Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-29 00:00:00

23.05.2023р. [PERSON] (далі - позивачка) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 14.06.2003р. Відділом реєстрації актів громадського стану Врадіївського районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 12. Позов обґрунтований тим, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе, суперечить інтересам позивачки. Шлюбні відносини з відповідачем фактично припинені, спільне господарство не ведеться. Вказує, що від даного шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , спору про місце проживання якої вона з відповідачем не має. Строку на примирення не потребує. Позивачка в судові засідання, призначенні на 14.06.2023р. та 30.06.2023р., не з`явилася, хоча належним чином в порядку, визначеному ст. ст. 128-131 ЦПК України, повідомлена про час, дату та місце судового розгляду. Водночас 29.05.2023р. звернулася до суду із заявою про розгляд справи у її відсутність, в якій позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач у судові засідання, призначенні на 14.06.2023р. та 30.06.2023р., не з`явився, хоча належним чином в порядку, визначеному ст.ст. 128-131 ЦПК України, повідомлений про час, дату і місце судового розгляду, про причини неявки суд не повідомив, а також не подав до суду відзив на позовну заяву та заяви про розгляд справи за його відсутності чи відкладення розгляду справи. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 30.06.2023р. судом, в порядку визначеному ст.ст. 280, 281 ЦПК України, постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. З огляду на приписи ст.ст. 211 та 223 ЦПК України суд визнав за можливе розглянути справу по суті без учасників судового розгляду за наявними у справі доказами. Дослідив матеріали справи, судом встановлено таке. Так, як вбачається з матеріалів справи, 14.06.2003р. Відділом реєстрації актів громадського стану Врадіївського районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 12, було зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим 14.06.2003р. Прізвище після реєстрації шлюбу дружини з дошлюбного [PERSON] було змінено на [PERSON] . Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 08.12.2009р., актовий запис № 116). Фактично сторони припинили шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, не мають спільного побуту. Майнового спору та спору про місце проживання дітей у сторін не має. Згідно ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану (ст. 21 СК України). У відповідності до ч. 2 ст. 104 та ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частинами 1 та 2 ст. 110 СК України визначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. За вимогами ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. На підставі викладеного та враховуючи те, що під час судового розгляду не встановлено обставини передбачені ч. 2 ст. 110 СК України, які перешкоджають пред`явленню позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. На підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1 073 грн. 60 коп. слід стягнути з відповідача на користь позивачки.

Outcome: approved