Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-29 00:00:00

Позивач [PERSON] пред`явила до суду позов до Товариства з обмеженою відповідальністю«ФІНАНСОВО-ПРАВОВА ГРУПА ЛЕКС», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих Олександр Олександрович, Приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Амельченко Віталій Петрович, яким просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 13.01.2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. та зареєстрований в реєстрі за №433, стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору у розмірі 992,40 гривень. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 13 січня 2022 року, у звязку з простроченням боржником платежів, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. був вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 433 на суму 20743,77грн., про стягнення з неї на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВО-ПРАВОВА ГРУПА ЛЕКС», який є правонаступником ПАТ «Банк Михайлівський», заборгованості за кредитом, оформленим заявою №200080629 04.08.2014 року між нею та ПАТ «Банк Михайлівський», в загальній суммі 20743,77 гривень, з яких 6803,37 гривень - прострочена заборгованість за сумою кредиту, 13940,40 гривень - прострочена заборгованість за нарахованими доходами. Крім того, за вчинення нотаріусом даного напису, на підставі ст.31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто оплату в сумі 850 гривень, яка також підлягає стягненню на користь стягувача. Постановою приватного виконавця Виконавчого округу Харківської області Амельченко В.П. від 24.01.2022р. відкрито виконавче провадження № 68293525 з примусового виконання виконавчого напису № 433, виданого 13.01.2022 про стягнення з неї як боржника на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВО-ПРАВОВА ГРУПА ЛЕКС» заборгованості в загальній сумі 21593,77 грн. Також винесена постанова про стягнення з неї на користь приватного виконавця основної винагороди в сумі 2159,37 грн., та постанова про стягнення з неї мінімальних витрат виконавчого провадження в сумі 469,00 грн. 24 січня 2022 року приватним виконавцем Амельченко В.П. на її адресу було направлено копію постанови про відкриття виконавчого провадження № 68293525 щодо стягнення з неї на користь ТОВ «ФІНАНСОВО-ПРАВОВА ГРУПА ЛЕКС» заборгованості на підставі вказаного виконавчого напису. Зазначені документи позивачем були отримані 26.02.2020 року, до цього часу вона не мала жодної інформації про вчинення даного виконавчого напису. Виконавчий напис № 433, вчинений 13.01.2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О., вважає безпідставним, оскільки нотаріус вчинив його без відповідних правових підстав, не переконався належним чином у безспірності грошової вимоги, безспірності розміру сум, що підлягають стягненню, не перевірив можливий пропуск стягувачем строку позовної давності, не отримав первинних бухгалтерських документів щодо видачі кредиту та не повідомив її як боржника про те, що ним буде вчинятись такий напис, чим порушив норми ст.88 Закону України «Про нотаріат». З заборгованістю перед ТОВ «ФІНАНСОВО-ПРАВОВА ГРУПА ЛЕКС» вона не згодена, оскільки розрахунку кредитної заборгованості вона не отримувала, нараховану комісію, стягнення процентів, пені та штрафій вважає незаконними у зв`язку з пропуском строку позовної давності. Жодних документів, які підтверджують суму заборгованості, а також вимоги стягувача вона не отримувала. Зазначає, що банківська карта видавалась на строк до кінця грудня 2018 року, отже позовна давність для подання позову сплинула 31.12.2021 року; кредитні кошти були надані їй на строк 1096 днів, з 04.08.2014 по 04.08.2017 року, отже строк позовної давності для стягнення заборгованості за кредитом сплинув 04.08.2020 року. Разом з цим, на сьогоднішній день, редакція Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172, передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору, проте договір, укладений між позивачем і відповідачем, вчинений не в нотаріальній формі, а тому були відсутні підстави для вчинення відповідного виконавчого напису. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 19 грудня 2022 року провадження у справі відкрито в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 27.02.2023 року за клопотанням позивача витребувано докази. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 28.04.2023 року за клопотанням позивача витребувано докази. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 30.05.2023 року підготовче провадження у цивільній справі закрито, справу призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Позивач у судове засідання не з`явилась, звертаючись до суду з позовом, справу просила розглядати за її відсутності.. Представник відповідача та треті особи у судове засідання не з`явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили, будь-яких пояснень щодо позову до суду не надали. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до статті 280 ЦПК України суд за згодою позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. 13 січня 2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. вчинено нотаріальний напис, зареєстрований в реєстрі за №433, про стягнення заборгованості з [PERSON] за договором №200080629 від 04.08.2014 року, який укладений між нею та ПАТ «Банк Михайлівський», правонаступником всіх прав та обов`язків якого за договором відступлення права вимоги №7_БМ від 20.07.2020 року, укладеним з ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», та договором відступлення права вимоги №516/ФК-21 від 01.12.2021 року, укладеним з ТОВ «УКРФІНСТАНДАРТ», та договором відступлення права вимоги №516/ФК-21/1 від 01.12.2021 є ТОВ «ФІНАНСОВО-ПРАВОВА ГРУПА ЛЕКС». Строк платежу за договором №200080629 від 04.08.2014 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 04.08.2014 року по 16.11.2021 року. Сума заборгованості становить 20743,77 гривень, з яких 6803,37 гривень - прострочена заборгованість за сумою кредиту, 13940,40 гривень - прострочена заборгованість за нарахованими доходами. Вищезазначений виконавчий напис був переданий на примусове виконання до приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Амельченко Віталія Петровича. (Виконавче провадження №68293525). В рамках вказаного виконавчого провадження з примусового виконання оскаржуваного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Амельченко В.П. 24.01.2022 року винесена постанови про відкриття виконавчого провадження. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин та досліджених в судовому засіданні наданих доказів, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав. За загальним правилом статей 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один зі способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Вчиняючи виконавчі написи, нотаріус відповідно до закону встановлює та офіційно визнає факт наявності певної безспірної заборгованості та викладає такий свій висновок у відповідному нотаріальному акті - документі (виконавчому написі), що одночасно є підставою для примусового виконання (пункт 3 частини першої статті 3 Закону України "Про виконавче провадження"). Нотаріус у межах реалізації наданих йому юрисдикційних повноважень не вирішує спорів про право, але в результаті розгляду нотаріальної справи та вчинення нотаріальної дії правова невизначеність все ж припиняється. Отже, здійснюючи повноваження у сфері безспірної юрисдикції, нотаріус має встановлювати наявність або відсутність певного юридичного складу, щоб покласти його у підставу нотаріального акта в межах вчинюваної ним відповідної нотаріальної дії. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України "Про нотаріат" та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 цього Закону). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року N 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України "Про нотаріат"). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на і підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року N 1172 (далі Перелік). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена глава 14 Закону України "Про нотаріат" та Глава 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно зі статтею 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України "Про нотаріат" визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 глави 16 розділу II цього Порядку). У зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву на позов та пояснень третіми особами з відповідними доказами судом не вбачається можливим встановити чи повний пакет документів, передбачений пунктом 2 Переліку, який діяв на час вчинення спірного виконавчого напису, був поданий відповідачем до заяви про вчинення виконавчого напису. Разом з тим, суд звертає увагу на наступне. Так, судом встановлено, що нотаріусом вчинений виконавчий напис 13 січня 2022 року, яким запропоновано стягнути з [PERSON] грошові кошти в сумі 20743,77 гривень, які є її боргом за договором №200080629 від 04.08.2014 року, який укладений між нею та ПАТ «Банк Михайлівський», правонаступником всіх прав та обов`язків якого за договором відступлення права вимоги №7_БМ від 20.07.2020 року, укладеним з ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», та договором відступлення права вимоги №516/ФК-21 від 01.12.2021 року, укладеним з ТОВ «УКРФІНСТАНДАРТ», та договором відступлення права вимоги №516/ФК-21/1 від 01.12.2021 є ТОВ «ФІНАНСОВО-ПРАВОВА ГРУПА ЛЕКС». При цьому період, за який провадиться зазначене стягнення, визначений з 04.08.2014 року по 16.11.2021 року. Згідно з підпунктом 1.1 пункту 1 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Підпунктом 1.2 пункту 1 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій вчинення нотаріальних дій перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Підпунктом 3.1 пункту 3 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, зокрема якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року N 1172. Пунктом 2 Переліку передбачено, що для стягнення заборгованості з підстав, що випливають із кредитних правовідносин для одержання виконавчого напису за кредитним договором, за яким боржником допущено прострочення платежів за зобов`язаннями додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. На момент звернення заінтересованих осіб до нотаріуса з метою ініціювання вчинення нотаріальної дії відсутність спору про право цивільне є обов`язковою умовою, а наявність спору у свою чергу унеможливлює вчинення нотаріальної дії і є перешкодою, яка утворює підстави для відкладення і зупинення нотаріального провадження (стаття 42 Закону України "Про нотаріат"). Отже, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Саме така правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 02 липня 2019 року по справі №916/3006/19, Верховним Судом в постанові від 23 січня 2018 року по справі № 61-154 св 18, в постанові від 29 березня 2019 року у справі №137/1666/16-ц, в постанові від 14 серпня 2019 року по справі №569/8884/17 та в постанові від 15 січня 2020 року у справі №305/2082/14-ц. Позивач зазначає, що з неї на користь ТОВ «ФІНАНСОВО-ПРАВОВА ГРУПА ЛЕКС» була стягнута заборгованість за договором кредиту №200080629 від 04.08.2014 року в розмірі 20743,77 гривень. Про наявність факту заборгованості вона дізналась 26.02.2020 року , коли отримала постанову приватного виконавця Виконавчого округу Харківської області Амельченко В.П. від 24.01.2022р. про відкриття виконавчого провадження № 68293525 з примусового виконання виконавчого напису № 433, постанови про стягнення з неї на користь приватного виконавця основної винагороди в сумі 2159,37 грн., та постанови про стягнення з неї мінімальних витрат виконавчого провадження в сумі 469,00 грн. Будь-яких листів чи повідомлень від Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Золотих О.О та/або ПАТ «Банк Михайлівський» чи ТОВ «ФІНАНСОВО-ПРАВОВА ГРУПА ЛЕКС» вона не отримувала до винесення виконавчого напису № 433. З заборгованістю перед ТОВ «ФІНАНСОВО-ПРАВОВА ГРУПА ЛЕКС» вона не згодена, оскільки розрахунку кредитної заборгованості вона не отримувала, нараховану комісію, стягнення процентів, пені та штрафій вважає незаконними у зв`язку з пропуском строку позовної давності. Жодних документів, які підтверджують суму заборгованості, а також вимоги стягувача вона не отримувала. Зазначає, що банківська карта видавалась на строк до кінця грудня 2018 року, отже позовна давність для подання позову сплинула 31.12.2021 року; кредитні кошти були надані їй на строк 1096 днів, з 04.08.2014 по 04.08.2017 року, отже строк позовної давності для стягнення заборгованості за кредитом сплинув 04.08.2020 року. За таких обставин суд не може дійти висновку, що на момент вчинення виконавчого напису приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. існувала безспірна заборгованість [PERSON] перед ТОВ «ФІНАНСОВО-ПРАВОВА ГРУПА ЛЕКС». Представником відповідача не було надано жодних доказів протилежного. Отже, виконавчий напис, який був вчинений приватним нотаріусом на підставі кредитного договору за заявою [PERSON] №200080629 від 04.08.2014 року, який укладений між нею та ПАТ «Банк Михайлівський»,який не було нотаріально посвідчено, на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», якою передбачено, що до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів належить така форму договору, як кредитний договір. Вказаний пункт № 2 був включений до Переліку Постановою Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів". Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 р., постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 р. про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" було визнано незаконною та нечинною постанову № 662 в частині, доповнення переліку документів, на підставі яких вчинюється виконавчий напис, оригіналу кредитного договору. Оскільки виконавчий напис, який є предметом спору у даній справі вчинено 13 січня 2022 року, тобто після визнання недійсною постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 в частині, що свідчить про його вчинення без дотримання діючого на той час нормативного акту. При цьому, на сайті Верховної ради України, Постанова Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014«Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» викладена із застереженням щодо необхідності додатково дивитись Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва № 826/20084/14 від 20.03.2015 та додатково дивитись Постанову Київського апеляційного адміністративного суду № 826/20084/14 від 22.02.2017. Таким чином, виконавчий напис було вчинено на підставі та в порядку нормативного акту, який було визнано незаконним та нечинним. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Згідно зі ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Представник відповідача до суду не з`явився, відзиву на позов не надав, доводів позивача не спростував. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, з відповідача в дохід держави підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 992,40 гривень. Докази інших судових витрат позивача в матеріалах справи відсутні. На підставі викладеного і

Outcome: approved