Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-28 00:00:00

У березні\~2023\~року\~позивач\~ТОВ\~«УК\~«Управління\~комфортом»\~звернулось\~до\~суду з даним позовом. Свої вимоги мотивувало тим, що власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] . Товариство є управителем даного житлового будинку згідно із Протоколом зборів співвласників багатоквартирного будинку від 21.04.2021 р. Вказав, що 31 травня 2021 року між управителем та співвласниками було укладено договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком №\~П22/27/Г5В6В7. Такий договір підписується на умовах, затверджених зборами співвласників, та є обов`язковим для виконання всіма співвласниками, в тому числі і для відповідача. За даним договором управитель зобов`язався надавати співвласникам послугу з управління багатоквартирним будинком, а співвласники зобов`язались оплачувати управителю послугу з управління згідно з вимогами законодавства та умовами цього договору, плата за надані послуги нараховується щомісяця управителем та вноситься кожним співвласником не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунком. За період з 01 червня 2021 року по 28 лютого 2023 року грошові кошти в оплату за спожиті житлово-комунальні послуги від відповідача не надходили, у зв`язку з чим утворилась заборгованість перед позивачем у сумі 3\~927,97 грн. Враховуючи зазначене, товариство звертається до суду з вимогою про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги в позовному провадженні та просять стягнути з відповідача заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 4 000,51 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 4000 грн. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 березня 2023 року відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Ухвала про відкриття, копія позовної заяви з додатками була направлена на адресу реєстрації відповідачу [PERSON] : [ADDRESS] , яку він отримав 10 квітня 2023 року, що підтверджується зворотнім поштовим повідомленням. 19 квітня 2023 року до суду від відповідача надійшла заява із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов. Не погоджуючись з доводами позову вказав, що про існування Договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком №\~П22/27/Г5В6В7 та про те, що на підставі цього договору надавалась послуга з управління багатоквартирним будинком, дізнався із заяви про видачу судового наказу у справі №\~369/12321/22. Йому, як співвласнику, позивачем не було надіслано примірник договору про надання послуг з управління будинком. Також він не знав про існування фінансового-особового рахунку №\~ [NUMBER] , вважає, що номер фінансового-особового рахунку йому був присвоєний як співвласнику лише на підставі власного переконання позивача. Позивачем до заяви не було надано копії договору укладеного у письмовій формі з відповідачем як співвласником та документів, які підтверджують користування відповідачем послугами з управління багатоквартирним будинком. Враховуючи викладене, просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. [PERSON] в поданій заяві вказує заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, однак за змістом відзиву жодних заперечень щодо такого розгляду суду надано не було. 15 травня 2023 року від представника позивача ТОВ «УК «Управління комфортом» - Морозика Д. В. надійшла відповідь на відзив. Вважають, що надані відповідачем заперечення проти позову є необґрунтованими. Вказали, що позивачем до позовної заяви було додано копію Договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком №\~П22/27/Г5В6В7 від 31.05.2021 року, який було украдено між позивачем та співвласниками багатоквартирного будинку [ADDRESS] за результатами проведення загальних зборів багатоквартирного будинку, на яких позивача було обрано управителем та вирішено питання про укладення Договору про управління, що підтверджується доданою до позовної заяви додатком копією витягу з Протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку від 21.04.2021 року. Зауважує, що укладання окремих договорів про управління з кожним із співвласників чинним законодавством не передбачено, а наданий позивачем договір про управління є обов`язковим для виконання відповідачем. На виконання вимог абз. 2 ч. 5 ст. 11 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» позивачем на адресу відповідача рекомендованим листом було надіслано примірник договору про управління. Також, послуги з управління багатоквартирним будинком за договором управління надається саме щодо нерухомого майна, незалежно від того, чи користується ним співвласник, чи ні. Тому, той факт, що відповідач не проживає у належній йому квартирі, не є підставою для звільнення його від обов`язку утримувати власне майно та оплачувати надані щодо нього послуги. Позивачем до позовної заяви були надані детальні розрахунки 3% річних та інфляційних втрат у розрізі кожного місяця за який виникла заборгованість. Також позивач надав документи, які підтверджують факт надання правничої допомоги та розмір понесених витрат. Враховуючи вищенаведене, просять суд задовольнити позовну заяву в повному обсязі. Вивченням матеріалів встановлено, що дану справу можливо вирішити в спрощеному позовному провадження, враховуючи положення ст. ст.19, 274 ЦПК України, оскільки з урахуванням предмету та підстав позову, обраного позивачем способу захисту вона відноситься до справ незначної складності. У відповідності до ч. 5 ст.\~268\~ЦПК\~України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. ч. 1, 6 ст. 81\~ЦПК\~України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із відомостями, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно №\~264893075 від 08 липня 2021 року власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] . Відповідно до Закону України "Про житлово-комунальні послуги" житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Ст. 15 вищевказаного Закону договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком (зміни до нього) від імені всіх співвласників багатоквартирного будинку укладається з визначеним відповідно до законодавства управителем співвласником (співвласниками), уповноваженим (уповноваженими) на це рішенням зборів співвласників. Такий договір підписується на умовах, затверджених зборами співвласників, та є обов`язковим для виконання всіма співвласниками. Відповідно до ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. ТОВ "УК "Управління комфортом" обрано управителем багатоквартирного житлового будинку [ADDRESS] згідно з Протоколом зборів співвласників багатоквартирного будинку від 21 квітня 2021 року. 31 травня 2021 року між Управителем та співвласниками багатоквартирного будинку укладено Договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком №\~П22/27/Г5В6В7. За даним договором Управитель зобов`язався надавати співвласникам послугу з управління багатоквартирним будинком, а співвласники зобов`язуються оплачувати управителю послугу з управління, постачання електричної енергії, водопостачання та водовідведення. Ст.5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначено, що до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Відповідач користується та споживає комунальні послуги: послуга з управління багатоквартирним будинком, при цьому не здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги. За період з 01 червня 2021 року по 28 лютого 2023 року утворилась заборгованість в сумі 3\~927,97\~грн. Тобто у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем станом на дату подання заяви у розмірі 3\~927,97 грн., що підтверджується наданим фінансовим-особовим рахунком №\~ [NUMBER] . Таким чином, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Доказів того, що послуги не надавались, надавались не в повній мірі, тощо, відповідач суду не надав, не заявив клопотань про їх витребування у разі складнощів в їх отриманні. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. З матеріалів справи встановлено, що відповідач є власником квартири у будинку, який входить обслуговує Управитель, яким відповідачу були надані житлово-комунальні послуги, які відповідач в свою чергу своєчасно та у повному обсязі не сплачував, суд приходить до висновку про доведеність позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 3 927,97 грн. за надані житлово-комунальні послуги у заявленому розмірі. Положеннями ч.ч. 1 та 2 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно із частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Отже, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. З огляду на викладене слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав та обов`язків сторін, на боржників покладено певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому відповідає право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) - вимагати сплати грошей за надані послуги. Отже, з огляду на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Зобов`язання по оплаті житлово-комунальних послуг носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісячно, тому інфляційні втрати та три відсотка річних повинні обраховуватися, виходячи із суми заборгованості за кожний місяць окремо. Інфляційні втрати обраховуються шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочки виплати заборгованості. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивач має правові підстави для пред`явлення до відповідача вимог про сплату заборгованості з врахування інфляційних втрат, 3% річних. Перевіривши подані суду розрахунки, суд приходить до висновку про стягнення з [PERSON] інфляційні втрати в розмірі 58,64 грн. та трьох відсотків річних в розмірі 13,90 грн. Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 141 ЦПК України покладаються на відповідача. Відповідно до\~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно до ч. 3 ст.\~133, ст.\~140, ч. 2 ст.\~141 ЦПК України, особа, як понесла витрати, пов`язані з витребуванням доказів та вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи, має право вимагати відшкодування цих судових витрат за рахунок іншої сторони. Відповідно до ч. 8\~ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). З матеріалів справи вбачається що, 18 листопада 2022 року між Адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ СТАРЗ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «УК «Управління комфортом» був укладений договір про надання правової допомоги №\~01/22. Відповідно до\~Додатку №\~1\~та Додатку\~№\~3\~до Договору\~про надання\~правничої допомоги\~позивачем на\~користь Адвокатського\~об`єднання «ЛІГАЛ\~СТАРЗ» на\~підставі Актів\~приймання-передачі\~наданих послуг\~було сплачено\~загальну суму\~в розмірі\~4\~000\~грн. за послуги з надання правничої допомоги у цій справі, що підтверджується доданими до позовної заяви платіжними інструкціями. У відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача. Як передбачено ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви. З огляду на викладене, стягненню підлягає із відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 2\~684,00 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 2000 грн., враховуючи складність справи. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення поданого позову. Обґрунтовуючи судове рішення, крім іншого, суд приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorijav. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958, про те, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 625, ЦК України,\~Законом України «Про житлово-комунальні послуги», та

Outcome: partial