Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-12 00:00:00

В провадженні Комінтернівського районного суду м. Харкова перебувала справа за цивільним позовом [PERSON] до відповідача про стягнення на її користь аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 1255 грн щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 20.09.2019 і до досягнення дитиною повноліття; стягнення з відповідача на її користь на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , грошових коштів в розмірі 50% вже понесених позивачем витрат на суму 24450 грн, в якості додаткових витрат на дитину відповідно до договору про надання освітніх послуг №ТМ9-116 від 04.09.2021. Заявлені позовні вимоги вмотивовані позивачем тим, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі та мають спільного сина [PERSON] , [INFO] . Сторони спільно не проживають, їх син знаходиться на повному утриманні матері, відповідач участі у вихованні і забезпеченні дитини не бере. Спільний син сторін навчається у Харківському кооперативному торгово-економічному фаховому коледжі, вартість його навчання складає 48900 грн, тому позивач прохає стягнути на її користь половину вартості навчання сина, як додаткові витрати. Провадження у справі було відкрито за ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 22.10.2021 з призначення справи до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. 22.11.2021 відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому [PERSON] прохав відмовити позивачу у задоволенні заявлених позовних вимог. В обґрунтування заперечень зазначив, що до 23.03.2021 вони з позивачем проживали разом, після цього [PERSON] почала проживати окремо, а їх спільний син залишився проживати з ним та проживав з [PERSON] до 20.09.2021 та у цей період перебував у нього на утриманні, тому вимоги про стягнення аліментів починаючи з 20.09.2019 і до 20.09.2021 відповідач вважає безпідставними. Щодо стягнення додаткових витрат на оплату навчання, відповідачем вказано, що ним було здійснено таку оплату за квитанцією від 13.08.2021. Крім того, відповідачем стверджено про готовність сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 1300 грн на місяць, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 22.10.2021 і до повноліття дитини. Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 "Про введення воєнного стану в Україні" із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено в Україні воєнний стан, який наразі продовжено з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб. Розпорядженням Голови Верховного Суду № 4/0/9-22 від 10.03.2022 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність судових справ Червонозаводського районного суду м. Харкова, Комінтернівського районного суду м. Харкова та визначено територіальну підсудність справ за Ленінським районним судом м. Полтави. Відповідно до акту приймання-передавання справ від 21.09.2022 до Ленінського районного суду м. Полтави з Комінтернівського районного суду м. Харкова надійшла справа № 641/7174/22 за цивільним позовом [PERSON] , яка за протоколом автоматизованого розподілу справ передана на розгляд головуючому судді Високих М.С. За ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 29.09.2022, справа за цивільним позовом [PERSON] прийнята до провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Будучи належно повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, сторони в судове засідання не прибули. Від представника позивача в матеріалах справи наявна заява про здійснення судового розгляду за її відсутності та відсутності позивача. Згідно із ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку із не прибуття в судове засідання всіх учасників справи. Суд оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів дійшов наступних висновків. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дослідивши приєднані до справи письмові матеріали, судом встановлено, що сторони по справі мають спільного сина [PERSON] , [INFO] . 22.09.2021 позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина у твердій грошовій сумі в розмірі 1255 грн щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 20.09.2019 і до досягнення дитиною повноліття. У відзиві на позов відповідач не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання сина в розмірі 1300 грн щомісячно, починаючи стягнення з 22.10.2021. Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За змістом статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Суд зауважує, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При цьому мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (частина друга статті 182). У відповідності до ч.ч.1,2 ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви (ч.1 ст.191 СК України). Згідно із ч.2 ст.191 СК України, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. За таких обставин, враховуючи, що із позовом про стягнення аліментів позивач звернулась до суду 22.09.2021 і доказів того, що позивач вживала заходи з одержання аліментів до цього часу [PERSON] надано не було, суд не знаходить підстав для стягнення аліментів за минулий час та доходить висновку про необхідність стягнення аліментів на користь позивача в розмірі 1255 грн, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, до досягнення аліментів, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду. Вирішуючи позов в частині стягнення додаткових витрат, суд вказує, що у відповідності до ст.185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Заявляючи позовну вимогу в частині стягнення додаткових витрат, [PERSON] вказала, що їх син [PERSON] навчається у Харківському кооперативному торгово-економічному фаховому коледжі, вартість його навчання складає 48900 грн, тому позивач прохає стягнути на її користь половину вартості навчання сина, як додаткові витрати. Як убачається з матеріалів справи, за договором про надання освітніх послуг №ТМ9-116 від 04.08.2021, Харківський кооперативний торгово-економічний фаховий коледж взяв на себе зобов`язання зарахувати вступника [PERSON] на перший курс та здійснити підготовку вступника за денною формою здобуття освіти за освітньо-професійною програмою «Товарознавство в митній справі», спеціальністю «Підприємництво, торгівля та біржова діяльність» для здобуття рівня фахової передвищої освіти фахового молодшого бакалавра. Фінансування навчання здійснюється за рахунок коштів фізичних та/або юридичних осіб на умовах договору. У відповідності до наданих сторонами квитанцій, відповідачем [PERSON] 13.08.2021 було здійснено оплату за навчання [PERSON] в розмірі 7650,00 грн. За таких обставин, враховуючи, не надання позивачем доказів на підтвердження понесених нею витрат на оплату навчання сина, суд не вбачає підстав для стягнення цих витрат з відповідача. При цьому суд звертає увагу, що в ході розгляду справи обставини щодо фактичного навчання сина та вартість освітніх послуг сторонами не заперечувались. У свою чергу обов`язки батьків з утримання дитини є рівними, і позивачем не доведено тієї обставини, що витрати з оплати навчання сина несе виключно вона, натомість платником за наданою [PERSON] квитанцією вказаний саме відповідач [PERSON] . Таким чином, розглянувши справу у межах заявлених вимог, враховуючі всі обставини справи, позов [PERSON] підлягає задоволенню частково, в межах стягнення аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі. Питання про судові витрати вирішено відповідно до ст.141 ЦПК України. З урахування звільнення позивача від сплати судового збору при звернені до суду із відповідним позовом, з [PERSON] на користь держави підлягає стягненню 908,00 грн судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: partial