Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-10 00:00:00

До Кіровського районного суду міста Кіровограда надійшла заява [PERSON] про встановлення факту смерті [PERSON] у місті Сухумі, Автономна Республіка Абхазія, Грузія, який народився [INFO] в селі Миколаївка, Кіровоградського району, Кіровоградської області, громадянина України, в певний час, а саме: [INFO] у місті Сухумі, Автономна Республіка Абхазія, Грузія. В обґрунтування заяви зазначено, що [INFO] помер батько заявника [PERSON] . Вказаний факт об`єктивно підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим органом реєстрації актів цивільного стану міста Сухумі, Республіка Абхазія. На день смерті батько заявника був громадянином України, постійно проживав та був зареєстрований в селі Шестаківка, Кіровоградського району, Кіровоградської області. У вересні 2021 року [PERSON] поїхав до своєї дружини [PERSON] , яка постійно проживала в [ADDRESS] , республіка Абхазія, Грузія, де раптово помер. Після смерті батька відкрилась спадщина. З метою проведення державної реєстрації смерті батька, заявник вернулась до Кропивницького міського відділу смерті Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області. Однак в проведенні державної реєстрації смерті було відмовлено, оскільки не надано офіційний документ на підтвердження факту смерті [PERSON] , а свідоцтво про смерть видані посадовими особами на тимчасово окупованій території, вважаються незаконними. Оскільки, республіка Абхазія є самопроголошеною республікою, не визнається світовою спільнотою як незалежна держава та розглядається як тимчасово окупована території Грузії, факт смерті батька заявника можливо встановити лише на підставі рішення суду. А тому остання звернулась до суду із заявою про встановлення факту смерті. Встановлення факту смерті [PERSON] необхідне для державної реєстрації смерті померлої особи, проведеної державним органом України. Ухвалою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 02 червня 2022 року заяву [PERSON] залишено без руху та надано строк для усунення недоліків (а.с.23). На виконання вимог ухвали судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 02 червня 2022 року заявником подано заяву (вх. № 15744 від 06.06.2022 року), якою усунуто недоліки вказані в ухвалі судді від 02.06.2022 року (а.с.25-33). У зв`зку з чим, ухвалою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 15 червня 2022 року заява [PERSON] до розгляду за правилами окремого позовного провадження, та призначено судове засідання (а.с.34). Через канцелярію суду Фортечним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) подано відзив на заяву (вх. № 22006 від 10.08.2022 року) в якому останні зазначають, 15.12.2021 року за анкетою [PERSON] про витребування документу з-за кордону відділом було направлене клопотання до компетентних органів Грузії щодо витребування повторного свідоцтва про смерть [PERSON] , [INFO] , смерть якого зареєстрована в місті Сухумі, Абхазії Грузія. 27.10.2021 року до компетентних органів Грузії. 28.12.2021 року відділ державної реєстрації актів цивільного стану Кіровоградській області Управління державної реєстрації Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерство юстиції (м. Дніпро) повідомив про направлення прохання щодо витребування документу про смерть відповіді до Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, підписаною державами-членами, Співдружності Незалежних Держав у Мінську 22.01.1993 року, направлено до Міністерства юстиції України з метою подальшого спрямування до компетентних органів Грузії. 20.01.2022 року відділ державної реєстрації актів цивільного стану Кіровоградській області Управління державної реєстрації Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерство юстиції (м. Дніпро) повідомив, що за повідомленням Міністерства юстиції України анкету та прохання про надання правової допомоги щодо повторної видачі свідоцтва про смерть [PERSON] надіслано Агентству з розвитку державних сервісів Міністерства юстиції Грузії відповідно до вимог Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах. Станом на 03.08.2022 року повторне свідоцтво про смерть [PERSON] та будь-яка відповідь від компетентних органів Грузії не надійшла. В заяві заявник посилається на пункту 1 статті 317 Цивільного процесуального кодексу України, але цитування статті наводить не в повному обсязі, з контексту виключено слово «Україна», що змінює трактування статті, адже в даній статті вказано порядок дій лише у випадках, коли смерть особи настала на тимчасово окупованій території України. А тому заінтересована особа просить суд відмовити у задоволенні заяви (а.с.36-37). Заявник та її представник в судовому засідання підтримала заяву про встановлення факту смерті та просила задовльнити. Представник Фортечного відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) в судове засідання не з`явився, на електронну адресу суду направив заяву (вх. № 19149 від 25.05.2023 року) про розгляд заяви про встановлення факту смерті без їх участі та врахування позиції відділу при розгляді справи (а.с. 60-62). Розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив таке. Глава 6 Цивільного процесуального кодексу України, а також постанова Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року № 5 (із змінами, внесеними постановою від 25.05.1998 року № 15) "Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" розкриває зміст судової діяльності з розгляду справ даної категорії. Факти, що мають юридичний характер - це факти, з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення правовідносин. Факт смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті відповідно до пункту 8 частини першої статті 315 Цивільного процесуального кодексу України встановлюється в судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Судом встановлено, згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22.11.1968 року виданого Сухумським міським бюро ЗАГС, батьками [PERSON] [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). 07 травня 1987 року Сухумським міським ЗАГС зареєстровано шлюб між [PERSON] [INFO] , та [PERSON] [INFO] , про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу складений запис за № 355. Прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка: [PERSON] , дружини: [PERSON] . Зазначене підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 07.05.1987 року (а.с.9). Кропивницьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 16 жовтня 2006 року розрізано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що складено актовий запис № 132. Після державної реєстрації розірвання шлюбу присвоюється прізвище їй [PERSON] . Зазначене підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (повторно) серії [NUMBER] від 12.01.2022 року (а.с.10). Тобто заявник є донькою померлого. [PERSON] народився [INFO] в селі Миколаївка, Кіровоградського району, Кіровоградської області, що підтверджується копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] від 13.11.2002 року виданого Кіровоградським РВУМВС України в Кіровоградській області (а.с.11-13). Відповідно до довідки виданої секретарем комісії з питань громадянства, помічником вице-презедента Республіки Абхазія, [PERSON] , 1942 року народження не є громадянином Республіки Абхазія, та Республіки Грузія (а.с.16). Відповідно до медичного свідоцтва про смерть № 267 від 27.10.2021 року [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] в республіці [ADDRESS] . Причина смерті: гостре порушення мозкового кровообігу (а.с.29-30). Про що також, органом під назвою «Министерство юстиции орган ЗАГС город Сухуми, Республика Абхазия» 27.10.2021 року видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с. 20). Після смерті батька [PERSON] звернулась до Фортечним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) з метою отримання державної реєстрації факту смерті [PERSON] . Проте, листом № 100-22.10-115 від 07.06.2022 року Фортечним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) повідомлено заявника, що 15.12.2021 року за анкетою [PERSON] про витребування документу з-за кордону відділом було направлене клопотання до компетентних органів Грузії щодо витребування повторного свідоцтва про смерть [PERSON] , [INFO] , смерть якого зареєстрована в місті Сухумі, Абхазії Грузія. 27.10.2021 року до компетентних органів Грузії. 28.12.2021 року відділ державної реєстрації актів цивільного стану Кіровоградській області Управління державної реєстрації Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерство юстиції (м. Дніпро) повідомив про направлення прохання щодо витребування документу про смерть відповіді до Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, підписаною державами-членами, Співдружності Незалежних Держав у Мінську 22.01.1993 року, направлено до Міністерства юстиції України з метою подальшого спрямування до компетентних органів Грузії. 20.01.2022 року відділ державної реєстрації актів цивільного стану Кіровоградській області Управління державної реєстрації Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерство юстиції (м. Дніпро) повідомив, що за повідомленням Міністерства юстиції України анкету та прохання про надання правової допомоги щодо повторної видачі свідоцтва про смерть [PERSON] надіслано Агентству з розвитку державних сервісів Міністерства юстиції Грузії відповідно до вимог Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах. Станом на 07.06.2022 року повторне свідоцтво про смерть [PERSON] та будь-яка відповідь від компетентних органів Грузії не надійшла. Правила передбачають надання відмови у проведенні державної реєстрації смерті, але ця відмова стосується громадян України, які померли на окупованій території України, тобто, статті 317 Цивільного процесуального кодексу України «Особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України». А тому, заявнику рекомендовано звернутись до суду (а.с.31-32). Згідно з частиною першою статті 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частини першої статті 293 Цивільного процесуального кодексу України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з частинами першою, другою статті 315 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтереси інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. В пункті 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено що, заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Відносини, пов`язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, засади діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану врегульовано Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Згідно статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Абхазія в документах ООН розглядається як територія Грузії згідно Конституції Грузії. Грузією Абхазія розглядається як територія Абхазької Автономної Республіки, окупована російськими збройними силами. Відповідно до пунктів 1 -2 статті 8 Закону Грузії «Про окуповані території» від 23.10.2008 року незаконним є будь-який орган (посадова особа), який створений (призначена/обрана) не в порядку, передбаченому законодавством Грузії або/та в будь-якій формі фактично здійснює на окупованих територіях законодавчі, виконавчі чи судові функції або іншу діяльність, яка належить до функції органів державного або місцевого самоуправління Грузії. Будь - який акт, виданий зазначеним органом не вважається дійсним і не спричиняє правових наслідків, крім випадків, коли зазначений акт розглядається у встановленому законодавством Грузії порядку з метою встановлення громадянства Грузії, видачі нейтрального посвідчення особи, нейтрального проїзного документу, встановлення факту народження, укладення шлюбу, розірвання шлюбу, смерті, легітимного проживання особи в Абхазькій автономній республіці або Цхінвальському регіоні та його реєстрації. Відповідно до пункту 3 статті 8 Закону Грузії «Про окуповані території», можливість встановлення факту громадянського значення на окупованих територіях забезпечується відповідно до Закону Грузії «Про реєстрацію актів громадянського стану», а відповідно до статті 90 зазначеного Закону, орган реєстрації актів громадянського стану має право встановити юридичний факт смерті особи на території Грузії у певний час та за певних обставин, якщо неможливо отримати документи, що підтверджують цей факт іншим способом, або повернути втрачений документ, або якщо це пов`язано з непомірними витратами та зусиллями». Належних доказів того, що заявник зверталась до уповноваженого органу реєстрації актів громадянського стану Грузії для встановлення юридичного факту смерті особи на її окупованій території та отримала відмову у видачі відповідного свідоцтва по смерть з зазначенням причин відмови заявником не надано. При цьому, заявник не позбавлена можливості звернутись до уповноваженого органу Грузії та вирішити питання про встановлення юридичного факту смерті особи на території Грузії у певний час, можливість встановлення якого на підставі Закону Грузії «Про окуповані території» забезпечується в порядку, передбаченому Законом Грузії «Про реєстрацію актів громадянського стану». Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заявник всупереч пункту 8 частини першої статті 315 Цивільного процесуального кодексу України не дотримано процедури щодо встановлення факту громадянського значення на окупованих територіях іншої держави, а тому заява не підлягає задоволенню. Розгляд цієї заяви в порядку статті 317 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає неприйнятним, так як цією нормою визначено особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, а не інших держав.

Outcome: dismissed