Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-03 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з цим позовом і вказала, що 14 червня 2001 року вона уклала шлюб з відповідачем, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 14 червня 2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Криничанського району Дніпропетровської області. З 2005 року вона зі своїм чоловіком почали проживати в будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] . У 2007 року вона була зареєстрована за вказаною адресою, про що зроблено відповідний запис у домовій книзі. З часу заселення у вказаний будинок сторони почали здійснювати ремонтні роботи у ньому, а їх батьки їм у цьому здійснювали допомогу. Позивачка зазначає, що оплату за більшу частину ремонтних робіт, для належного проживання у вказаному будинку вона здійснювала за власні кошти, які самостійно заробляла. У січні 2022 року позивачці стало відомо, що відповідач подарував вищезазначений будинок своїй матері, [PERSON] , що підтверджується договором дарування серії НМК 460081, посвідченим 21 жовтня 2021 року приватним нотаріусом Криничанського нотаріального округу Овчаренко Л.Л. та зареєстрованим у реєстрі за № 721. Позивачка вважає вищезазначений договір дарування житлового будинку протиправним, таким, що порушує її законні права на володіння вказаним нерухомим майном та при посвідченні цього договору приватним нотаріусом було здійснено певний перелік порушень. Тому, з урахуванням наведеного позивачка звернулась до суду з цим позовом і просить визнати недійсним договір дарування житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , який посвідчено 21 жовтня 2021 року приватним нотаріусом Криничанського нотаріального округу Овчаренко Л.Л. та зареєстровано у реєстрі за № 721. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, вважає їх не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. В обґрунтування чого пояснив, що вищезазначений житловий будинок він отримав від своїх батьків, в період шлюбу з позивачкою, дійсно здійснювали ремонтні роботи у вказаному житловому будинку, однак більшу частину оплати для здійснення ремонтних робіт, він здійснював за свій рахунок. Протягом певного часу їхні сімейні стосунки з позивачкою стали погіршуватись, погляди на життя стали протилежними, у зв`язку з чим він звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу та рішенням Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 19 жовтня 2021 року шлюб між ними було розірвано. Після розірвання шлюбу він вирішив подарувати житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] своїй матері, яка згодом почала у ньому фактично проживати. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився. Свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] є її сином, а позивачка доводилась невісткою. Будинок, що розташований за адресою [ADDRESS] вони з чоловіком подарували своєму синові. Після укладення шлюбу, позивачка та [PERSON] переїхали проживати до вказаного будинку та протягом проживання здійснювали ремонт у цьому будинку. За можливості, з чоловіком здійснювали допомогу за для такого ремонту. З вересня 2019 року [PERSON] перестав проживати разом з позивачкою однією родиною у цьому будинку та на підставі рішення суду шлюб між ними було розірвано. Після чого, [PERSON] в нотаріальному порядку подарував їй вищезазначений житловий будинок, а вона як власник цього будинку зняла з реєстраційного обліку за вказаною адресою [PERSON] . Вважає доводи позивачки хибними. Свідок [PERSON] пояснила, що здійснювала ремонтні роботи в будинку позивачки за її проханням, в результаті чого остання їй платила. До початку ремонту стіни будинку були у неналежному для проживання стані, мали грибок у зв`язку з чим вона їх покривала необхідними матеріалами, потім клеїла шпалери. Після завершення ремонту будинок всередині мав значно кращий для проживання стан. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що досить тривалий час знає родину позивачки. Протягом часу проживання [PERSON] у вказаному будинку, остання постійно здійснювала у ньому різного характеру ремонтні роботи з метою поліпшення умов проживання. За чиї кошти робився ремонт, їй не відомо. Проаналізувавши викладені в позовній заяві пояснення, дослідивши матеріали справи, заслухавши покази свідків, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, судом встановлено наступне. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 14 червня 2001 року позивачка уклала шлюб з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 14 червня 2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Криничанського району Дніпропетровської області. З 2005 року сторони почали проживати у будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] . У 2007 року позивачку було зареєстровано за вказаною адресою, про що зроблено відповідний запис у домовій книзі. З часу вселення у цей будинок сторони почали здійснювати ремонтні роботи у ньому, а їх батьки їм у цьому здійснювали допомогу. На підтвердження здійснення оплати за певні послуги, пов`язані з обладнанням вказаного житлового будинку позивачкою додано до матеріалів справи копії платіжних доручень та договорів щодо надання різного виду послуг. Судом встановлено, що заочним рішенням Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 19 жовтня 2021 року шлюб, зареєстрований 14 червня 2001 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криничанського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 17, між [PERSON] та [PERSON] - розірвано. Відповідно до договору дарування серії НМК 460081, посвідченого 21 жовтня 2021 року приватним нотаріусом Криничанського нотаріального округу Овчаренко Л.Л. та зареєстрованого у реєстрі за № 721, [PERSON] подарував належний йому житловий будинок, який розташований за вищезазначеною адресою - [PERSON] . Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Положеннями статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права. права .У відповідності з ст. 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зі змінами, внесеними Протоколом № 11, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно п. 4 ч. 3 ст. 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є змагальність сторін. Предметом розгляду цієї справи є договір дарування житлового будинку, власником якого є [PERSON] . Однак, останню до участі у справі не залучено і можливості її залучення у справі в установленому законом порядку позивачкою не використано, що дає суду підставу для визначення факту порушення встановленого ст. 12 ЦПК України принципу змагальності сторін, оскільки особа, що є власником спірного будинку і стороною оспорюваного договору не може взяти участь в розгляді справи і захистити свої інтереси в суді, як те передбачають ст. 15 ЦК України та ст. 4 ЦПК України, рішення суду про задоволення позову в цьому випадку суперечитеме вимогам ст. 263 ЦПК України щодо законності і обгрунтованості судового рішення і призведе до грубого порушення прав і законних інтересів власника будинку, договір дарування якого оспорений в суді, з урахуванням чого суд позбавлений можливості задовольнити позовні вимоги [PERSON] .

Outcome: dismissed