Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-28 00:00:00

\~\~\~Адвокат Бабіч Т.Г. в інтересах [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів, посилаючись на те, що 17.09.2021 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, за яким позивач надав відповідачу позики у розмірі 6000 грн. строком до 17.11.2021 року зі сплатою відсотків з розрахунку 5 % у місяць до 17 числа відповідного поточного місяця за попередній місяць. У випадку порушення строків повернення позики та процентів позичальник зобов`язується сплачувати позикодавцю пеню у розмірі 1% від простроченої суми за кожен день прострочення. Вказала, що 01.04.2023 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про відступлення права вимоги, за яким первісний кредитор відступив, а новий кредитор прийняв на себе право вимоги, що належить первісному кредиторові, і став кредитором за Договором позики від 17.09.2021 року, укладеним між первісним кредитором та [PERSON] . Крім того, за цим Договором новий кредитор одержав право вимагати від боржника виконання зобов`язань за основним договором у сумі 6000 грн. Станом на 11.04.2023 року боргові зобов`язання не виконано, відповідач кошти не повернула. Сума боргу за договором позики становить 6000 грн.; прострочення по сплаті процентів за основним боргом у період з 17.10.2021 по 11.04.2023 становить 17 місяців, отже 17 * 300 грн.(6000 *5%) = 5100 грн.; заборгованість по сплаті пені за порушення строків повернення позики та процентів за позикою у період з 18.11.2021 по 11.04.2023 становить: за 2021 рік із 18.11.2021 по 31.12.2021 44 дні, 44 х 60 (пеня за прострочення повернення позики та процентів становить 6000 х 1% = 60 грн. за кожен день) = 2640 грн.; за 2022 рік із січня по грудень 365 днів, тобто 365 х 60 = 21900 грн.; за 2023 рік із січня по 11 квітня 101 день, тобто 101 х 60 = 6060 грн. Отже, сума заборгованості пені за порушення строків повернення позики та процентів за позикою в період з 18.11.2021 по 11.04.2023 становить 30600 грн. Загальна сума заборгованості відповідача за договором позики від 17.09.2021 з урахуванням процентів та пені, визначених договором позики, становить 41700 грн. Просить суд стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за Договором позики від 17.09.2021 року у розмірі 41700 грн. та судові витрати. \~ \~\~Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 12.05.2023 провадження по справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. У встановлений судом строк відповідачка свій відзив не подала, маючи у повному обсязі можливість реалізувати надані Законом процесуальні права на заперечення для спростування аргументів позовної заяви. Згідно з ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку письмовим доказам щодо їх належності, допустимості та достатності в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. 17 вересня 2021 року між [PERSON] та [PERSON] укладений Договір позики, відповідно до якого [PERSON] надав [PERSON] позику у розмірі 6000 грн. зі сплатою процентів 5% у місяць строком на 2 місяці, а саме до 17 листопада 2021 року. Відповідно до п. 5.2. Договору, за порушення строків (терміну повернення) позики та (або) процентів за позикою позичальник зобов`язується сплачувати позикодавцю пеню у розмірі 1 % від простроченої суми за кожен день прострочення. 01 квітня 2023 року між [PERSON] та [PERSON] укладений Договір про відступлення права вимоги, відповідно до якого \~первісний кредитор відступає, а новий кредитор приймає на себе право вимоги, що належить первісному кредиторові, і стає кредитором за Договором позики від 17.09.2021 року, укладеним між первісним кредитором та [PERSON] . Відповідно до п. 1.2 вказаного Договору новий кредитор одержує право вимагати від боржника належного виконання зобов`язань за основним договором в сумі 6000 грн. Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимогами цивільного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу. При цьому, відступлення права вимоги призводить до заміни сторони за кредитним договором (кредитора) та не змінює умови укладеного кредитного договору. Згідно зі статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Тлумачення статті 516, частини 2 статті 517 ЦК свідчить, що боржник, який не отримав повідомлення про відступлення права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення боргу, а лише має право на сплату боргу первісному кредитору і таке виконання є належним. Аналогічний висновок зроблено Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15, де зазначено, що «боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним», а також Верховним Судом в постанові від 12 лютого 2020 року у справі №522/22802/17, які суд враховує відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України. Як вказав у позові позивач, станом на 11 квітня 2023 року боргові зобов`язання відповідачкою не виконано, кошти згідно договору позики не повернуті. Відповідно до положень статті 509\~Цивільного\~кодексу\~України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України, зокрема договорів та інших правочинів (ч.2 ст. 509 ЦК). На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Позивачем надано суду Договір позики від 17 вересня 2021 року. Зі змісту зазначеного Договору позики убачається, що в ньому зазначені: сторони зобов`язання (позикодавець та позичальник), грошова сума, яка передана та отримана у власність саме за договором позики, мета отримання грошових коштів та зобов`язання їх повернути в конкретний строк і в установленому порядку. Договір підписано сторонами. Стаття 204\~ЦК\~України передбачає презумпцію правомірності правочину, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або якщо він не визнаний судом недійсним. Статтею 1046\~Цивільного\~кодексу\~України визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. У відповідності до норм чинного цивільного законодавства договір позики відноситься до реальних договорів, тому передача грошей або речей є не тільки виконання договору, але й його укладення. Відповідно до частини першої\~статті 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до наданого [PERSON] розрахунку вбачається, що [PERSON] кошти за договором позики не повернула, а тому, на його думку, заборгованість за договором позики від 17.09.2021 року з урахуванням процентів та пені становить 41700 грн., яка складається з наступного: 6000 грн. сума боргу за договором позики; 5100 грн. (за період з 17.10.21 по 11.04.23) проценти; 30600 грн. пеня за порушення строків повернення позики за період з 18.11.2021 по 11.04.2023. Разом з тим, з наданим позивачем розрахунком заборгованості суд погоджується частково, з огляду на наступне. Великою Палатою Верховного Суду у рішенні від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 викладена правова позиція, згідно якої право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частини 2 статті 1050 ЦК України. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Тобто, проценти нараховуються тільки в період кредитування з жовтня 2021 року по листопад 2021 року та припиняються після спливу визначеного договором строку кредитування. Таким чином, з врахуванням норм ЦК України, суд\~ розраховує заборгованість зі сплати боргу та процентів наступним чином: сума процентів, визначених п. 4.6 Договору позики становить 5 % щомісячно від суми позики, а саме 6000 х 5% = 300 грн.; строк позики 2 місяці; тобто розмір процентів, які підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача складають 600 грн. (300 х 2). Отже, до стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає сума основного боргу в розмірі 6000 грн. та відсотки в розмірі 600 грн., а всього 6600 грн. Крім того, позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідача на його користь пені за прострочення повернення позики та процентів. Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст.ст. 610,611 ЦК України порушенням зобов`язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, а в разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Частиною 1\~ст. 625 ЦК України\~встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2\~ст. 625 ЦК України). Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою\~статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованість по сплаті пені за порушення строків повернення позики та процентів за позикою у період з 18.11.2021 по 11.04.2023 становить: за 2021 рік із 18.11.2021 по 31.12.2021 44 дні, за кожен день розмір пені складає 60 грн., тобто 44 х 60 = 2640 грн.; за 2022 рік із 01.01.2022 по 31.12.2022 365 днів, тобто 365 х 60 = 21900 грн.; за 2023 рік із січня по 11 квітня 101 день, тобто 101 х 60 = 6060 грн. Отже, сума заборгованості по пені за період з 18.11.2021 по 11.04.2023 становить 30600 грн. Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим\~Законом № 2102-IX від 24.02.2022, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Наразі, строк дії воєнного стану продовжено. Пунктами 18, 19\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК України\~передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями\~257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього\~Кодексу, продовжуються на строк його дії. Тобто, з 24.02.2022 року компенсаційні виплати, передбачені ст. 625 ЦК України не нараховуються. Разом з тим, відповідно до розрахунку заборгованості наданого позивачем, сума пені розрахована [PERSON] з листопада 2021 року по квітень 2023 року, а тому підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача частково до введення воєнного стану в Україні, а саме в розмірі 5880 грн., яка розрахована судом наступним чином: за період з 18.11.2021 по 31.12.2021 року заборгованість по сплаті пені становить 44 дні, тобто 44 х 60 = 2640 грн.; за період з 01.01.2022 по 23.02.2022 року 54 дні, тобто 54 х 60 = 3240 грн. Підсумовуючи викладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення та з відповідача на користь позивача слід стягнути суму боргу за договором позики від 17.09.2021 року в розмірі 6000 грн., відсотки в сумі 600 гривень та пеню в розмірі 5880 грн., а всього - 12480 гривень. Також до стягнення з відповідача\~\~ в силу вимог\~ст.141 ЦПК України\~підлягають судові витрати по оплаті судового збору. Згідно із\~ч.\~1\~ст.\~141\~Цивільного процесуального\~кодексу України,\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Відповідно до Довідки МСЕК від 31.01.2022 року, [PERSON] є інвалідом ІІ групи безтерміново, що є підставою для звільнення його від сплати судового збору. Таким чином, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір\~(30 %) у розмірі 322,10 грн. \~

Outcome: partial