Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-05 00:00:00

\~ Позивач -\~Кредитна спілка «Кредит СоюЗ», звернулась до суду з позовом про солідарне стягнення боргу із боржника та поручителів за кредитним договором. В обґрунтування зазначив, що між КС «Кредит СоюЗ» та відповідачем [PERSON] був укладений договір кредиту (кредитної лінії) № Чи-0121 від 16.04.2022 року, згідно з умовами якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 150 000 (сто п"ятдесят тисяч) гривень 00 коп.,строком на 36 місяців. Згідно умов вказаного договору відповідач зобов`язаний був повернути отриману суму кредиту та сплатити відсотки за користування грошима в строки відповідно до передбаченого договором графіку передбаченого п.4.1,7.1 договору кредиту. В забезпечення виконання позичальником умов договору кредиту було укладено договір поруки № Чи-0121-П від 16.04.2020 року, поручителями є [PERSON] ; [PERSON] та [PERSON] , а за договором поруки № Чи-0121-П-1 від 16.04.2020 року поручителем є Фермерського господарства «Нива Плюс» в особі його голови Босого О.С. Відповідач [PERSON] своїх зобов`язань за договором кредиту не виконав, у зв`язку з чим, станом на 11.05.2023 року, має непогашену суму кредиту у розмірі 330371,05 грн., з яких 147596,72 грн, - заборгованість за тілом кредиту; 150766,02 грн процентів за користування кредитом, розрахованих згідно п. 4.4 договору кредиту та 32008,31 грн. донарахованих процентів у зв`язку з простроченням, розрахованих на підставі п.6.3 договору, за період до 16.02.2022 року, а разом заборгованість становить 330371,05 грн. Ані боржник, ані поручителі також наразі не виконали боргові зобов`язання за договором. Тому просить суд стягнути з відповідачів, в солідарному порядку, наявну заборгованість за договором кредиту та відшкодувати понесені судові витрати у вигляді сплати судового збору в сумі 4955,57 грн. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав у повному обсязі. Підтвердив наявність заборгованості позичальника в сумі, зазначеній в розрахунку до позову. Заперечував проти обставин, викладених відповідачем у відзиві щодо донарахованих відсотків за користування кредитом за п.6.3 укладеного договору, які було погоджено сторонами при його підписанні та не вважав їх штрафними санкціями. Відповідач [PERSON] позов визнав частково, в розмірі тіла кредиту та нарахованих відсотків. Погодився із днями прострочки та їх кількістю, зазначеними в розрахунках до позовної заяви. У відзиві та в судовому засіданні заперечував проти донарахованих відсотків, які вважав штрафними санкціями за неналежне виконання умов договору та просив до них застосувати приписи ст 551 ЦК України, а саме що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Також просив врахувати фінансову звітність свого підприємства. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] позов визнали частково, в розмірі, визначеної позичальником [PERSON] та підтримали його заперечення, викладені у відзиві. Відповідач [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Погодився із сумою заборгованості за кредитом в розмірі, визначеною позичальником [PERSON] . Вислухавши сторони, дослідивши подані сторонами докази, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. На підставі ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. На підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі (ч. 1 ст. 547 ЦК України). На підставі ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Згідно до ч. 2 ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. З наданих суду письмових доказів, а саме п. 2 Статуту КС встановлено, що між КС «Кредит СоюЗ», яка є фінансовою установою з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та з надання фінансових послуг та [PERSON] вичем 16.04.2020 року укладено кредитний договір № Чи-0121 (кредитної лінії) (а.с. 7-12). Відповідно до п. 2.1 вказаного договору спілка зобов`язалась надати позичальникові кредит у формі відновлювальної кредитної лінії на фермерські потреби в сумі 150000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності та забезпеченості, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти спілці відповідно до умов цього договору. Згідно п. 2 Додатків до Договору Кредиту № Чи-0121 від 16.04.2020 в Графіку платежів, узгодженого сторонами позичальник зобов`язаний виплатити суму кредиту та відсотків за користування кредитом протягом 36 місяців (а.с. 8-11), узгоджена реальна річна процента ставка складає - 34 % річних, що встановлено п. 4.4 Договору. Відповідно до змісту п. 6.3. Договору позичальник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу спілки зобов`язаний сплатити 65 % річних від простроченої суми за весь час прострочення згідно з ч2 ст 625 ЦКУ. Позичальник отримав грошові кошти згідно умов договору декількама траншами, на підтвердження позивачем надано Видатковий касовий ордер від 16.04.2020 року на суму 21\~000,00 грн. (ас15), Видатковий касовий ордер від 17.04.2020 року на суму 49\~000,00 грн. (ас16), Видатковий касовий ордер від 21.04.2020 року на суму 49\~000,00 грн. (ас17), Видатковий касовий ордер від 22.04.2020 року на суму 31\~000,00 грн. (ас18), на кожному з якх відповідач власноручно своїм підписом, засвідчив факт отримання кредитних коштів та підтвердив у судовому засіданні, що отримав кошти повністю згідно договору кредитної лінії. В забезпечення виконання позичальником умов договору кредиту було укладено договір поруки № Чи-0121-П від 16.04.2020 року, поручителями є [PERSON] ; [PERSON] та [PERSON] ( ас 13), а за договором поруки № Чи-0121-П-1 від 16.04.2020 року поручителем є Фермерського господарства «Нива Плюс» в особі його голови Босого О.С.В ( а.с.147) . Відповідач [PERSON] своїх зобов`язань за договором кредиту не виконав, у зв`язку з чим, станом на 11.05.2023 року, має непогашену заборгованість, а саме 147596,72 грн, - заборгованість за тілом кредиту; 150766,02 грн процентів за користування кредитом, розрахованих згідно п. 4.4 договору кредиту та 32008,31 грн. донарахованих процентів у зв`язку з простроченням, розрахованих на підставі п.6.3 договору, за період до 16.02.2022 року, а разом заборгованість становить 330371,05 грн., що корелюється з наданим позивачем розрахунком ( а.с. 2-4) і останній не спростований позичальником. Суд зважує, що заборгованість щодо тіла кредиту та відсотків не оспорюється відповідачами. Ані боржник, ані поручителі також наразі не виконали боргові зобов`язання за договором. За таких обставин суд дійшов висновку, що боржником взяті на себе зобов`язання з повернення суми кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами порушені, внаслідок чого утворилась заборгованість. У свою чергу поручителі є солідарними боржниками за зобов`язаннями боржника, які також за нього не виконали своїх зобов`язань, а тому позов в цій частині підлягає задоволенню. Щодо стягнення з відповідачів 32008,31 грн. донарахованих процентів у зв`язку з простроченням, розрахованих на підставі п.6.3 договору, за період до 16.02.2022 року, і щодо яких подавав заперечення позичальник [PERSON] , підтримані іншими відповідачами, то суд враховує наступне. \~Законом України від 15 березня 2022 року № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану»\~(далі - Закон № 2120-IX) доповнено, серед іншого, розділ "Прикінцеві та перехідні положення"\~Цивільного кодексу України\~пунктом 18. Зокрема, наразі вказаним пунктом визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Також, вказаним пунктом установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Також, Законом № 2120-IX доповнено розділ IV "Прикінцеві та перехідні положення"\~Закону України "Про споживче кредитування"\~пунктом 61. Вказаним пунктом визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після дня його припинення або скасування у разі прострочення споживачем виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У разі допущення такого прострочення споживач звільняється, зокрема, від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з причин інших, ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Також установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за таким договором, підлягають списанню кредитодавцем". Враховуючи що, позичальник не дотримувався графіку погашення кредиту, погодженого сторонами та відповідно, поставивши підпис під договором, погодився на штрафні санкції за неналежне виконання забов"язань за договором у вигляді донарахованих відсотків та їх розміру і які кредитною установою було нараховано лише за період до 16.02.2022 року, тобто до набрання чинності наведеними Законодавчими актами, 32008,31 грн. донарахованих процентів у зв`язку з простроченням, розрахованих на підставі п.6.3 договору, також підлягають стягненю з відповідачів у солідарному порядку. З огляду на зазначене та приймаючи до уваги незначну суму донарахованих відсотків, суд не вбачає підстав задля застосування ст 551ЦК України. Тож, з вищенаведених мотивів заперечення відповідачів в цій частині не заслуговують на увагу. Таким чином, позов підлягає задоволенню, а сума заборгованості, разом -330371,05 грн., підлягає стягненню в солідарному порядку з відповідачів на користь позивача. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору в сумі 4955,57 грн. в рівних частках, по 991,11 грн. з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved