Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-04 00:00:00

До Лозівського міськрайонного суду Харківської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 01.09.2020 року, Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис 2581. 15.06.2023 року провадження по справі було відкрито у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, надано відповідачу час для надання відзиву на позов, виклик відповідача здійснювався шляхом направлення кореспонденції та розміщення оголошення. Позивачка до суду не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, про причини неявки суду не повідомила. Відповідач до суду не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суду не повідомив. Зважаючи на вищевикладене, суд вважає за можливе, відповідно до ст.279 ЦПК України, розглянути справу за наявними в матеріалах доказами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі, який було зареєстровано 01.09.2020 року, Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис 2581, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 5). Спільне життя позивачки з відповідачем не склалося через відсутність спільних інтересів. Між сторонами відсутнє взаєморозуміння, внаслідок чого виникли неприязні відносини, при існуванні яких подальше сумісне проживання стало неможливим. Сторони проживають окремо близько 6 місяців. Спір про розподіл спільного майна відсутній. Від даного шлюбу сторони дітей не мають. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки примушування до збереження шлюбу може порушити право позивача на свободу та особисту недоторканність. Зважаючи на все вище вказане, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка під час вступу в шлюб своє прізвище [PERSON] не змінювала. Судовий збір позивачка просила покласти на неї, а тому судом не буде вирішуватися питання про стягнення судових витрат з відповідача. Беручи до уваги вище викладене,

Outcome: approved