERSON] на платній основі у Львівському державному університеті внутрішніх справ. Відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована\~Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року\~та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У силу ч. 3\~ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частина заробітку (доходу) матері, батька, як передбачено\~статтею 183 СК України, визначається судом. При цьому розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому, суд бере до уваги, що 17 травня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким внесені зміни до ч. 2 ст. 182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 Закону України «Про Державний\~бюджет України\~на 2023\~рік» від\~3\~листопада 2022\~року № 2710-IX визначено, що з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років - 2833 гривні. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №\~789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. З урахуванням вищевикладеного, зважаючи на розмір визначеного законодавством України прожиткового мінімуму на дітей віком від 6 до 18 років, суд приходить до висновку, що зміна способу стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей сторін з 930,0 грн на кожну дитину до 1/2 частки заробітку (доходу) але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, є розумним та не суперечить нормам матеріального права, відповідає інтересам дітей, а тому позов [PERSON] підлягає задоволенню. Позивач від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду звільнена на підставі п.3 ч.1\~ст.5 Закону України «Про судовий збір», відтак, відповідно до положень частини 6\~статті 141\~ЦПК\~України судовий збір в сумі 1073,60 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved