Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, зазначивши, що [INFO] померла його мати, - [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок з надвірними спорудами, розташований у [ADDRESS] . [PERSON] за свого життя заповіту не складала, тому спадкування належного їй майна відбувалося за законом у порядку, визначеному главою 86 ЦК України. Він, як спадкоємець першої черги, який бажає прийняти спадщину, відповідно до ч. 1 ст. 1266,1269 ЦК України порядку і у встановлений ч. 1 ст. 1270 ЦК України строк подав заяву про прийняття спадщини до Чигиринської державної нотаріальної контори, де нотаріусом було заведено спадкову справу, реєстрація в спадковому реєстрі за №.68754222 від31.03.2022р. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 1298 ЦК України позивач звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, однак нотаріусом видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11.03.2023 р. № 115/02-31 з підстав, що у свідоцтві про смерть спадкодавця її прізвище записано як [PERSON] , в той час як згідно з свідоцтвом про його народження матір"ю записано [PERSON] , що унеможливлює підтвердження родинних відносин спадкоємця і спадкодавця. Задля оформлення спадщини необхідно встановити факт родинних відносин між ним і померлою [PERSON] , як між сином та матір"ю. У підготовчому судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Оскільки спадкоємцем майна після смерті [PERSON] є також її онук за правом представлення та існує спір між ними, то позивач змушений звертатися до суду про встановлення факту родиних відносин в порядку позовного провадження. В подальшому надали заяви про розгляд справи за їх відсутності. У підготовчому судовому засіданні відповідач та його представник заперечували щодо задоволення позову з підстав розподілу спадщини, хоча визнавали, що у правовстановлюючих документах дійсно допущена помилка у написанні прізвища померлої [PERSON] , яка позивачеві доводиться матір"ю. Допитані судом свідки [PERSON] та [PERSON] , кожен окремо, пояснили суду, що, вони знають сімю позивача і їм достеменно відомо, що померла [PERSON] є матір"ю позивачеві, який допомагав батькам будуватися та доглядав матір і рідною бабою [PERSON] по лінії його батька [PERSON] , який натепер теж помер. Вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Як встановлено судом і вбачається з даних паспорта, свідоцтва про народження позивача,- [PERSON] народився [INFO] в с. Тарасівка Олександрівського району Кіровоградської області, а його матір"ю в свідоцтві про його народження [NUMBER] від 25.01.1967 року зазначено [PERSON] (ас 3,6). Також\~з матеріалів\~справи (свідоцтво\~про смерть\~серії [NUMBER] ),\~що [INFO] \~померла[PERSON] (ас5). Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого у [ADDRESS] . Позивач прийняв спадщину, звернувшись до нотаріуса із відповідною заявою. Нотаріусом було заведено спадкову справу, реєстрація в спадковому реєстрі за №.68754222 від31.03.2022р. Нотаріусом видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11.03.2023 р. № 115/02-31 з підстав, що у свідоцтві про смерть спадкодавця її прізвище записано як [PERSON] (ас 7-13). З огляду на те, що спадщина після смерті [PERSON] відкрилася та була прийнята після 01 січня 2004 року, то правовідносини, що виникли, регулюються нормами Цивільного Кодексу України, книга 6 "спадкове право". Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом та за законом. Згідно ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України право на спадкування за правом представлення мають внуки, правнуки спадкодавця, які спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Вирішуючи справу по суті суд бере до уваги роз"яснення, надані в п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Крім того, ВС КЦС постановою від 22.04.2020 року у справі № 200/14136/17 скасував судові рішення, а заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, залишив без розгляду та роз`яснив заявникові право звернутися до суду з позовом на загальних підставах, оскільки справи про спадкування суди розглядають за правилами позовного провадження, якщо особа звертається з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права та обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Таким чином, суд, дослідивши додані до позовної заяви докази, вислухавши пояснення неупереджених свідків щодо наявності родинних відносин між позивачем та спадкодавцем, суд вважає, що факт родинних відносин між померлою [PERSON] та [PERSON] знайшов підтвердження. Позивач є сином спадкодавиці, а розбіжність у написанні прізвища " [PERSON] іна", " [PERSON] ина"суд вважає помилкою внаслідок перекладу прізвища у документах з російської мови на українську. Оскільки існує спір між сторонами, позов слід задовольнити. На підставі викладеного та,

Outcome: approved