Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на період навчання. В обґрунтування позовної заяви зазначає, що 12 вересня 2003 року між її мамою [PERSON] та її батьком Відповідачем [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що в Книзі реєстрації актів цивільного стану Дзержинського районного управління юстиції міста Кривого Рогу Дніпропетровської області було зроблено запис № 418. Відділом реєстрації актів цивільного стану Саксаганського районного управління юстиції м. Кривого Рогу від 12 квітня 2016 року шлюб між її мамою і Відповідачем було розірвано. Від цього шлюбу [PERSON] є спільною дитиною, [INFO] . Наразі вона мешкаю з мамою. З 12 вересня 2022 року [PERSON] є студенткою першого курсу денної форми навчання, освітнього рівня «бакалавр» за спеціальністю 131 «Прикладна механіка». Позивачка не працює, у зв`язку з навчанням на денному відділені. У її мами є ще одна малолітня дитина, мама також тимчасово не працює, тому коштів не вистачає на утримання та навчання її як повнолітньої дитини. У зв`язку з викладеним позивачка просила суд ухвалити рішення про щомісячне стягнення з Відповідача, [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на її утримання як повнолітньої дитини, що продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку Відповідача, починаючи стягнення з квітня 2023 року і до закінчення навчання - до 30 червня 2026 року. В судове засідання сторони не викликалися. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідач надав до суду відзив, відповідно до якого просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки в нього інша сім`я, в якій також народилась дитина, 2018 року народження. Окрім того зазначив, що позивачка перебуває разом з матір`ю за кордоном, її мати працює та має змогу забезпечувати позивачку, окрім того, позивачка та її мати отримують там пільги. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, судом встановлено, що [PERSON] є донькою [PERSON] . З 12 вересня 2022 року [PERSON] є студенткою першого курсу денної форми навчання, освітнього рівня «бакалавр» за спеціальністю 131 «Прикладна механіка» за освітньою програмою «Прикладна механіка» групи МІТ-222а, Навчально-науковий інститут механічної інженерії і транспорту (МІТ) Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут», вищого навчального закладу 4 рівня акредитації. Термін навчання з 12.09.2022р. по 30.06.2026р. Статтею 198 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно із ст. 199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до абз. 1 п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Право на утримання виникає за умови продовження навчання. Закон не передбачає жодних особливостей залежно від форми навчання (денна, вечірня, заочна тощо). Тому можна зробити висновок, що право на утримання виникає за умови продовження навчання у будь-якій формі. Обов`язок батьків по утриманню повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, припиняється, якщо відпадає хоча б одна з умов, сукупність яких є необхідною для його виникнення. Таким чином, цей обов`язок припиняється у разі: а) досягнення дочкою, сином двадцяти трьох років; б) припинення дочкою, сином навчання; в) припинення потреби дочки, сина в матеріальній допомозі; г) припинення можливості батьків надавати матеріальну допомогу; д) смерті (оголошення померлою) однієї із сторін зобов`язання. Як зазначено у ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. За положеннями ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. При визначенні розміру аліментів враховуються такі доходи платника аліментів як: основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до заробітної плати, премії та винагороди, пенсії, стипендії, допомоги по безробіттю, дивіденди та інші доходи, що передбачені Постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 р. №146 Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб. Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Так, позивачем надані докази того, що вона є студентом вищого навчального закладу, самостійно не спроможна надати належне матеріальне забезпечення повноцінного навчання. При цьому, стороною відповідача на підтвердження власних обґрунтувань не надано жодних письмових доказів стосовно того, що позивачка на даний момент знаходиться за кордоном, де отримує пільги, клопотання про витребування доказів відповідачем не заявлено. При цьому, суд звертає увагу на те, що позивачкою особисто подано даний позов 03 травня 2023 року, що ставить під сумнів її перебування за кордоном. Водночас відповідачем надана копія свідоцтва про народження доньки - [PERSON] , [INFO] . У зв`язку з викладеним, аналізуючи в сукупності надані докази, що містяться в письмових матеріалах справи, суд доходить висновку, що подана заява є обґрунтованою, а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, зважаючи на сімейний та фінансовий стан відповідача. Приймаючи рішення, суд керується ч. 5 ст. 183 Сімейного Кодексі України, та вважає за можливе позовні вимоги задовольни та стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходів) відповідача. У відповідності до ст.430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до п.1 ч.2, ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Outcome: approved