Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-12 00:00:00

Представник позивача звернувся в листопаді 2022р. до суду з позовом до [PERSON] про розірвання попереднього договору купівлю продажу нерухомого майна від 16.02.2021 року, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Камінською І.М. за реєстровим №580, стягнення із відповідача авансованого платежу в сумі 2 500 000,00 (два мільйони п`ятсот тисяч) доларів США, що в гривневому еквіваленті станом на дату подання позову 16.11.2022 року становить 91 421 500,00 (дев`яносто один мільйон чотириста двадцять одну тисячу п`ятсот) гривень, судових витрат. Позов обґрунтував тим, 16 лютого 2021 року між [PERSON] та [PERSON] укладено Попередній договір купівлі-продажу нерухомого майна. Згідно пункту 1.2. даного попереднього договору нерухомим майном є нежитлове приміщення по [ADDRESS] , загальною площею 5031.1 кв.м. Дане майно належить [PERSON] на праві спільної часткової власності, розмір частки 1/2, що підтверджується відомостями з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. У листопаді 2022 року позивачу, шляхом моніторингу електронних торгів з продажу нерухомого майна на офіційному веб-сайті Державного підприємства «СЕТАМ» стало відомо про продаж в порядку примусового виконання судового рішення нерухомого майна: 1/2 спільної частки нежитлового приміщення, загальною площею 5031,1 кв.м., за адресою: [ADDRESS] , та яка належить відповідачу і виступає предметом Попереднього договору. Після з`ясування даних обставин позивач мав намір розірвати Попередній договір купівлі-продажу нерухомого майна, проте відповідач почав уникати спілкування із ним, сплачені позивачем кошти за Попереднім договором купівлі-продажу нерухомого майна від 16.02.2021 року йому не повернуті. Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 09.02.2023 року у даній справі було затверджено укладену між сторонами Мирову угоду від 27.01.2023 року, а провадження у справі закрито. На підставі поданої представником третьої особи [PERSON] , яка не була на час затвердження мирової угоди стороною даної цивільної справи, апеляційної скарги, постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 15 березня 2023 року ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 09.02.2023 року скасовано. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.03.2023 головуючим суддею по справі №344/14375/23 визначено суддю Польську М.В. Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04.04.2023 року відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 17.05.2023 року залучено до участі у справі третю особу без самостійних вимог - [PERSON] . Представник позивача та позивач в судове засідання не прибули, однак представник позивача 13.07.2023р. подав клопотання у якому просив розгляд справи проводити за його відсутності та відсутності позивача. Відповідач та його представник у в судове засідання не прибули, однак представник відповідача подав 17.05.2023 року заяву про визнання позовних вимог, розгляд справи просив проводити у відсутності відповідача та його представника за заявою від 13.07.2023р.. Третя особа та його представник у судове засідання не з`явилися, однак представник третьої особи 06.06.2023р. подав заяву за змістом якої зазначив, що [PERSON] , не заперечує щодо задоволення заяви представника відповідача про визнання позовних вимог, розгляд справи просив проводити у відсутності третьої особи та його представника. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, оцінюючи всі докази в сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, 16.02.2021р. між позивачем та відповідачем було укладено Попередній договір купівлі-продажу нерухомого майна, за умовами якого [PERSON] продав [PERSON] , нерухоме майно за адресою [ADDRESS] за загальною вартістю 80 000 000,00 гривень, в еквіваленті 2 857 143 доларів США. Попередній договір купівлі-продажу нерухомого майна від 16.02.2021 року посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Камінською І.М. за зареєстрований в реєстрі за №580, За умовами Попереднього договору купівлі-продажу нерухомого майна від 16.02.2021 року [PERSON] згідний продати, а [PERSON] , згідний купити визначене Майно за загальною вартістю 80 000 000,00 (вісімдесят мільйонів гривень 00 копійок) гривень 00 копійок, в еквіваленті 2 857 143 (два мільйони вісімсот п`ятдесят сім тисяч сто сорок три) доларів США 00 центів, та яка визначається в гривневому еквіваленті за комерційним курсом, встановленим на дату укладення даного Попереднього договору. Оплата авансу, яка зазначена в п.4.1 даного Попереднього договору (2 500 000 доларів США, що станом на дату укладення спірного договору у гривневому еквіваленті згідно комерційного курсу становить 70000000 гривень), сплачена [PERSON] , до підписання цього договору (п.1.1,1.2,1.3,4.1,4.2). Згідно відомостей про обтяження майна з веб-сайт СТ «СЕТАМ» обтяження на 1/2 частки нежитлового приміщення загальною площею 5031.1 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , накладено на підставі постанови №68980336, яка видана 10.05.2022р., постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника, постанови про арешт майна боржника. Датою проведення аукціону з реалізації спірного майна є 25 листопада 2022 року. Згідно відомостей з Єдиного реєстру боржників та Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, [PERSON] виступає боржником у трьох виконавчих провадженнях: BП №69599959 відкритого 10.08.2022р., BП № 69673907 відкритого 17.08.2022р., та ВП №70131553 відкритого 20.10.2022 в рамках якого здійснюється реалізація спірного майна шляхом продажу на електронному аукціоні. Так, рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06 вересня 2022 року, що набрало законної сили 13.10.2022р., по цивільній справі № 344/5217/22 позовну заяву [PERSON] було задоволено, стягнуто з [PERSON] в користь [PERSON] грошові кошти: заборгованість за договором позики в сумі 2440775 (два мільйони чотириста сорок тисяч сімсот сімдесят п`ять) доларів США, пеню в сумі 20000 (двадцять тисяч) доларів США, 12405 гривень витрат по сплаті судового збору за подання до суду позовної заяви та 1488.60 гривень витрат по оплаті судового збору за подання до суду заяв про забезпечення позову. Вказане рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області було підставою відкриття виконавчого провадження №70131553 та реалізації спірного нерухомого майна в примусовому порядку. Згідно ч.1 ст. 652 ЦК України, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний. а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1. в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2. зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3. виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4. із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. Згідно ч.3 ст. 652 ЦК України разі розірвання договору внаслідок істотної зміни обставин суд, на вимогу будь-якої із сторін, визначає наслідки розірвання договору виходячи з необхідності справедливого розподілу між сторонами витрат, понесених ними у зв`язку з виконанням цього договору Так, за частиною другою статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Відповідно до пунктів 6.9, 6.10 постанови Великої Палата Верховного Суду від 08.09.2020 у справі №920/418/19 іншими підставами для зміни або розірвання договору в судовому порядку, крім істотного його порушення, відповідно до частини другої статті 651 ЦК України є випадки, встановлені законом або договором, і саме настання таких випадків зумовлює право сторони договору ініціювати в судовому порядку питання зміни чи припинення відповідних договірних правовідносин. Застосування статті 652 ЦК України є відображенням дії у договірних правовідносинах справедливості, добросовісності, розумності як загальних засад цивільного судочинства з огляду на ті обставини, що на стабільність договірних відносин можуть вплинути непередбачувані фактори, істотно порушують баланс інтересів сторін та суттєво знижують очікуваний результат для кожної зі сторін договору. Боргові зобов`язання, які наявні у відповідача перед третіми особами, виникли після укладення Попереднього договору та не були відомі позивачу станом на дату його укладення. Реалізація спірного нерухомого майна на електронному аукціоні в рахунок погашення боргу відповідача перед третьою особою [PERSON] та з метою виконання рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06 вересня 2022 року по цивільній справі №344/5217/22 є наслідком дій відповідача, а саме неналежного виконання договору позики укладеного з [PERSON] .. Авансовий платіж за спірним договором здійснено позивачем у іноземній валюті у сумі 2 500 000 (два мільйони п`ятсот тисяч) доларів США, що станом на дату укладення спірного договору у гривневому еквіваленті згідно комерційного курсу становить 70000000 (сімдесят мільйонів) гривень. Вартість 1/2 частки нежитлового приміщення загальною площею 5031,1 кв.м., за адреса [ADDRESS] , згідно пункту 1.3 Попереднього договору становить 80 000 000,00 гривень, в еквіваленті 2 857 143 доларів США 00 центів. Згідно абзацу 2 пункту 4.4 Попереднього договору, якщо порушення зобов`язання сталося з вини Сторони-1 (відповідача), вона зобов`язана повернути стороні-2 (позивачу) суму зазначену в п.2 цього Договору, але по курсу на момент повернення авансу. Відповідно до ч.2 ст. 524 ЦК України сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті З огляду на наведене, авансований платіж здійснений за Попереднім договором підлягає як просив позивач стягненню у тій валюті та сумі, в якій фактично здійснювався платіж. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідач визнав позовні вимоги в повному обсязі, що підтверджується заявою, яка подано представником відповідача адвокатом Вінтоняк Н.М., 17.05.2023 року (т.2 а.с.11-14). Третя особа не заперечила щодо задоволення позову при визнанні вимог відповідачем. Підстав щодо неприйняття визнання позову у суду на час ухвалення рішення відсутні. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Щодо витрат на правову допомогу, то слід зазначити наступне. Частина перша статті 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої вказаної статті Кодексу). Відповідно до частини першої статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Представником у суді може бути адвокат або законний представник (частина перша статті 60 ЦПК України). Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Пунктам 1 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача,. До матеріалів справи сторона позивача надала ордер на представництво інтересів позивача адвокатом, договір №366 про надання правової допомоги, замовлення №1 на надання правової допомоги за договором №366 від 11.11.2022 року, згідно якого вартість фактично наданих послуг позивачу становить 21 942,00 грн. Отже, з врахуванням вимог закону слід стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу у сумі 21 942,00 грн. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.524,651-652 ЦК України,

Outcome: approved