Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-06 00:00:00

У травні 2023 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, в якому просила стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача, щомісячно, до досягнення малолітньою дитиною [PERSON] , [INFO] , трьох років, починаючи з дня подання позову до суду. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 24 червня 2022 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Позивач наразі не працює, доглядає дитину і єдиним джерелом її доходу є соціальні виплати на дитину. Відповідач несе службу в Національній гвардії України, а відтак він є матеріально забезпеченим, тому має змогу надавати допомогу на утримання дружини. Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 травня\~ 2023 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Відповідач, не погоджуючись із позовом подав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що проходить службу в Національній гвардії України, його середньомісячна заробітна плата складає 41784 грн. Рішенням суду від 17.05.2023 з нього стягнуто аліменти на дитину - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів. Дитині лише п`ять місяців, аліменти на її утримання він буде сплачувати у сумі більше 10 000 грн. на місяць. Його діяльність пов`язана з підвищеним рівнем небезпеки і він сам купує собі засоби захисту, амуніцію, лікарські препарати, посилене харчування, а також витрачає кошти на проїзд до місця служби. Крім того, несе витрати на утримання будинку своєї матері, яка знаходиться в евакуації, надає їй матеріальну допомогу. Оскільки дитина ще дуже мала і не потребує великих витрат, вважає, що сума аліментів, яку стягнуто на дитину достатня для утримання доньки і забезпечення позивача. У відповіді на відзив, позивач спростовуючи твердження відповідача, зазначила, що аліменти на дитину отримує у розмірі 5175 грн., а не у такому розмірі, як зазначив відповідач. Вважає неправдивими твердження останнього про матеріальне забезпечення ним матері, оскільки його мати знаходиться за кордоном, де отримує допомогу від ЕС. Сам відповідач несе службу у м.Підгородне, його діяльність не пов`язана з підвищеним рівнем небезпеки і не потребує тих додаткових витрат, про які вказав відповідач. А тому вважає, що відповідач має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання дружини у заявленому розмірі. Сторони не подавали клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Судом встановлено, що сторони по справі являються батьками малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.6). Малолітня дитина сторін проживає разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою з Державного демографічного реєстру та витягом з реєстру територіальної громади (а.с.5,13). Вирішуючи спір, що виник між сторонами, суд виходить з наступних норм чинного законодавства. Згідно ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України, право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Судовим наказом Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 травня 2023 року у справі №183/5491/23 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 03 травня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач посилався як на підставу, за якої не має можливості надавати матеріальну допомогу дружині, це наявність судового рішення про стягнення аліментів на дитину, розмір яких, на його думку, може забезпечити як дитину так і дружину. Так, з наданої відповідачем довідки про доходи вбачається, що загальна сума доходу [PERSON] за період з червня 2022 року по травень 2023 року складає 509 038,35 грн. Вказана довідка містить дані про дохід відповідача станом по травень 2023 року. Наказ про стягнення аліментів на дитину видано також у травні 2023 року і станом на дату видачі довідки 09.06.2023, судовий наказ про стягнення аліментів не перебував на виконанні. В свою чергу, позивач надала виписку з банку від 21.06.2023, яка містить дані про зарахування аліментів на суму 5176 грн. З наданої виписки неможливо встановити за який період виплачено вказану суму. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідач є працездатним, працевлаштований, має постійний стабільних дохід, обставин, які свідчать про те, що він не має можливості надавати допомогу дружині, інших обставини, що мають істотне значення, судом не встановлено, у зв`язку з чим, суд приходить до переконання, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу дружині. Разом з тим, суд відхиляє доводи відповідача про те, що він надає матеріальну допомогу матері, несе витрати на утримання її будинку та забезпечує себе додатковою амуніцією за місцем служби, оскільки на підтвердження цьому суду не надано жодного доказу. За змістом ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. В свою чергу, позивач, заявляючи вимогу про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини заробітку відповідача не обґрунтувала належним чином підстави вимог саме в такому розмірі та не надала доказів, які свідчать про необхідність стягнення аліментів саме у розмірі 1/4 частини заробітку відповідача. Враховуючи всі вищевикладені обставини, а також те, що дитина, яка не досягла трирічного віку проживає разом з позивачем, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги частково та стягнути аліменти у розмірі 1/6 частини всіх видів доходів відповідача. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, а позивач звільнена від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073,60 гривень. На підставі викладеного і

Outcome: partial