Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-11 00:00:00

\~ \~ \~ \~Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просить: стягнути із [PERSON] на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 06.02.2022 в розмірі 69121,50 грн. станом на 28.02.2023. На обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 17 листопада 2021 року здійснено ідентифікацію клієнта [PERSON] підписано заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. Підпис [PERSON] здійснено власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 №151 «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України». [PERSON] погоджено використання ОТР пароля в якості підпису та інших видів простого електронного підпису, а саме при здійсненні будь-якої операції та правочинів між сторонами за допомогою ОТР паролю як простого електронного підпису сторони домовилися вважати, що він однозначно ідентифікує особу клієнта та є логічно пов`язаний із електронними даними про будь-яку операцію або правочин виключно за умови, якщо підтвердження Клієнтом здійснення операції або укладення правочину здійснено шляхом введення у відповідне поле інтерфейсу програмного комплексу або сайту Банку цифрової послідовності, яка повністю ідентична надісланому Банком ОТП - паролю на фінансовий номер телефону Клієнта. У подальшому [PERSON] виявила бажання отримати послугу «Миттєва розстрочка Кредит готівкою», ознайомився із актуальними умовами кредитування та 06.02.2022 підписав Паспорт кредиту за допомогою ОТП пароля . Після чого із [PERSON] за допомогою ОТП пароля було підписано Кредитний договір б/н від 06.02.2022 про надання строкового кредиту у розмірі 60900,00 грн. шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Позичальника на строк 36 місяців із встановленням річної відсоткової ставки у розмірі 18%. Додатково із [PERSON] за допомогою ОТП пароля підписаний Графік кредиту. Відповідач своєчасно не надав кошти для погашення кредиту та відсотків. У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів [PERSON] станом на 28.02.2023 має заборгованість 69121,50 грн. а саме: 60900.00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 8221.50 заборгованість за нарахованими відсотками. На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за кредитним договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача. 19 червня 2023 року відповідно до ухвали судді відкрито спрощене позовне провадження у цій справі. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження на 12 липня 2023 року. Сторони у судове засідання не з`явилися. Про дату та час проведення судового засідання повідомлялися належним чином. Відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву не подала. Відповідно до ч.3 ст.223, ч.5 ст.279 ЦПК України\~суд розглянув справу за відсутності сторін, на підставі наявних доказів. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Заяви, клопотання: клопотання представника позивача про розгляд справи за відсутності позивача (а.с.45), заява представника позивача про отримання процесуальних документів в електронному вигляді (а.с.46), клопотання представника позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.47). Інші процесуальні дії у справі: відкриття провадження у справі, про що постановлено ухвалу окремим процесуальним документом. Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини: 17 листопада 2021 року [PERSON] була підписана заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (а.с.8-19). 07 лютого 2022 року [PERSON] підтвердила розмір кредиту у сумі 21400 гривень за договором 22020732936204 від 07.02.2022 (а.с.20). 07 лютого 2022 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір №б.н. сума кредиту 21400 гривень (а.с.21-27). Згідно розрахунку за даним споживчим кредитом (а.с.28-29) судом встановлено, що відповідач має перед позивачем кредитні зобов`язання за кредитним договором від 07.02.2022 (сума кредиту 21400 гривень) на загальну суму 32956 гривень саме за кредитним договором від 07 лютого 2022 року. У той же час, згідно досудової вимоги (а.с.34), розрахунку заборгованості за договором №б/н від 06.02.2022 (а.с.5), виписки за договором 22020632930166 від 06.06.2022 (а.с.6) (сума кредиту 60900 гривень) та довідки (а.с.7), відповідач має заборгованість перед позивачем на загальну суму 69121 гривня 50 копійок саме за кредитним договором від 06 лютого 2022 року. Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до\~ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 55 Конституції України передбачено, що кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Одним із способів захисту порушених суб`єктивних прав є звернення до суду. Обов`язковою умовою надання судом правового захисту є наявність відповідного порушення відповідачем прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. Згідно зі статтею 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст.81 ЦПК України). За приписами статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Неподання стороною позивача належних і допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог є підставою для висновку суду про недоведеність та необґрунтованість позовних вимог, оскільки вони ґрунтуються лише на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. \~ \~ \~ \~Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. \~ \~ \~ \~Позичальник згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. \~ \~ \~ \~Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, стаття 1050 ЦК України зобов`язує його сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1 ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. \~ \~ \~ \~Відповідно до п.3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Стороною позивача не надано суду доказів на укладення між позивачем та відповідачем кредитного договору 06 лютого 2022 року на суму кредиту 60900 гривень, які позивач просить стягнути із відповідача. А натомість позивачем на підтвердження факту існування між ними договірних правовідносин надано суду кредитний договір від 07 лютого 2022 року на суму кредиту 21400 гривень. А тому, дослідивши усі докази в їх сукупності, та беручи до уваги документально підтверджені доводи позивача, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог позивача до [PERSON] про стягнення із останньої заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 06.02.2022 у розмірі 69121,50 грн. у зв`язку із недоведеністю. Враховуючи вищевикладене,\~а також\~те,\~що у\~судовому засіданні\~не знайшов\~свого підтвердження\~факт порушення\~прав та\~інтересів позивача,\~а тому\~суд приходить\~до висновку\~про відсутність\~підстав для\~задоволення заявлених\~позовних вимог,\~а тому\~суд вважає\~за необхідну\~у задоволенні\~позову Акціонерного\~товариства Комерційний\~банк «ПРИВАТБАНК»\~до [PERSON] \~про стягнення\~заборгованості відмовити. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні\~питання про\~розподіл судових\~витрат суд\~виходить із\~того,\~що відповідно\~до ст.141\~ЦПК України,\~у разі\~відмови у\~позові судові\~витрати покладаються\~на позивача.\~А тому,\~суд не\~має підстав\~для стягнення\~із відповідача\~на користь\~позивача понесених\~судових витрат\~по оплаті\~судового збору\~у сумі\~2684\~гривні згідно\~платіжного доручення\~№ BOJ61В3SFY від 01.06.2023.

Outcome: dismissed