Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-10 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати спільним сумісним майном [PERSON] та [PERSON] житловий будинок з відповідними господарськими та побутовими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , та автомобіль марки «Peugeot Partner» 2011 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER] ; визнати за [PERSON] право власності на частину вказаного житлового будинку та право власності на 1/2 частину казаного автомобіля; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] компенсацію вартості 1/2 частини житлового будинку в розмірі 236560 грн. 50 коп., та 1/2 частину вартості автомобіля в розмірі 109680 грн. Припинити право власності [PERSON] на 1/2 частину житлового будинку та право власності на частину автомобіля. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що між нею та відповідачем [PERSON] 25 грудня 2010 року було укладено шлюб. На даний час шлюб розірвано рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 06.04.2023 року. За час перебування у шлюбі сторони за спільні кошти придбали у власність будинок, розташований за адресою [ADDRESS] . Договір купівлі-продажу було оформлено у Звенигородській державній нотаріальній конторі 06.09.2012 року, а право власності на будинок зареєстроване на відповідача [PERSON] . Крім того, в період шлюбу ними також було придбано автомобіль «Peugeot Partner» 2011 року випуску, державний номер [NUMBER] . З інформації, наданої ТСЦ МВС №7143 вбачається, що згідно Єдиного державного реєстру ТЗ МВС за [PERSON] 03.08.2017 року був зареєстрований автомобіль «Peugeot Partner» 2011 року випуску, який 25.03.2023 року перереєстрований на нового власника за договором дарування, укладеним в ТСЦ. Позивач хоче розділити майно шляхом стягнення грошової компенсації, оскільки будинок на даний час знаходиться у користуванні відповідача, а автомобіль було відчужено без її згоди. Відповідач [PERSON] подав до суду відзив, у якому позов визнав частково. Вказав на те, що під час перебування в шлюбі з позивачем вони дійсно придбали житловий будинок в с. Юрківка за кошти, які надав батько відповідача. Також відповідач визнав факт придбання у спільну власність автомобіля "Peugeot Partner" 2011 року випуску, однак вказав, що даний автомобіль було реалізовано за спільним рішенням, в період шлюбних відносин та в інтересах сім`ї, зокрема для повернення коштів, які було отримано в борг для лікування позивача. Враховуючи вказані обставини, відповідач категорично заперечує компенсацію вартості частини автомобіля "Peugeot Partner" позивачу. Проти стягнення з нього компенсації вартості 1/2 частки житлового будинку, який перебуває у спільній власності також заперечує. Вказує на те, що майно є подільним, а тому має бути розділене в натурі. В нього відсутні кошти для компенсації вартості частки, оскільки на даний час не працює. Крім того, вартість оціненого майна експертом значно завищена та не відповідає ринковій вартості. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити. Вказала, що відповідач відчужив спірний автомобіль своєму батькові за договором дарування, про що їй відомо не було і своєї згоди вона на це не надавала. Ніяких коштів за автомобіль відповідач їй не передавав. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позов визнали частково. Позивач вказав, що не заперечує, що житловий будинок з надвірними спорудами є спільною сумісною власністю сторін та не заперечує проти визнання за позивачкою права власності на частину даного домоволодіння. Разом з тим, зазначив, що вони з позивачкою можуть розпоряджатися даним домоволодінням разом. Грошові кошти на виплату їй компенсації у нього відсутні. Щодо спірного автомобіля відповідач зазначив, що одразу після відчуження автомобіля він повідомив про це позивачку і надав їй грошові кошти. Проте доказів згоди позивачки на відчуження автомобіля за договором дарування у нього немає. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 16.06.2023 року було відкрито провадження. Розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. 11.07.2023 року в справі проголошено вступну та резолютивну частину судового рішення. Фактичні обставини, встановлені судом Судом встановлено, що 25 грудня 2010 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] уклали шлюб, що зареєстрований у відділі ДРАЦС Звенигородського РУЮ у Черкаській області, актовий запис №166, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.5). Рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 06.04.2023 року шлюб між сторонами розірвано. Рішення набрало законної сили 08.05.2023 року (а.с.6-7). Згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 06.09.2012 року відповідач [PERSON] придбав житловий будинок, що розташований по [ADDRESS] . Житловий будинок розташований на земельній ділянці площею 2842 кв.м., яка знаходиться у приватній власності, кадастровий номер земельної ділянки 7121289400:01:002:0752 (а.с.8). 06.09.2012 року договір купівлі продажу зареєстрований в реєстрі за №1-2361 (а.с.9-10). З інформації ТСЦ МВС №7143 на адвокатський запит вбачається, що згідно Єдиного державного реєстру МВС за [PERSON] , [INFO] , [NUMBER] , був зареєстрований 03.08.2017 року автомобіль «Peugeot Partner» 2011 року випуску, та 25.03.2023 року перереєстрований на нового власника за договором дарування, укладеним в ТСЦ (а.с. 12-13). З Витягу з Єдиного державного реєстру МВС стосовно зареєстрованих транспортних засобів відносно [PERSON] та [PERSON] вбачається, що станом на 04.04.2023 року зареєстровані за особами транспортні засоби не значаться (а.с.14). Відповідно до звіту №2/05/23 про проведення незалежної оцінки вартості майна за адресою [ADDRESS] ринкова вартість житлового будинку, загальною площею 64.08 кв.м., житловою площею 42.1 кв.м. та будівель і споруд господарського і побутового призначення станом на 16.05.2023 року становить 473121,00 грн. (а.с.19-43). Відповідно до звіту №1/05/23 про проведення незалежної оцінки вартості спеціалізованого вантажного фургона малотоннажного Peugeot Partner, державний реєстраційний номер [NUMBER] станом на 16.05.2023 року ринкова вартість об`єкта оцінки становить 219360,00 грн. (а.с.44-57). Мотиви, з яких виходить суд, застосування норм права, оцінка аргументів сторін. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Стаття 69 СК України передбачає, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Частинами 1, 2 ст. 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Згідно з вимогами ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Судом встановлено, що сторони в період шлюбу за договором купівлі-продажу придбали житловий будинок з надвірними спорудами по [ADDRESS] , що був оформлений на ім`я відповідача [PERSON] . Це майно на підставі ст. 60 СК України суд визнає спільним сумісним майном подружжя, яке підлягає поділу. Враховуючи те, що житловий будинок є спільною сумісною власністю сторін та відповідач не заперечує проти визнання права власності на частину житлового будинку за позивачем, позовні вимоги в цій частині підлягають до повного задоволення. Разом з тим, суд вважає такими, що не підлягають до задоволення вимоги позивача про стягнення грошової компенсації за частину житлового будинку з відповідача, оскільки житловий будинок не можна вважати неподільною річчю. Сторони не надали суду варіантів розподілу між ними житлового будинку та не заявляли клопотання про проведення відповідної експертизи, а відповідач категорично заперечує проти стягнення з нього грошової компенсації, посилаючись на можливість поділу в натурі та спільного користування спірним нерухомим майном. Вирішуючи питання поділу автомобіля марки «Peugeot Partner», 2011 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , придбаного сторонами в період шлюбу, суд виходить з того, що це рухоме майно є неподільним відповідно до ст. 183 ЦК України та виділ частки в натурі є неможливим. Стаття 364 ЦК України передбачає, що в такому випадку співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Відповідно до роз`яснень, викладених у пунктах 22, 30 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. У випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. У випадку відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку з цим неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи. Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на спільне майно. Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 03 жовтня 2018 року у справі № 61-9018 св 18. Судом встановлено, що відповідач подарував автомобіль «Peugeot Partner», 2011 року випуску своєму батьку, перебуваючи в шлюбі з позивачкою. Позивач [PERSON] просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь грошову компенсацію за 1/2 частину вартості відчуженого автомобіля, вказуючи на те, що така угода відбулась без її згоди. Автомобіль марки «Peugeot Partner», 2011 року випуску дійсно був зареєстрований на нового власника за договором дарування 25.03.2023 року, що підтверджується відповіддю на запит Головного сервісного центру МВС від 04.05.2023 року. Однак відповідач [PERSON] заперечує проти стягнення компенсації за автомобіль, посилаючись на те, що позивач не заперечувала проти відчуження автомобіля та отримала за це кошти в сумі 2000 доларів США. Відповідно до ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. Позивач [PERSON] стверджує, що своєї згоди на дарування автомобіля, який є спільною сумісною власністю подружжя, вона відповідачу не давала та коштів за автомобіль не отримувала. Відповідачем жодних доказів на підтвердження надання згоди позивачем на відчуження спільного автомобіля чи отримання нею будь-яких коштів не надано. До того ж автомобіль було передано іншій особі за договором дарування, що є безоплатним та не передбачає отримання коштів. В постанові Верховного Суду від 21 березня 2018 року в справі № 726/2165/15-ц висловлена правова позиці про те, що у випадку, коли при розгляді вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. Таким чином, вимога про стягнення з відповідача 1/2 частини від вартості подарованого автомобіля підлягає задоволенню, оскільки транспортний засіб придбаний подружжям під час шлюбу та був їх спільною сумісною власністю, а тому кожна зі сторін мала рівні права на нього, проте [PERSON] без відома [PERSON] відчужив цей автомобіль. Відповідно до звіту №1/05/23 про проведення незалежної оцінки вартості спеціалізованого вантажного фургона малотоннажного Peugeot Partner, державний реєстраційний номер [NUMBER] станом на 16.05.2023 року ринкова вартість об`єкта оцінки становить 219360,00 грн. Відповідач не заявляв клопотання про призначення у справі судової автотоварознавчої експертизи з метою встановлення ринкової вартості спірного транспортного засобу. В такому випадку при визначенні суми компенсації, суд враховує лише письмовий доказ, наданий позивачем. З огляду на наведене, стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягає частина вартості частки відчуженого автомобіля, що становить 109680 грн. Розподіл судових витрат між сторонами Відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено судове рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Відтак, з відповідача [PERSON] користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 1182,80 грн. за вимогу про визнання права власності на частину житлового будинку та 1096,80 грн. за вимогу про стягнення компенсації за частини автомобіля, що разом становить 2279,60 грн.

Outcome: approved