Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-28 00:00:00

Позивач Публічного акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ», звернувся до суду із позовом [PERSON] [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що, 16.01.2008р. між Відкритим акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» та відповідачкою [PERSON] укладено кредитний договір № 749164/МБ, згідно якого позивач, на умовах забезпеченості, повернення, строковості, надав відповідачці [PERSON] у тимчасове користування грошові кошти у розмірі 23 000 доларів США, а відповідачка [PERSON] зобов`язалась повернути до 15.01.2013 року включно отримані від позивача кошти згідно умов договору, а також сплачувати відсотки за користування кредитом, виходячи з відсоткової ставки у розмірі 14,4% річних. Крім того, для забезпечення своєчасного повернення кредиту, виплати відсотків за користування кредитом, 16.01.2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки, згідно якого відповідач [PERSON] , як поручитель, поручився перед позивачем за належне виконання відповідачем [PERSON] взятих на себе зобов`язань, що витікають з кредитного договору № 749164/МБ від 16.01.2007 року. Однак, зобов`язавшись щомісяця здійснювати погашення заборгованості відповідно до умов кредитного договору № 749164/МБ, відповідачка [PERSON] , взяті на себе зобов`язання не виконує, внаслідок чого станом на 10.01.2014 року виникла заборгованість по вищезазначеному кредитному договору у розмірі 373 671,47 грн., яку позивач просив стягнути на його користь солідарно з відповідача [PERSON] та з відповідача [PERSON] , який поручився перед позивачем за неналежне виконання відповідачем [PERSON] взятих на себе зобов`язань за кредитним договором № 749164/МБ. Тому позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] , [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором № 749164/МБ від 16.01.2008р., яка складається з: - 180 455 грн. 96 коп. - сума заборгованості за кредитом; - 148 987 грн. 68 коп. - сума заборгованості по відсоткам; - 44 227 грн. 83 коп. - сума заборгованості по пені; а також понесені ним судові витрати. 05.03.2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «Фінансова компанія «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» було укладено договір № GL2N79278ПВ про відступлення права вимоги, відповідно до якого ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» набуло всіх прав кредитора за кредитними операціями, переданими їй згідно вказаного Договору, в тому числі за кредитним договором №749164/МБ від 16.01.2008 року. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просить суд розглядати справу за відсутністю представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась. Представник відповідача надав суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд застосувати строки позовної давності та в задоволенні позовної заяви відмовити у повному обсязі. Представник відповідача зазначає, що у даному випадку був пропущений загальний строк позовної давності за вимогами про стягнення заборгованості за кредитним договором № 749164/МБ від 16.01.2008р., оскільки як зазначається позивачем у своєму розрахунку за договором, останній платіж за тілом кредиту був сплачений 01.04.2008р. та 10.06.2008р. за відсотками, тоді як позовна заява була подана лише 11 лютого 2014 року, при цьому загальний строк позовної давності у три роки (ст.257 ЦК України) Договором кредиту 749164/МБ від 16.01.2008р. не збільшувався. Заочним рішенням Заводського районного суду м.Дніпродержинська Дніпропетровської області від 13 серпня 2014 року позовні вимоги задоволено в повному обсязі. Ухвалою суду від 17 червня 2020 року замінено стягувача по справі №208/913/14-ц з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ». Ухвалою суду від 07 травня 2021 року заочне рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13 серпня 2014 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до [PERSON] та до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, скасовано та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 08.09.2022 року клопотання представника відповідача про витребування доказів задоволено. Витребувано від Приватного нотаріуса Кам`янського районного нотаріального округу Прожуган М.А. належним чином завірену копію спадкової справи, заведеної після померлого [INFO] [PERSON] . Ухвалою суду від 16 травня 2023 року закрито провадження у справі в частині позову Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ», до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в солідарному порядку в зв`язку зі смертю відповідача. Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню. 16.01.2008р. між позивачем та відповідачкою [PERSON] укладено кредитний договір № 749164/МБ, згідно якого позивач, на умовах забезпеченості, повернення, строковості, надав відповідачці [PERSON] у тимчасове користування грошові кошти у розмірі 23 000 доларів США, а відповідачка [PERSON] зобов`язалась повернути до 15.01.2013 року отримані від позивача кошти згідно умов договору, а також сплачувати відсотки за користування кредитом, виходячи з відсоткової ставки у розмірі 14,4% річних. Крім того, для забезпечення своєчасного повернення кредиту, виплати відсотків за користування кредитом, 16.01.2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки, згідно якого відповідач [PERSON] , як поручитель, поручився перед позивачем за належне виконання відповідачем [PERSON] взятих на себе зобов`язань, що витікають з кредитного договору № 749164/МБ від 16.01.2007 року. Однак, зобов`язавшись щомісяця здійснювати погашення заборгованості відповідно до умов кредитного договору № 749164/МБ, відповідачка [PERSON] , взяті на себе зобов`язання не виконує, внаслідок чого станом на 10.01.2014 року виникла заборгованість по вищезазначеному кредитному договору у розмірі 373 671,47 грн.. В матеріалах справи знаходиться свідоцтво про смерть, видане 26 жовтня 2020 року Заводським районним у місті Кам`янське відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), з якого вбачається, що відповідач [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] . Суд оглянувши копію спадкової справи №14/2021 року, яка була заведена приватним нотаріусом Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Прожуган Марією Анатоліївною після померлого [INFO] [PERSON] , встановив, що відповідно до копії свідоцтва про смерть [PERSON] , [INFO] , він помер [INFO] . Подано заяви про прийняття спадщини за законом від: [PERSON] дружини померлого, [PERSON] , доньки померлого, [PERSON] , брата померлого. Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно до ч.1 ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.1ст.1049 України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно до ч. 2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Отже, суд погоджується з доводами позивача про неналежне виконання відповідачем [PERSON] умов кредитного договору. Щодо заявленої представником відповідача вимоги про застосування до позовних вимог наслідків спливу строків позовної давності, суд зазначає наступне. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст.259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Відповідно до п.п. 4.1.1. кредитного договору, вбачається, що повернення кредиту та сплата відсотків здійснюється згідно з Графіком повернення Кредиту, який є невід`ємною частиною цього Договору. В матеріалах справи відступній даний графік повернення Кредиту, однак суд приходить до висновку, що Графіком повернення кредиту передбачені щомісячні платежі. Відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Якщо повернення грошового зобов`язання здійснюється частинами, то строк позовної давності застосовується до кожної не повернутої частини грошового зобов`язання окремо. Як вбачається з правової позиції, викладеної у постанові Верховного суду від 28 березня 2018 року по справі №444/9519/12 зроблено наступні висновки щодо застосування норм права: «Якщо кредитний договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок позичальника повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право кредитодавця вважається порушеним з моменту порушення позичальником терміну внесення чергового платежу. А відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу у межах строку кредитування згідно з частиною п`ятою статті 261 ЦК України починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) позичальником обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу.» Згідно розрахунку за договором 749164/МБ від 16.01.2008р., останній платіж за тілом кредиту був сплачений 01.04.2008р. та 10.06.2008р. за відсотками, тоді як позовна заява була подана лише 11 лютого 2014 року. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не здійснював погашення заборгованості за кредитом. Отже, суд приходить до висновку, що позивач звернувся до суду після спливу строку позовної давності. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст.267 ЦК України). Згідно до ст.266 ЦК України, зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з підстав пропуску строку позовної давності. На підставі ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається у разі відмови в позові - на позивача. На підставі ст.ст.256, 257, 259, 261, 266, 267, 525, 526, 1046, 1049 ЦК України,

Outcome: dismissed