Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-03 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: представник позивачки адвокат Тодарчук Т.В. звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно, а саме: на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] . Свою позовну заяву обґрунтовує тим, що [INFO] помер батько [PERSON] - [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на належне померлому майно, до складу якої, окрім іншого, ввійшов житловий будинок у [ADDRESS] . Позивачка, яка на момент смерті проживала із спадкодавцем та фактично прийняла спадщину, 17.07.2015 звернулася до Калуської районної державної нотаріальної контори зі заявою про прийняття спадщини за законом. Відповідачка по справі, рідна сестра позивачки, яка також є спадкоємцем першої черги, написала заяву про відмову від прийняття спадщини. 29 листопада 2022 року позивачка подала заяву про видачу їй свідоцтва про право на спадщину, але за наслідком розгляду заяви отримала відмову державного нотаріуса Першої Івано-Франківської контори Федини А.М., так як вивчивши документи спадкової справи нотаріус встановила, що у спадкоємиці відсутній правовстановлюючий документ на домоволодіння [ADDRESS] , оскільки, відповідно до довідки, наданої Обласним комунальним підприємством «Івано-Франківське ОБТІ» від 17.08.2022 за № 00193, реєстрація права власності на дане домоволодіння не проводилась. Позивачка вимушена звернутися до суду з вказаним вище позовом про визнання за нею в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , оскільки правовстановлюючі документи на будинок на спадкодавця не видавався, вона позбавлена можливості оформити спадщину на своє ім`я. З виписки з погосподарської книги №5 Верхнянської сільської ради на 1996-2000 р.р., особовий рахунок № [NUMBER] , суспільна група на 01.01.1996, робітничий двір, членами домогосподарства є: [PERSON] - голова робітничого двору; [PERSON] - дружина; [PERSON] - дочка; [PERSON] - дочка; [PERSON] - зять; [PERSON] - онук. Оскільки у погосподарських книгах за вказаний період тип двору був віднесений до робочого, тому в даному випадку норми статей 120,123 ЦК УРСР, відповідно до яких майно колишнього колгоспного двору підлягало розподілу між його членами, застосуванню не підлягає. Таким чином, [PERSON] набув право власності на домоволодіння в цілому по [ADDRESS] . У зв`язку з наведеними обставинами позивачка позбавлена можливості реалізувати своє право на спадщину після смерті батька, а тому вимушена звернутися до суду. Представник позивачки адвокат Тодарчук Т.В. у судовому засіданні підтримала позов з підстав, викладених у ньому, та просила його задоволити. Відповідачка [PERSON] подала до суду заяву, згідно з якою позов повністю визнає та не заперечує щодо його задоволення. Справу просить розглядати без її участі. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 12.06.2023 відкрито провадження у справі, призначено відкрите підготовче судове засідання в порядку загального позовного провадження, встановлено відповідачу строк п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання та відзиву на позовну заяву. 03.07.2023 відповідачка [PERSON] подала до суду заяву, в якій позов повністю визнає та не заперечує щодо його задоволення. Справу просить розглядати без її участі. Частиною 1 статті 206 ЦПК України встановлено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу (ч. 4 ст. 200 ЦПК України). Враховуючи, що відповідачка позов визнала, визнання нею позову не суперечить інтересам сторін, тому суд приймає визнання позову відповідачки та приходить до висновку про можливість ухвалення рішення про задоволення позову у підготовчому судовому засіданні. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 01.06.2015 (а.с. 5). Постановою державного нотаріуса Першої Івано-Франківської контори Федини А.М., тимчасово виконуючої обов`язки державного нотаріуса Калуської державної нотаріальної контори, від 29 листопада 2022 року позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на домоволодіння за адресою [ADDRESS] , оскільки у спадкоємця відсутній правовстановлюючий документ на вищевказане домоволодіння, а відповідно до довідки, наданої Обласним комунальним підприємством «Івано-Франківське ОБТІ», від 17.08.2022 за № 00193 реєстрація права власності на дане домоволодіння не проводилась (а.с. 6). Відповідно до довідки, виданої Обласним комунальним підприємством «Івано-Франківське ОБТІ», від 17.08.2022 за № 00193 встановлено, що реєстрація права власності домоволодіння за адресою [ADDRESS] , не проводилась (а.с. 13). Згідно з довідкою № 100 від 11.05.2023, виданою виконавчим комітетом Верхнянської сільської ради, [PERSON] дійсно проживав і був зареєстрований в [ADDRESS] , до дня смерті [INFO] , та разом з ним в одному господарстві проживала і була зареєстрована дочка [PERSON] (а.с. 4). З виписки з погосподарської книги № 9 Верхнянської сільської ради на 1991-1995 роки, особовий рахунок № [NUMBER] , встановлено, що членами домогосподарства є: [PERSON] - голова господарства; [PERSON] - дружина; [PERSON] - дочка; [PERSON] - дочка (а.с. 30). Згідно з випискою погосподарської книги № 5 Верхнянської сільської ради на 1996-2000 роки, особовий рахунок № [NUMBER] , суспільна група на 01.01.1996 робітничий двір, членами домогосподарства є: [PERSON] - голова робітничого двору; [PERSON] - дружина; [PERSON] - дочка; [PERSON] - дочка; [PERSON] - зять; [PERSON] - онук. У власності господарства житловий будинок 1975 року побудови (а.с. 31). На спадкове домоволодіння за адресою [ADDRESS] виготовлений технічний паспорт від 17.08.2022 (а.с. 7-12), ринкова вартість вказаного майна станом на 12.05.2023 становить 150000,00 грн., що підтверджується звітом ТОВ «Кабінет оцінки «Грінвей» (а.с. 14-29). Таким чином, між сторонами виник спір з приводу визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом після смерті їхнього батька [PERSON] . Оцінка суду: вислухавши позицію сторони позивача, дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 1 та ч. 5 ст. 81 ЦПК України). Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Згідно з правовим висновком Верховного Суду України, який міститься у постанові Судової палати у цивільних справах від 18 лютого 2015 року у справі № 6-244цс14, за правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує її право власності. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , який був головою робітного двору, та після смерті якого відкрилася спадщина на домоволодіння за адресою [ADDRESS] . Згідно зі ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Статтями 1217 та 1223 цього Кодексу встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1223 ЦК Кодексу право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно зі ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до ст.ст. 1261 та 1265 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Крім позивачки, інших спадкоємців, які б звернулись до нотаріуса зі заявою про прийняття спадщини в порядку ст. 1269 ЦК України, та спадкоємців, передбачених ст.1261 ЦК України, які претендують на обов`язкову частку в спадщині, передбачену ст. 1241 ЦК України, а також проживаючих зі спадкодавцем однією сім`єю без укладення шлюбу, немає. Спадковий договір від імені спадкодавця не укладався. Таким чином позивачка, будучи спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька [PERSON] , вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки проживала спільно зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та протягом строку, передбаченого ст. 1270 ЦК України, не завила про відмову від спадкового майна. Як визначено ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. За таких обставин, враховуючи, що [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги, яка постійно проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та від спадкового майна не відмовлялася, відповідачка позов визнає, а також те, що позивачка не може оформити свої спадкові права через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, суд приходить до висновку, що є достатні підстави для задоволення позовної заяви та визнання за нею в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] . На підставі викладеного ст.ст. 16, 392, 1216, 1218, 1220, 1223, 1225, 1258, 1261, 1268, 1269,1296, ЦК України, ст.ст. 2, 13, 80, 81, 206 ЦПК України,

Outcome: approved