Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить змінити спосіб стягнення аліментів з [PERSON] на її користь на утримання трьох неповнолітніх дітей з твердої грошової суми по 400 грн. на стягнення аліментів у частці від доходу, а саме у розмірі половини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на утримання кожної дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дітьми повноліття, починаючи з дня набрання рішенням законної сили. В обґрунтування заявлених вимог в позовній заяві позивачем зазначено, що Рішенням Рокитнівського районного суду Рівненської області від 23 лютого 2017 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання трьох дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 400 грн. на кожну дитину, починаючи з 20.12.2016 року і до повноліття дітей. Позивач вказує, що відповідач надає матеріальну допомогу у недостатньому розмірі, з порушенням строків, на момент звернення до суду сплатив аліменти лише за вересень 2022 року. У зв`язку з цим, а також, що з моменту ухвалення рішення значно зросли ціни, рівень інфляції досяг майже 30 %, діти дорослішають і 1200 грн. на утримання трьох дітей не вистачає. Позивачу тяжко самостійно забезпечувати дітей одягом, взуттям. Позивач вважає, що для забезпечення потреб дітей слід змінити спосіб стягнення аліментів та визначити їх у частці від заробітку відповідача. В судове засідання позивач подала письмову заяву, якою заявлені вимоги підтримала повністю, просить розглянути справу у її відсутність. Відповідач у судове засідання не з`явився, проте через канцелярію суду подав заяву, в якій позовні вимоги не заперечує, посилаючиь на те, що діти проживають із позивачем та перебувають на її утриманні. Правовідносини між сторонами виникли із сімейних відносин, зокрема щодо утримання батьками неповнолітніх дітей та з приводу обов`язків подружжя по утриманню. Вказані правовідносини регулюються нормами СК України. Дослідивши надані суду докази, суд дійшов висновку щодо правомірності вимог позивача, які підлягають до задоволення. Позивач зазначала, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано за рішенням суду ( а.с. 22-23). Досліджені судом копії свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] (серії [NUMBER] від 11.06.2012 року), копії свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] (серії [NUMBER] від 23.04.2014 року), копії свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] (серії [NUMBER] від 24.09.2015 року ) доводять, що батьками кожного з дітей є сторони по справі: [PERSON] та [PERSON] . На момент звернення позивача із цим позовом діти є неповнолітніми. Згідно із ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Із копії рішення Рокитнівського районного суду Рівненської області від 23 лютого 2017 року встановлено, що вказаним судовим рішенням у справі за позовом [PERSON] стягнуто з [PERSON] на її користь 400 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з 20 грудня 2016 року і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, проведеного Рокитнвіським відділом ДВС у Сарненеському районі від 10.03.2023 вбачається, що заборгованість по сплаті аліментів з боку відповідача станом на 01.03.2023 року становить 102521,32 грн., що підтверджує доводи позивача про те, що аліменти сплачуються з порушенням строків та не в поповному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України - розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Так, відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Згідно з частиною другою статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Судом враховано, що позивач просить стягнути з відповідача аліменти у частці від заробітку, визначивши розмір аліментів, як половину заробітку (доходу) відповідача щомісяця. Вказаний розмір аліментів, відповідає змісту положень ст.183 СК України, є пропорційним з точки зору участі обох батьків, необхідним і достатнім розміром аліментів, що буде забезпечувати належний та гармонійний рівень життя неповнолітніх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 81ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач не надав відзиву на позовну заяву та доказів належного утримання неповнолітньої дитини. Не заперечив ту обставину, що діти знаходяться на утриманні позивачки, а також не заперечував щодо позивних вимог. Крім цього, згідно із постановою Верховного Суду №759/10277/18 (провадження №61-22317св19) від 11 березня 2020 року обирати спосіб стягнення аліментів є виключним правом одержувача аліментів. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України - при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. В ході судового розгляду даного позову не встановлено наявності у відповідача інших утриманців або наявності інших обставин, що перешкоджають стягненню на даний час з останнього аліментів на утримання неповнолітніх дітей, через що є можливим визначення розміру аліментів, що стягуються з відповідача, у частці від заробітку останнього. Таким чином, враховуючи досліджені судом докази, з огляду на обґрунтування вимог позивачем, яка вказувала на необхідність зміни стягуваних з відповідача аліментів, суд вважає вимоги [PERSON] в цій частині позову обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. Тому саме з дня набрання рішенням законної сили слід стягувати аліменти в новому розмірі. Статтею 141 ЦПК України передбачено, що у випадку, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору при подачі позову до суду, судовий збір в розмірі 1073,60 гривень, виходячи зі ставки судового збору на день подання позовної заяви до суду, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі наведеного, ст.ст.180, 181, 192 СК України,

Outcome: approved