Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-03 00:00:00

Позивач в квітні 2023 звернувся до суду з указаним позовом, мотивуючи його тим, що він є біологічним батьком дити - [PERSON] , [INFO] . У свідоцтві про народження дитини в графі батько вказаний [PERSON] , оскільки відомості про батька в актовий запис про народження внесені у зв`язку з зачаттям дитини в період знаходженням матері дитини в зареєстрованому шлюбі з останнім. Тому позивач просить визнати його батьківство стосовно дитини - [PERSON] , [INFO] , внести зміни в актовий запис № 2436 від 28.08.2013 року із виключенням із актового запису № 2436 від 28.08.2013 року в Книзі реєстрації народжень про народження дитини відомостей про [PERSON] , як батька дитини, та внесення до актового запису № 2436 від 28.08.2013 року відомостей про позивача, як про батька [PERSON] [INFO] , та видати нове свідоцтво про народження дитини на підставі нових відомостей про батька із врахуванням відповідних змін, внесених до Книги реєстрації народжень. Позивач та його представник у підготовче судове засідання не з`явилися. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позов підтримують. Відповідач у підготовче судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. В заяві вказала, що син [PERSON] є її спільною дитиною з позивачем. Позов визнає, не заперечує проти його задоволення. Представник третьої особи: Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у підготовче судове засідання не з`явився, надав до суду заяву з проханням проводити розгляд справи за його відсутності. Представник третьої особи: органу опіки та піклування Виконавчого комітету Житомирської міської ради у підготовче судове засідання не з`явився, надав до суду заяву з проханням проводити розгляд справи за його відсутності. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд встановив наступні фактичні обставини. Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ст. 82 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 32 Конституції України, ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Частиною 3 статті 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 СК України. Судом встановлено, що рішенням Богунського районного суду від 25 липня 2013 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] в графі батько зазначено [PERSON] (а.с.10), оскільки відомості про батька в актовий запис про народження внесені у зв`язку з зачаттям дитини в період знаходженням матері дитини в зареєстрованому шлюбі. В період з червня 2012 року по сьогоднішній день позивач проживає з відповідачем [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] , [INFO] помер [INFO] , актовий запис № 3011. Згідно з вимогами ч.1 ст.128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Відповідно до вимог ч.2 ст.128 СК України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Згідно з вимогами ч.3 ст.128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Згідно з п. 6.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Відповідно до статей 213, 215 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). При розгляді спору щодо визнання батьківства суд має виходити зі змісту ч. 2 ст. 128 СК України, відповідно до якої підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 129 СК України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню ( ч.1 ст. 61 ЦПК України). У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини (п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»). Відповідно до ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Згідно з вимогами ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Аналізуючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, оскільки в ході розгляду справи судом знайшов своє підтвердження факт того, що позивач [PERSON] , є біологічним батьком дитини, що не заперечує мати дитини [PERSON] , яка виступає відповідачем у справі, а відтак позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved