Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про позбавлення [PERSON] . батьківських прав відносно його малолітньої дитини - [PERSON] [INFO] , посилаючись на те, що вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем, від яких в них народилася донька - [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька дитини в актовому запису про народження зазначені на підставі спільної заяві батьків дитини. З 2014 р. їх шлюбні відносини припинилися, вони мешкають окремо. Їх малолітня донька мешкає з позивачкою і перебуває на її утриманні. Позивач вказує, що з 2014 року відповідач не приймає участі у вихованні дитини, матеріально не утримує, життям дитини не цікавиться. Зважаючи на вищевикладене, позивач просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] , оскільки він ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 28.11.2022 р. відкрито провадження по справі та призначено її розгляд у порядку загального позовного провадження, сторонам та третій особі встановлений строк для надання заяв по суті справи. У судове засіданні 11.07.2023 р. позивачка та її представник не з`явилися, надали заяву з проханням розглянути справу за їх відсутності, на задоволенні позову наполягають з підстав, викладених у позовній заяві. Відносно ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідач в судові засідання повторно не з`явився. Місце проживання відповідача зареєстроване в Мелітопольському районі Запорізької області, який з лютого 2024 р. є тимчасово окупованою територією. Відповідач не зареєстрований як внутрішньо переміщена особа. Про час, дату та місце слухання справи повідомлений в порядку передбаченому Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Відзиву на позов, заяв про відкладення слухання справи чи розгляд справи за його відсутності, від відповідача до суду не надходило. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що існують всі умови для ухвалення заочного рішення, суд постановив про заочний розгляд справи: за відсутності відповідача, на підставі наявних в справі доказів. Представниця третьої особи в судове засідання не з`явилася, надала заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, з урахуванням, наданого ним висновку щодо розв`язання спору. Вислухав пояснення позивачки, її представника, надані в попередній судових засіданнях, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлені наступні обставини та правовідносини. Сторони по справі є батьками малолітньої дитини [PERSON] [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (актовий запис №81, складеного Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції) та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію від 16.02.2023 р., згідно якого відомості про батька записані на підставі заяви матері та батька дитини. З характеристик учениці ЗНВОК №110 «Основа» від 06.02.2023 р., 13.04.2023 р. вбачається, що [PERSON] , батько неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , учениці 6-А класу, за час навчання доньки в школі навчанням не цікавився, в школу не приходив, батьківські збори не відвідував, у телефонному режимі з класним керівником не спілкувався. Вихованням дитини займається матір дитини - позивачка по справі. Відповідно до листів КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №6» від 14.04.2023 р., дитина [PERSON] [INFO] , мешкає за адресою: [ADDRESS] , перебуває на обліку в амбулаторії №8 з народження, декларація укладена з лікарем - педіатром 08.10.2020. На диспансерному обліку дитина не перебуває. До медичного закладу на огляд дитина приходила в супроводі матері [PERSON] та бабусі [PERSON] . Батько [PERSON] на прийом з дитиною не з`являвся. Останній огляд у педіатра 12.01.2023 р. Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 19.12.2016 р. по справі №333/5294/16 з відповідача на користь позивачки стягнені аліменти на утримання їх дитини [PERSON] , [INFO] . З пояснень, допитаних в судовому засіданні свідків [PERSON] (матері позивачки та бабусі малолітньої [PERSON] ), [PERSON] (знайомої позивачки) вбачається, що відповідач вже протягом тривалого часу не спілкується з його донькою [PERSON] , не навідує її, не цікавиться її життя, не дзвонить. Позивачка самостійно займається вихованням доньки та утримує її. Відповідно до Акту обстеження умов проживання малолітньої дитини [PERSON] , складеного працівниками відділу по Комунарському району Служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради 28.02.2023 р., дитина мешкає з мамою, для дитини створені належні умови для її проживання та розвитку. В ході спілкування з дитиною, остання зазначила, що з батьком та дідусем і бабусею по батьківській ліній не спілкувалася вже протягом двох років, батько не цікавиться її життям та розвитком, не дзвонить, зі святами не вітає. З наданої на запит суду, за клопотанням позивачки, відповіді Державної прикордонної служби від 20.03.2023 р. вбачається, що відповідач з 2018 р. по теперішній час не перетинав кордон України. Відповідно до Висновку Районної адміністрації Запорізької міської ради як органу опіки та піклування від 29.06.2023 р., відповідача доцільно позбавити батьківських прав відносно його малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , оскільки він ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не цікавиться фізичним, духовним та психічним розвитком дитини, не утримує її.. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (далі - Декларація), у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. У відповідності до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Пунктом 2 частини 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. Як роз`яснено п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Оцінивши вищевказані докази по справі, суд приходить до висновку, що малолітня дитина - [PERSON] проживає окремо від батька, останній не цікавиться їх життям та станом здоров`я, не відвідує її, не турбується про її інтелектуальний, фізичний, духовний та психічний розвиток, що свідчить про свідоме нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками щодо виховання, утримання та піклування про фізичний та духовний розвиток дитини. З огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. З відповідача на підставі ст.. 141 ЦПК України, на користь позивачки підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 992,40 грн.

Outcome: approved