Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , треті особи: Орган опіки та піклування Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації, [PERSON] , про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки та стягнення аліментів. У своїй позовній заяві просив суд: 1.Позбавити [PERSON] батьківських прав відносно сина, [PERSON] , [INFO] . 2.Призначити [PERSON] опікуном (піклувальником) [PERSON] , [INFO] . 3.Стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини у розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Свою позовну заяву обґрунтовує тим, що громадяни [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбі з 2006 року по 2021 рік, в якому в них народилася [INFO] спільна дитина - [PERSON] . З листопада місяця 2017 року [PERSON] фактично проживав з батьком, [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . [INFO] батько [PERSON] , гр. [PERSON] , помер. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню сина, не цікавиться його життям, а тому, позивач просить суд позбавити відповідача батьківських прав, призначити опікуна й стягнути аліменти. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 вересня 2021 року матеріали позову було передано на розгляд судді Мальцева Д.О. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 03 листопада 2021 року було відкрито провадження у справі, призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. Протокольною ухвалою від 27.09.2022 залучено до матеріалів справи висновок Органу опіки та піклування Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] , [INFO] , відносно її неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 08 листопада 2022 року було закрито підготовче провадження у справі, призначено до розгляду по суті. Представник позивача в судовому засіданні просив суд позов задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, правом подачі відзиву не скористалася. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити позов. Третя особа Орган опіки та піклування Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч. 1 ст. 223 ЦПК України). За таких обставин, з урахуванням положень ст.ст. 223, 280 ЦПК України, суд ухвалює проводити розгляд у заочному порядку за відсутності відповідача, на підставі наявних в справі доказів. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд дійшов наступних висновків. Щодо позовних вимог в частині позбавлення відповідача батьківських прав, суд дійшов наступних висновків. Громадяни [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбі з 2006 року по 2021 рік, в якому в них народилася [INFO] спільна дитина - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 13.01.2015. З жовтня місяця 2016 року гр. [PERSON] та гр. [PERSON] фактично не підтримували шлюбні відносини та проживали окремо. З листопада місяця 2017 року [PERSON] фактично проживав з батьком, [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . [INFO] батько [PERSON] , гр. [PERSON] , помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 02.07.2021 Відповідно до Закону України «Про органи і служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей», пунктів 31,32 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 року №866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини», на підставі заяв гр. [PERSON] та неповнолітнього [PERSON] , згідно наказу Служби у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації № 65-од від 30.07.2021 р., передано неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , в сім`ю гр. [PERSON] на тимчасове проживання за адресою: [ADDRESS] до вирішення питання влаштування в сімейні форми виховання. 01.12.2021 року (наказ № 114-од) неповнолітню дитину, [PERSON] , [INFO] , було взято на облік Служби у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, як такого, що опинився в складних життєвих обставинах у зв`язку з психологічним насиллям. Також, відповідно до Закону України «Про органи і служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей», пунктів 31, 32 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 року № 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини» (із змінами), враховуючи заяву гр. [PERSON] : припинено тимчасове влаштування неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , в сім`ї гр. [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Згідно характеристики виконавчого комітету Вороньківської сільської ради Бориспільського району Київської області, яку гр. [PERSON] надала комісії з питань захисту прав дитини при Шевченківській районній в місті Києві державній адміністрації на засіданні 16.02.2022 року, [PERSON] завжди привітна, трудолюбива і чесна, уважна, чуйна, доброзичлива і відкрита. За час її роботи в селі як підприємець, жодних нарікань, скарг від громадян села, що відвідують її заклад, не було. До адміністративної відповідальності не притягувалася, скарг до виконкому Вороньківської сільської ради на громадянку [PERSON] не надходило. Фактів стосовно систематичного зловживання спиртними напоями гр. [PERSON] , як зазначено в позовній заяві, не доведено. Натомість, гр. [PERSON] надала комісії копії Сертифікату про проходження профілактичного наркологічного огляду серія 12ЯЯУ № 962193 від 07.05.2020 та Медичної довідки про проходження обов`язкових попереднього та періодичного психіатричних оглядів серія 2ААМ № 029911. Повідомлень чи рішень суду про притягнення до адміністративної чи кримінальної відповідальності стосовно невиконання батьківських обов`язків гр. [PERSON] по відношенню до неповнолітнього сина [PERSON] до Служби у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації не надходило та до комісії учасниками справи не надавалось. При цьому, як вбачається з матеріалів справи, в зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, гр. [PERSON] разом зі своїми дітьми [PERSON] та [PERSON] вимушені були виїхати з території України до Королівства Данії, де проживають разом по даний час в місті Нюкобінг, що підтверджується копіями документів, долучених до матеріалів справи. Розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, позбавлення матері спорідненості з дитиною, а це буде вважатись виправданим лише за виняткових обставин. Стаття 150 Сімейного кодексу України зазначає, що батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь- яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), гак і для дитини (ст. 166СК України). У статті 8 Конституції України закріплено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а норми Конституції України є нормами прямої дії. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно із частиною сьомою статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. За правилами статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно статті 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Статтею 150 СК України передбачений обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини. Згідно із частинами другою та четвертою статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Стаття 165 СК України визначає, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно пункту 2 частини першої статті 164 СК України мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Крім того, у відповідності до положень статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами (ст.12 Закону України «Про охорону дитинства»). Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 19 Сімейного кодексу України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Згідно ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я; без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. У відповідності з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до Висновку органу опіки та піклування Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації від 09.09.2022 про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] , відсутні докази злісного нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками щодо сина, та беручи до уваги те, що мати дитини проти позбавлення батьківських прав заперечує й бажає утримувати та виховувати сина,

Outcome: dismissed