Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] вказала, що 14 липня 2018 року зареєструвала шлюб з відповідачем у Рівненському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Рівненській області, про що було зроблено відповідний актовий запис № 1011. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося. З лютого 2022 року шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Вважає, що шлюбні відносини існують лише формально, подальше спільне життя як подружжя та збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Просить суд розірвати шлюб та стягнути з відповідача понесені судові витрати та витрати на правничу допомогу в розмірі 10\~000 грн. Позивач в судове засідання не з`явилася, повідомлялася про час та дату розгляду справи належним чином, представником адвокатом Горбовим В.А. подано через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області 15.05.2023 року заяву, в якій позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити та розгляд справи проводити у його відсутність та у відсутність позивача. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та дату розгляду справи належним чином, подав через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області 29.03.2023 року заяву, в якій позовні вимоги в частині розірвання шлюбу визнає, не заперечує щодо їх задоволення та просить розгляд справи проводити у його відсутність. Крім того, подав заперечення щодо відшкодування понесених витрат на професійну правничу допомогу, в яких просить відмовити в їх задоволенні, оскільки дана сума не є співмірною з фактично використаним часом на підготовку позовної заяви та складністю справи. Зазначає, що позовна заява не є об`ємною та підготовлена за стандартним шаблоном, який використовується адвокатом для всіх однотипних справ. Крім того, зазначає, що окрім цієї справи адвокатом Горбовим В.А. одночасно надавалась правова допомога позивачці в справі про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина (справа № 761/20822/22) та в справі про стягнення аліментів на утримання дружини (справа № 761/26637/22), в яких адвокатом також долучено докази понесення позивачем витрат на правову допомогу в розмірі по 12\~078,00 грн. у кожній справі. Звертає увагу на те, що по кожній із судових справ адвокатом підготовлено майже ідентичні за змістом акти наданих послуг, а зі змісту самих актів неможливо встановити до якої саме справи він стосується. Вважає, що всі із зазначених позовних вимог є пов`язаними між собою та могли б бути пред`явлені в межах однієї позовної заяви, що дозволило би значно скоротити витрати на правничу допомогу. Наголошує на те, що позовні вимоги було розділено і в кожній з них пред`явлено окремо вимогу про відшкодування вартості правової допомоги, що фактично, на його думку, була надана один раз комплексно, а не тричі окремо по кожній справі. Вважає, що вказані обставини спрямовані на штучне збільшення витрат на правову допомогу. Суд, врахувавши заяву позивача про розгляд справи у її відсутність та заяву відповідача про визнання позовних вимог в частині розірвання шлюбу, вивчивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги в частині розірвання шлюбу підлягають задоволенню з наступних підстав: 14 липня 2018 року сторони зареєстрували шлюб у Рівненському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Рівненській області, про що було зроблено відповідний актовий запис № 1011. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . З лютого 2022 року шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Збереження сім`ї неможливе і суперечить їхнім інтересам. Враховуючи, що сторони не бажають підтримувати шлюбні стосунки, примирення між ними неможливе, суд вважає, що сім`я розпалася і зберегти її неможливо. Відповідно ч. 1 ст.\~82\~ЦПК України обставини, визнані учасниками справи, не підлягають доказуванню. Щодо витрат на правову допомогу. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 та ч.ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представником позивача адвокатом Горбовим В.А. було надано Договір про надання адвокатських послуг (правової допомоги в цивільній справі) від 19.08.2022 року, Додаткову угоду № 1 від 20.09.2022 року до Договору про надання адвокатських послуг (правової допомоги в цивільній справі) від 19.08.2022 року, Акт виконаних робіт № 1 (наданих-отриманих послуг) від 20.01.2023 року до Договору про надання адвокатських послуг (правової допомоги в цивільній справі) від 19.08.2022 року з детальним описом робіт (надання послуг), виконаних адвокатом на загальну суму 11\~728,40 грн., куди також включено сплачений судовий збір в сумі 992,40 грн., а також квитанцію до прибуткового касового ордера від 20.01.2023 року на суму 11\~728,40 грн. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 року по справі № 927/237/20). Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод 1950 року. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04). Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. З огляду на зазначене, зважаючи на заперечення відповідача щодо задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, беручи до уваги складність справи, обсяг матеріалів у справі, складність їх збору та отримання представником позивача, кількість підготовлених процесуальних документів, кількість засідань, які здійснювалися у відсутність сторін, тривалість розгляду справи судом, суд прийшов до висновку про часткове задоволення вимоги представника позивача адвоката Горбового В.А. щодо судових витрат, а саме у розмірі 2\~000,00 грн. Відповідно до вимог ч. 2 ст.\~141\~ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Аналізуючи наведені норми, суд приходить до висновку, що судові витрати в розмірі 992,40 грн. слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved