Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-09 00:00:00

[PERSON] \~звернулася в суд з означеною заявою, покликаючись на\~те,\~що у2014 році на момент бойових дій на території України, була вагітна та проживала у місті Сіверськ Бахмутського району. У зв`язку із постійними обстрілами, після того як 1,5 місяці просиділа у підвалі, в серпні 2014 року була вимушена виїхати з дому. На момент виїзду, будучи на 9 місяці вагітності, просто сіла в автобус, не знала кути він їде, приїхала до міста Воронеж, Росія. Дитина [PERSON] , народився [INFO] в м. Воронежа, батьками записані [PERSON] , громадянка України, та [PERSON] , громадянин України. В листопаді 2014 року з новонародженою дитиною повернулась додому в місто Сіверськ. В Бахмутському відділі ДРАЦС на її запит щодо повторної видачі свідоцтва про народження дитини українського зразка їй було відмовлено, рекомендовано зробити переклад свідоцтва з проставленням апостиля, що заявниця і зробила. Життя з батьком дитини виявилося невдалим, заявник вдруге вийшла заміж, змінила прізвище на [PERSON] . Встановлення даного факту необхідно заявниці для державної реєстрації народження дитини та отримання свідоцтва про народження дитини, зразка, встановленого у державі Україна для подальшого позбавлення батьківських прав біологічного батька дитини. Заявник до початку судового засідання подала суду письмове клопотання про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить такі задоволити. Представник заінтересованої особи за викликом суду не з`явився, хоча був судом належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, клопотань, пояснень, заперечень проти позову не подав. За відсутності учасників процесу, суд у відповідності до ст. 247 ЦПК України, вважає за можливе заслухати справу без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ч.1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У силу п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року №5, для встановлення факту необхідна наявність певних умов, серед яких: встановлюваний факт повинен бути юридичним, тобто від його встановлення у особи виникають, змінюються або припиняються особисті чи майнові права; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Судом встановлено,\~що у2014 році на момент бойових дій на території України, заявниця [PERSON] проживала у місті Сіверськ Бахмутського району Донецької області. У зв`язку із постійними обстрілами, будучи 9 місяці вагітності, в серпні 2014 року вирішила переїхати, однак виїхати на територію України вона не мала можливості. Автобуси з її місця проживання курсували лише на територію росії, поїхала у [PERSON] . Вже на території росії [INFO] народила сина [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим місцевим органом ДРАЦС м. Воронежа, актовий запис № 3418. Батьками записані [PERSON] , громадянка України, та [PERSON] , громадянин України. В листопаді 2014 року заявниця з новонародженою дитиною повернулась додому в місто Сіверськ. В Бахмутському відділі ДРАЦС на запит заявниці щодо повторної видачі свідоцтва про народження [PERSON] відмовлено, рекомендовано просто зробити переклад такого свідоцтва з проставленням апостиля. Спільне життя заявниці з батьком дитини [PERSON] не склалось, він залишився жити в Воронежі, тому вони розлучились, що підтверджується Заочним рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 23.02.2017 року, справа № 219/11499/16-ц. Заявник 03 квітня 2018 року зареєструвала шлюб з [PERSON] , змінила прізвище на [PERSON] , про що Виконавчим комітетом Сіверської міської ради Бахмутського району Донецької області 03.04.2018 року видано свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] , актовий запис № 8. Після введення в Україні правового режиму воєнного стану, заявниця з чоловіком та дітьми виїхала до с.Янгелівка, Золочівський р-н, Львівська обл, де всі зареєстровані як внутрішньо переміщені особи. Вже тут звернулася до Буськоог відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Золочівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) з заявою про видачу повторного свідоцтва про народження з проставленням на ньому апостиля. Останні листом від 09.02.2023 № 176/22.6-06-147 роз`яснили заявниці, що у зв`язку із Законом України №2783-ІХ «Про вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справ 22 січня 1993 року» (набрав чинності 23.12.2022), і за повідомленням Міністерства закордонних справ України дію Мінської конвенції у відносинах з російською федерацією і білорусією зупинено 27 грудня 2022, тому можливості вирішення питання [PERSON] в порядку, який був встановлений законодавством до 24 лютого 2022 року не має. Та роз`яснив право на звернення до суду для встановлення факту народження в судовому порядку. У пункті 18 Постанови Пленуму Верховного Суду У країни N 5 від 31 березня 1995 року роз`яснено, що рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно от. 18 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв`язку із встановленим судом фактом. У разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для державної реєстрації народження дитини та отримання свідоцтва про народження дитини, зразка, встановленого у державі Україна для подальшого позбавлення батьківських прав біологічного батька дитини, який не приймає участі у його вихованні та не спілкується із сином. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про громадянство України" особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Відповідно до п. 2 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/2 від 18 жовтня 2000 року, передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є: а) \~ \~ \~ \~медичне свідоцтво про народження (форма N 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024, що видається закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я державна реєстрація народження проводиться на підставі медичного свідоцтва про народження або медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма N 103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024 (із змінами) та висновку про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров`я за формою, встановленою у додатку 3 до Порядку підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров`я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09.012013 року № 9; б) \~ \~ \~ \~медичне свідоцтво про народження, медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу. Ці документи подаються для державної реєстрації народження дитини, яка досягла одного року і більше; в) \~ \~ \~ \~акт, складений відповідними посадовими особами (капітаном судна, командиром, начальником потяга тощо) за участю двох свідків і лікаря або фельдшера (якщо лікар або фельдшер були на транспортному засобі), у випадку народження дитини на морському, річковому, повітряному судні, у потязі або в іншому транспортному засобі. У разі відсутності лікаря або фельдшера державна реєстрація народження проводиться на підставі вказаного акта та медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу; г) \~ \~ \~ \~лікарське свідоцтво про перинатальну смерть (форма N 106-2/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 N 45, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за N 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про перинатальну смерть), у разі мертвонародження. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою. Відповідно до ч. 1ст. 7 Закону України "Про громадянство України" новонароджена дитина заявника є громадянином України як особа, мати якого на момент його народження була громадянкою України. Відповідно до частини другої ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до вимог ч. 4 та ч. 7ст. 13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження дитини, а в разі їх відсутності рішення суду. Враховуючи вище наведене, суд надає віри показам заявника, викладеним в позовній заяві, вважає доведеним даний факт. Інших обставин, які б спростовували твердження заявника, не знаходить, тому кладе їх в основу рішення.

Outcome: approved