Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-13 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (далі - позивач) звернувся до суду із позовною заявою і просить стягнути з [PERSON] (далі - відповідачка) заборгованість за кредитним договором № б/н 18.12.2010 у розмірі 48317,29 грн., станом на 24.04.2023, яка складається з наступного: 15993,51 грн. - заборгованість за кредитом; 32323,78 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом та понесені судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 18.12.2010. Відповідачка при підписанні анкети-заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами» складає між нею та банком договір про надання банківських послуг. Заявою відповідачки повністю підтверджується той факт, що вона була повністю проінформована про умови кредитування в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», які надані їй для ознайомлення в письмовій формі. Банком на підставі Договору надання банківських послуг відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, а відповідачу надано у користування кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 15000 грн. Щодо встановлення кредитного ліміту банк керувався пунктами 2.1.1.2.3 договору, на підставі яких відповідачка при укладенні договору дала свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Відповідачка зобов`язалася повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений Договором. Але в процесі користування кредитним рахунком відповідачка не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговим зобов`язанням. Відповідачка продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за Договором про надання банківських послуг. Разом з позовною заявою представником позивача подано клопотання про розгляд справи без його участі, та заяву, згідно якої останній не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про час та дату розгляду справи у судові засідання 23.06.2023 та 17.03.2023 не прибула, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позовну заяву не подала. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 08.06.2023 по справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін, розгляд справи призначено на 23.06.2023. 23.06.2023 через нявку відповідачки розгляд справи відкладено на 14.07.2023. Фактичні обставини, встановлені судом. 18.12.2010 [PERSON] підписано Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, у якій маються її персональні дані, будь-яких інших відомостей Анкета-заява не містить. Зокрема, не містить умов щодо видачі кредитної карти (не зазначено номер кредитної карти), умов щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки, пені та штрафів (а.с. 11). До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», який відповідачкою не підписаний (а.с. 12). У довідці АТ КБ «ПРИВАТБАНК» вказано, що [PERSON] був підписаний кредитний договір № б/н за яким було надано наступні кредитні картки: № [NUMBER] , дата відкриття 10.12.2008, термін дії 12/12; № [NUMBER] , дата відкриття 10.12.2008, термін дії 12/12; № [NUMBER] , дата відкриття 25.01.2013, термін дії 01/16; № [NUMBER] , дата відкриття 25.01.2013, термін дії 12/16 (а.с. 10). Згідно Довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на [PERSON] 10.12.2008 відбувся старт карткового рахунку № [NUMBER] , 25.01.2013 встановлено кредитний ліміт 12000 грн., 30.01.2013 збільшено кредитний ліміт 13000 грн., 08.02.2013 збільшено кредитний ліміт 15000 грн., 10.01.2020 зменшено кредитний ліміт 0,00 грн. (а.с. 9). На підтвердження своїх позовних вимог позивач надав розрахунок заборгованості за договором № б/н від 18.12.2010 за період з 25.01.2013 по 30.09.2020 згідно якого станом на 30.09.2020 заборгованість за кредитом становить 1295695,59 грн. та складається з наступного: 15993,51 грн. - заборгованість за кредитом; 1273602,08 грн. - заборгованість за процентами; 6100 грн. - заборгованість по пені (а.с. 3-6). Встановлено, що в період з 25.02.2013 по 30.09.2020 банком щомісячно проводилось нарахування відсотків за відсотковими ставками 30 %, 27,60 %, 32,40 %, 42 %,40,80 % на загальну суму 1273602,08 грн. З наданого банком розрахунку заборгованості за період з 01.10.2020 по 28.02.2023 вбачається, що розмір заборгованості перед банком становить 48317,29 грн., з яких: 15993,51 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 32323,78 грн. - заборгованість за простроченими відсотками, зазначено про погашення пені на суму 1246904,51 грн. (а.с. 7-8). Крім того, з розрахунку встановлено, що 14.10.2020 на картковий рахунок відповідачки на погашення заборгованості внесено суму коштів у розмірі 1246904,51 грн. (тридцята колонка розрахунку), які зараховані банком в рахунок погашення заборгованості за пенею (двадцять п`ята колонка розрахунку). В період з 18.11.2020 по 22.11.2020 на картковий рахунок відповідачки зараховано грошові кошти на загальну суму 473,79 грн. (тридцята колонка розрахунку), які зараховані банком в рахунок погашення за нарахованими відсотками (вісімнадцята колонка розрахунку). З виписки по картковому рахунку [PERSON] за період з 25.01.2013 по 22.11.2020 вбачається, що 25.01.2013 на кредитну картку № [NUMBER] встановлено кредитний ліміт 12000 грн. та з 25.01.2013 почали проводитись розрахунки з картки, покупки, перекази коштів, списання членських внесків, оплата комунальних послуг на загальну суму 32674,68 грн., а також списання відсотків на загальну суму 1280668,87 грн., при цьому відповідачкою періодично проводились поповнення карткового рахунку на загальну суму 1265026,26 грн. (а.с. 46-52). Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. Підставою позовних вимог АТ КБ «ПРИВАТБАНК» є неналежне виконання [PERSON] умов кредитного договору, укладеного шляхом підписання відповідачем Анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, та стягнення заборгованості за простроченим тілом кредиту та відсоткам за користування кредитними коштами. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України передбачено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 Цивільного кодексу України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частина 2 статті 1054 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною 1 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Застосування конструкції договору приєднання його умови розробляє АТ КБ «ПРИВАТБАНК». Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 цього Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до частини 1 статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. У разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). У Анкеті-заяві позичальника від 18.12.2010 процентна ставка, розмір та умови нарахування неустойки не зазначені. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, обґрунтовує їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку заборгованості, а також довідки про умови кредитування, посилається на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, як невід`ємні частини спірного договору. При цьому, доказів на підтвердження того, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розуміла відповідачка та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку суду не надано. Правила частини 1 статті 634 ЦК України до спірних відносин застосуванню не підлягають, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (18.12.2010) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (05.06.2023), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постанові від 03.07.2019 у справі № 342/180/17, без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Згідно з частиною 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З наведених підстав, суд дійшов висновку про те, що позивач не довів, що саме надані ним Умови є складовою кредитного договору і що саме ці Умови відповідачка мала на увазі, підписуючи Заяву про ознайомлення з «Умовами та Правилами надання банківських послуг», «Тарифами банку» та відкриття рахунку, та відповідно брала на себе зобов`язання зі сплати відсотків в разі порушення зобов`язання з повернення кредиту. А тому підстави для стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за відсотками за користування кредитом у заявленому розмірі відсутні. Щодо вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за простроченим тілом кредиту суд зазначає наступне. За умовами договору відповідачка взяла на себе зобов`язання повернути фактично отриману нею суму кредитних коштів. За змістом частини 2 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав. Тобто, позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. У даному випадку позивачем заявлено вимогу про стягнення заборгованості за простроченим тілом кредиту за період з 18.12.2010 по 24.04.2023 у розмірі 15993,51 грн. Проте, як встановлено з наданого позивачем розрахунку заборгованості за період з 25.01.2013 по 30.09.2020, незважаючи на відсутність погодження між сторонами у визначеній законом формі істотних умов договору в частині процентної ставки, позивачем АТ КБ «ПРИВАТБАНК» здійснювалось нарахування та списання відсотків у розмірі 30 %, 27,60 %, 32,40 %, 42 %,40,80 % на загальну суму 1273602,08 грн. З наданого банком розрахунку заборгованості за період з 01.10.2020 по 28.02.2023 встановлено, що 14.10.2020 на картковий рахунок відповідачки на погашення заборгованості внесено суму коштів у розмірі 1246904,51 грн. (тридцята колонка розрахунку), які зараховані банком в рахунок погашення заборгованості за пенею (двадцять п`ята колонка розрахунку), а в період з 18.11.2020 по 22.11.2020 на картковий рахунок відповідачки зараховано грошові кошти на загальну суму 473,79 грн. (тридцята колонка розрахунку), які зараховані банком в рахунок погашення за нарахованими відсотками (вісімнадцята колонка розрахунку). Крім того, з наданої позивачем виписки по картковому рахунку [PERSON] за період з 25.01.2013 по 22.11.2020 вбачається, що загальна сума фактичних витрат по картці становить 32674,68 грн., а загальна сума надходжень становить 1265026,26 грн., при цьому загальна сума списаних відсотків становить 1280668,87 грн. Відтак, враховуючи різницю між сумою погашених за рахунок відсотків кредиту і простроченим тілом кредиту, слід дійти висновку, що станом на 24.04.2023 заборгованість відповідачки перед банком за простроченим тілом кредиту відсутня. Доказів того, що сума фактично отриманих кредитних коштів (тіло кредиту) перевищує суму фактично сплачених відповідачкою коштів в рахунок погашення заборгованості по простроченому тілу кредиту за період з 18.12.2010 по 24.04.2023, позивачем, в порушення вимог статей 12, 81 Цивільного процесуального кодексу України, надано не було, а отже позивачем належними і допустимими доказами не доведено наявність у відповідача заборгованості за простроченим тілом кредиту у розмірі 15993,51 грн. перед банком. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № б/н 18.12.210 у розмірі 48317,29 грн., станом на 24.04.2023, яка складається з наступного: 15993,51 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 32323,78 грн. - заборгованість за відсотками задоволенню не підлягають. Судові витрати. Звертаючись до суду з позовною заявою, позивач сплатив 2684 грн. судового збору, які просив стягнути з відповідачки на його користь (а.с. 45). За приписами частин 1, 2 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача. Зважаючи на положення частин 1, 2 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки у задоволенні позовних вимог судом відмовлено, судовий збір покладаються на позивача.

Outcome: dismissed