Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-09 00:00:00

Позивач Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у м. Києві та Київській області (далі також - позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі також [PERSON] , відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: Бобрицька сільська територіальна громада Черкаського району Черкаської області про відшкодування шкоди, завданої внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів. В обгрунтування позовних вимог зазначив, що відповідно до Положення про Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у м. Києві та Київській області, затвердженого наказом Державного агентства рибного господарства України від 15.07.2016 № 229 (зі змінами), Київський рибоохоронний патруль є територіальним органом Держрибагентства, діє у складі Держрибагентства як відокремлений структурний підрозділ і йому підпорядковується. Повноваження Київського рибоохоронного патруля поширюються на м. Київ та Київську область, територію та акваторію водних об`єктів в межах районів діяльності, визначених Держрибагентством. Основним завданням Київського рибоохоронного патруля є реалізація повноважень Держрибагентства у сфері рибного господарства та рибної промисловості, охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в районі діяльності. Пунктом сьомим Положення, Київському рибоохоронному патрулю, серед іншого, надано право подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктами господарювання та громадянами, внаслідок порушення законодавства в галузі охорони використання і відтворення водних біоресурсів. Відповідно до постанови про адміністративне правопорушення Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у м. Києві та Київській області № 014085 на [PERSON] накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 170,00 грн. Постановою встановлено, що 06.02.2022 о 13:30 год. на Канівському водосховищі поблизу с. Григорівка, Черкаського району, Черкаської області, гр. [PERSON] проводив вилов водних біоресурсів вудкою, з криги, на зимувальній ямі, при цьому виловив рибу судак 3 екземпляри, вагою 2 кг., чим заподіяв матеріальної шкоди рибним запасам України на суму 10761,00 грн. Своїми діями [PERSON] порушив п.3.15 Правил спортивного та любительського рибальства, тобто здійснив правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 3 ст. 85 КУпАП. Таким чином, вина гр. [PERSON] є доведеною і відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанови у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала чи постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно розрахунку матеріальної шкоди, гр. [PERSON] нанесено збитків рибному господарству України на суму 10761,00 грн. Несплата відповідачем визначеного в установленому законом порядку розміру шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, не лише безпосередньо зачіпає майнові та економічні інтереси держави, а й впливає на недофінансування державою природоохоронних заходів, спрямованих на забезпечення екологічної безпеки життєдіяльності людини, яка є невід`ємною умовою сталого економічного розвитку України. Природні ресурси (в тому числі водні біоресурси), які відповідно до Конституції України та інших законодавчих актів є матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування, права власника (володіння, користування, розпоряджання) щодо яких, від імені Українського народу, здійснюють органи місцевого самоврядування, як юридичні особи, є майном певної територіальної громади (в даному випадку Бобрицька сільська територіальна громада Черкаського району, Черкаської області). Шкода, завдана внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів, повинна бути відшкодована відповідній місцевій раді за місцем завдання шкоди (в даному випадку Бобрицькій сільській територіальній громаді Черкаського району Черкаської області). Правові підстави для звернення Управління Державного агентства рибного господарства у місті Києві та Київській області з позовними вимогами до суду в інтересах Бобрицької сільської територіальної громади Черкаського району Черкаської області встановлено відповідною правовою позицією Верховного Суду щодо застосування норм Закону України «Про тваринний світ» у подібних правовідносинах та судовою практикою: постанови Київського апеляційного суду від 17.04.2019 № 754/9167/18, від 22.05.2019 № 754/14804/18, від 31.03.2020 № 754/17496/18. Київським рибоохоронним патрулем до [PERSON] був направлений лист від 17.11.2022 № 16-7-19/3089-22 з пропозицією в п`ятнадцятиденний термін з дня отримання листа відшкодувати шкоду, завдану внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів у сумі 10761,00 грн. для досудового врегулювання спору. Квитанція про сплату вищезазначених коштів до Київського рибоохоронного патруля не надходила. Станом на день подання позову, збитки в добровільному порядку не відшкодовано. Просить суд стягнути з [PERSON] на користь Бобрицької сільської територіальної громади Черкаського району Черкаської області майнову шкоду, заподіяну внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів, у розмірі 10761,00 грн., яку необхідно сплатити на користь Бобрицької сільської територіальної громади Черкаського району Черкаської області та стягнути з [PERSON] на користь Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у м. Києві та Київській області судові витрати в розмірі 2481,00 грн. Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 11.04.2023 відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін по справі (а.с.45-46). Судові засідання по справі неодноразово відкладались через неявку відповідача. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності їх представника, не заперечують проти проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів (а.с.53-54). Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Також виклик відповідача був здійснений шляхом опублікування оголошення про його виклик в судове засідання на офіційному веб-сайті «Судова влада України». Причини неявки відповідач суду не повідомив, відзив на позов не подав. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За наведених вище обставин, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, про що постановлено ухвалу у відповідності до ч. 4 ст. 259 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до наступних висновків. Пунктом 1 Положення про Державне агентство меліорації та рибного господарства України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №895 від 30.09.2015, передбачено, що Державне агентство меліорації та рибного господарства України (Держрибагентство) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері рибного господарства та рибної промисловості, охорони, використання та відтворення водних біоресурсів, регулювання рибальства, меліорації земель та експлуатації державних водогосподарських об`єктів комплексного призначення, міжгосподарських зрошувальних і осушувальних систем. Згідно Положення про Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у м. Києві та Київській області, затвердженого наказом Державного агентства рибного господарства України від 15.07.2016 року № 229 (зі змінами), Київський рибоохоронний патруль є територіальним органом Держрибагентства, діє у складі Держрибагентства як відокремлений структурний підрозділ і йому підпорядковується. Повноваження Київського рибоохоронного патруля поширюються на м. Київ та Київській область, територію та акваторію водних об`єктів в межах районів діяльності, визначених Держрибагентством. Основним завданням Київського рибоохоронного патруля є реалізація повноважень Держрибагентства у сфері рибного господарства та рибної промисловості, охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в районі діяльності. Преамбулою до Закону України «Про тваринний світ» встановлено, що тваринний світ є одним з компонентів навколишнього природного середовища, національним багатством України, джерелом духовного та естетичного збагачення і виховання людей, об`єктом наукових досліджень, а також важливою базою для одержання промислової і лікарської сировини, харчових продуктів та інших матеріальних цінностей. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про тваринний світ», об`єкти тваринного світу, які перебувають у стані природної волі і знаходяться в межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, є об`єктами права власності Українського народу. Об`єкти тваринного світу в Україні знаходяться під охороною держави незалежно від права власності на них. В судовому засіданні встановлено, що 06.02.2022 о 13:30 год. [PERSON] на Канівському водосховищі поблизу с. Григорівка Черкаського району Черкаської області проводив лов риби вудкою з криги на зимувальній ямі та виловив рибу судак - 3 шт., вагою 2 кг., чим наніс збитки рибному господарству України у розмірі 10761,00 грн. Своїми діями [PERSON] порушив п.3.15 Правил любительського і спортивного рибальства, ст. 63 Закону України «Про тваринний світ», вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 3 ст. 85 КУпАП, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення № 014085 від 06.02.2022 (а.с.8). З даного протоколу вбачається, що [PERSON] в своїх поясненнях підтвердив лов риби на Канівському водосховищі біля с. Григорівка, вудкою з криги на зимувальній ямі, виловив рибу судак 3 шт., вагою 2 кг. Вину визнав та зазначив, що порушувати більше не буде (а.с.8 зворот). Постановою Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у м. Києві та Київській області по справі про адміністративне правопорушення № 014085 від 06.02.2022, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 85 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170,00 грн. (а.с.6). Згідно з розрахунком матеріальної шкоди до протоколу № 014085 від 06.02.2022, [PERSON] наніс збитків рибному господарству України на загальну суму 10761,00 грн. (а.с.7). Дані обставини підтверджуються протоколом про вчинення адміністративного правопорушення №014085 від 06.02.2022, постановою Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у м. Києві та Київській області № 014085 від 06.02.2022, розрахунком матеріальної шкоди, проведеного фахівцями Управління Державного агентства рибного господарства у Київській області. Згідно з ч. 5 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про тваринний світ», у порядку загального використання об`єктів тваринного світу громадянам, у випадках, передбачених законодавством, дозволяється безоплатне любительське і спортивне рибальство для особистого споживання (без права реалізації) у визначених відповідно до законодавства водних об`єктах загального користування у межах встановлених законодавством обсягів безоплатного вилову і за умови додержання встановлених правил рибальства і водокористування. В інших випадках любительське і спортивне рибальство здійснюються на праві спеціального використання об`єктів тваринного світу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України відповідно до цього та інших законів. Згідно з п. 9 «Порядку здійснення любительського і спортивного рибальства», затвердженого постановою КМУ від 18.07.1998 № 1126, вимоги щодо здійснення любительського і спортивного рибальства та застосування знарядь і способів лову (добування), норми, заборонені місця і його строки встановлюються правилами любительського і спортивного рибальства за басейно-територіальним принципом (далі - правила рибальства), які затверджуються Мінагрополітики за поданням Держрибагентства, за погодженням з Міндовкіллям. Відповідно до п. 3.15 «Правил любительського і спортивного рибальства», затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України № 19 від 15.02.1999 (чинних на момент спірних правовідносин), забороняється лов водних живих ресурсів із застосуванням вибухових і отруйних речовин, електроструму з колючих знарядь лову, вогнепальної та пневматичної зброї (за винятком гарпунних рушниць для підводного полювання), промислових та інших знарядь лову, виготовлених із сіткоснастевих чи інших матеріалів усіх видів і найменувань, а також способом багріння, спорудження гаток, запруд та спускання води з рибогосподарських водойм. Згідно приписів ст. 66 Конституції України, кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки. Відповідно до ч. 4 ст. 63 Закону України «Про тваринний світ», підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу. Розмір компенсації за незаконне добування, знищення або пошкодження видів тваринного світу, а також за знищення чи погіршення середовища їх існування встановлюється Кабінетом Міністрів України. Як передбачено у частинах четвертій і п`ятій статті 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодуванню за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності. Відповідно до абз. 12 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», посадові особи органів рибоохорони здійснюють державний контроль та управління в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та мають такі повноваження визначати розмір збитків, завданих рибному господарству, за затвердженими таксами та методиками. Згідно з ч. 1 ст. 40 КУпАП, якщо у результаті вчинення адміністративного правопорушення заподіяно майнову шкоду громадянинові, підприємству, установі або організації, то адміністративна комісія, виконавчий орган сільської, селищної, міської ради під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про відшкодування винним майнової шкоди, якщо її сума не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а суддя районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду - незалежно від розміру шкоди, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Згідно розрахунку матеріальної шкоди Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у м. Києві та Київській області до протоколу № 014085, розмір шкоди, заподіяної відповідачем, визначено відповідно до Постанови КМУ № 1039 від 06.10.2021 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів» і становить 10761,00 грн. Сторонами по справі не надано доказів помилковості чи неправильності такого розрахунку, в зв`язку в чим суд вважає його достовірним. Відповідно до п. 6.1. та п. 6.3 «Правил любительського і спортивного рибальства», затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України № 19 від 15.02.1999 (чинних на момент спірних правовідносин), особи, винні в порушенні Правил, несуть відповідальність у встановленому законодавством порядку. Застосування заходів адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних осіб від відшкодування в повному обсязі збитків, заподіяних рибному господарству внаслідок порушення цих Правил рибальства. Згідно з ст. 37 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», водні біоресурси, що знаходяться у водних об`єктах (їх частинах), територіальному морі, у виключній (морській) економічній зоні України, на континентальному шельфі, є об`єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника на ці ресурси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України та законами України. З наведеного вбачається, що природні ресурси (в тому числі водні біоресурси), які відповідно до Конституції України та інших законодавчих актів є матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування, права власника (володіння, користування, розпоряджання) щодо яких, від імені Українського народу, здійснюють органи місцевого самоврядування, як юридичні особи, є майном певної територіальної громади (в даному випадку Бобрицької територіальної громади Черкаського району Черкаської області). Зазначені природні ресурси є власністю Українського народу. На підставі статті 10 Закону України «Про тваринний світ», громадяни відповідно до закону зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. Статтею 324 ЦК України передбачено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, встановлених Конституцією України. Таким чином, шкода, завдана внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів, повинна бути відшкодована відповідній місцевій раді за місцем завдання шкоди, а саме Бобрицькій територіальній громаді Черкаського району Черкаської області. Тобто, стягнення шкоди, завданої забороненим виловом риби, на користь територіальної громади, де знаходиться відповідний об`єкт водного фонду та на територію якого поширюються повноваження відповідного рибоохоронного патруля, не суперечить вимогам чинного законодавства. Крім того, слід зазначити, що Верховний Суд у своїй постанові від 10.01.2019 у справі № 541/307/17 також визнав законною можливість стягнення спричиненої незаконним виловом риби шкоди на користь місцевої ради за відповідним позовом Державної екологічної інспекції. Враховуючи викладене суд, дійшов до висновку, що незважаючи на те, що спіймана риба у відповідача була вилучена, але при цьому ним було порушено правила любительського і спортивного рибальства і такі дії відповідача щодо незаконного добування цінних видів водних біоресурсів, перебувають у причинному зв`язку із заподіянням шкоди. Київським рибоохоронним патрулем на адресу [PERSON] був направлений лист від 17.11.2022 № 16-7-19/3089-22 з пропозицією в п`ятнадцятиденний термін з дня отримання листа відшкодувати шкоду, завдану внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів у сумі 10761,00 грн. (а.с.9-10). У добровільному порядку шкоду відповідачем не відшкодовано. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про те, що відповідач незалежно від притягнення його до адміністративної відповідальності зобов`язаний відшкодувати заподіяну навколишньому середовищу шкоду, а тому з відповідача підлягає стягненню заподіяна шкода у розмірі 10761,00 грн. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, та стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 2481,00 грн.

Outcome: approved