Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-11 00:00:00

19.05.2023 року, позивач, [PERSON] , через свого представника адвоката Уманського Р.В., який діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АХ №1131562 від 16.05.2023 року, звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 21 червня 2013 року Фрунзенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №169. Представник позивача в обґрунтування позовних вимог зазначив, що позивач [PERSON] знаходиться з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 21 червня 2013 року. 02.08.2013 року відповідач [PERSON] змінила своє ім`я на [PERSON] . Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Останні роки стосунки між позивачем та відповідачем поступово погіршувались, що стало підставою для фактичного припинення між ними шлюбних відносин. У подружжя абсолютно протилежні погляди на шлюб та сім`ю, взаєморозуміння повністю зникло, внаслідок чого виникли постійні сварки. Разом з тим, представник позивача зазначає, що будь-які спроби в свій час примиритися не дали бажаних результатів, оскільки у подружжя різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Подальше сумісне життя і збереження сім`ї суперечить засадам добровільності шлюбу. Вважає збереження шлюбу недоречним, а призначення будь-яких строків для примирення недоцільним, оскільки подружжя вже не мешкає разом і спільне господарство не ведуть. 22.05.2023 року на адресу суду надійшла інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача, отримана в порядку ч. 6\~ст. 187 ЦПК України. Ухвалою суду від 22.05.2023 року прийнято до розгляду зазначену позовну заяву та відкрито провадження у справі. 13.06.2023 року через підсистему «Електронний суд» представником відповідача адвокатом Міньковою В.В., яка діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АХ №1130698 від 11.05.2023 року, було подано зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , третя особа Опікунська рада Адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради про надання дозволу на реєстрацію місця проживання малолітніх дітей без згоди батька, яку просила об`єднати з первісним позовом в одне провадження. Ухвалою суду від 12 липня 2023 року відмовлено [PERSON] в прийнятті зустрічного позову до [PERSON] , третя особа Опікунська рада Адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради про надання дозволу на реєстрацію місця проживання малолітніх дітей без згоди батька до спільного розгляду з первісним позовом. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] адвокат Уманський Р.В., позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Крім того, не заперечував, що неповнолітні діти подружжя дійсно мешкають разом з відповідачем. Також просив судові витрати залишити за позивачем. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] адвокат Мінькова В.В. позовні вимоги про розірвання шлюбу визнала та просила їх задовольнити. Не заперечувала проти залишення судових витрат за позивачем. Після розірвання шлюбу позивачу просила залишити прізвище без змін « [PERSON] ». Також зазначила, що неповнолітні діти подружжя мешкають разом з відповідачем без реєстрації місця проживання. Суд, заслухавши думку сторін по справі, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , перебувають у шлюбі, зареєстрованому 21 червня 2013 року Фрунзенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №169 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 21 червня 2013 року). 02.08.2013 року відповідач [PERSON] , [INFO] , змінила своє ім`я на [PERSON] (свідоцтво про зміну імені серії [NUMBER] , видане повторно 23.10.2013 року Фрунзенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №23) Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER] від 16.08.2016 року), та [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER] від 12.05.2018 року), які мешкають з відповідачем. Відповідно до ч.2 ст. 1 СК України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 1 ст.110 СК України встановлено, що право на пред`явлення позову про розірвання шлюбу має один із подружжя. При цьому, ст. 111 СК України визначено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. До суду клопотань про надання строку на примирення не надходило. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємостосунки подружжя, а саме, що сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбні відносини, вважає необхідним шлюб розірвати, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Згідно ст.113\~СК\~України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Представник відповідача - [PERSON] в судовому засіданні просила, після розірвання шлюбу, відповідачу [PERSON] залишити прізвище - " [PERSON] " Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. Оскільки представник позивача [PERSON] в судовому засіданні просив залишити судові витрати у вигляді сплати судового збору в розмірі 1073,60 грн. за позивачем, проти чого не заперечував представник відповідача [PERSON] , суд залишає судові витрати за позивачем [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved