Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини. Позов мотивований тим, що сторони 06.07.2016 року зареєстрували шлюб, від якого у них [INFO] народилася донька [PERSON] . На протязі останніх років сімейне життя між ними поступово порігшувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Сторони втратили одне до одного почуття любові та поваги. Також чоловік не сприяє веденню спільного побуту, що остаточно поклало крапку в їхніх стосунках. Вже понад рік кожен з них живе окремим життям (фактично проживають окремо) та своїми інтересами. На даний час малолітня донька [PERSON] проживає із позивачкою. Спору щодо місця проживання їхньої спільної дитини між позивачкою та відповідачем відсутній. Крім того, [PERSON] зазначила, що відповідач протягом тривалого часу ухиляється від утримання їхньої спільної дитини, її виховання, не піклується про її здоров`я, фізичний стан та духовний розвиток. За час спільного проживання відповідач вихованням їхньої доньки практично не займався. Продуктами харчування, одяг, лікування та інші потреби дитини забезпечувала позивачка за власні кошти. За таких обставин позивачка вимушена звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 13.06.2023 року у даній справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву. Позивачка [PERSON] судове засідання не з`явилися. 15.06.2023 року подала заяву, у якій просить розгляд справи провести за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Про день, час та місце судового засідання повідомлений належним чином відповідно до вимог ЦПК України. 21.06.2023 року до суду надав заяву у якій просить розгляд справи провести у його відсутність, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Судом встановлено наступні факти, обставини та відповідні їм правовідносини. 06.07.2016 року сторони зареєстрували шлюб, актовий запис № 53, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] зареєстрований Баришівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області від 06.07.2016 року (а.с. 15). Дослідивши наявні в справі докази, суд приходить до висновку про те, що між подружжям фактично припинені шлюбні стосунки, примирення між сторонами та подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що відповідно до ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу між сторонами. Враховуючи встановлені судом обставини, зокрема причини розірвання шлюбу, характер відносин між подружжям, наполягання позивачки на розірванні шлюбу, твердження, що збереження сім`ї неможливе, прохання строк для примирення не надавати, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб між сторонами необхідно розірвати. Зі свідоцтва про народження серії № [NUMBER] від 04.0.2018 року, вбачається, що відповідач [PERSON] є батьком малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] (а.с. 16). Згідно з ст. ст. 180, 182 СК України, батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров"я та матеріальне становище дитини, стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 181 СК України, мінімальний розмір аліментів не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 ст. 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] до початку розгляду справи по суті, подав заяву про визнання ним позову. Визнання позову відповідачем не суперечить закону, права, свободи чи інтереси інших осіб не порушує. Частинами 1,4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, враховуючи визнання позову відповідачем, а також те, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, права, свободи чи інтереси інших осіб не порушує, вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем та позовні вимоги позивачки задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, з відповідача [PERSON] необхідно стягнути до державного бюджету України 50 відсотків судового збору, яким мав бути сплачений позивачкою при звернення до суду з позовом про стягнення аліментів, але від сплати якого вона звільнена на підставі закону, що становить 536,80 гривень. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду слід допустити до негайного виконання в межах суми аліментних платежів за один місяць. Як вбачається з матеріалів справи при звернення до суду з позовними вимогами про розірвання шлюбу позивачка [PERSON] сплатила судовий збір в розмірі 1073,60 гривень згідно квитанції № 0.0.3013478670.1 від 23.05.2023 року. Таким чином, з відповідача [PERSON] необхідно стягнути на користь позивачки [PERSON] 50 відсотків судового збору, який був сплачений позивачем при звернення до суду з позовом, що становить 536,80 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved