Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 06.02.2022 року між товариством з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» і відповідачкою за допомогою Веб-сайту (https://creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1044-4728. Електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Як вбачається із змісту договору, разом із правилами надання споживчих кредитів складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким позичальник був попередньо ознайомлений. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. На виконання зазначених вимог, позичальнику було надано наступний одноразовий ідентифікатор А076, для підписання кредитного договору 1044-4728 від 06.02.2022 року, підтвердження ознайомлення з правилами та інших супутніх документів. Відповідно до умов кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачці кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту - 18000 грн.; строк кредитування - 300 днів; заявлений строк - 21 днів; знижена процентна ставка - 2 % в день; стандартна процентна ставка - 3 % в день. Відповідно до вище наведеного, обґрунтованим висновком є те, що без отримання смс-повідомлення для входу в особистий кабінет, без здійснення входу на вебсайт кредитора до особистого кабінету, без отримання смс-повідомлення з одноразовим ідентифікатором для підписання угоди, кредитний договір між позивачем та відповідачкою не був би укладений, а кредитні кошти не були би перераховані відповідачці. Кредитодавець взяті на себе зобов`язання виконав в повному обсязі, надавши відповідачці кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору. Відповідачка підтвердила виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного кредитного договору, шляхом прийняття виконання зобов`язання кредитодавця, а саме, отримавши кредитні кошти, відповідачка не скористалася своїм правом протягом чотирнадцяти календарних днів з дня укладення кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів. Усвідомлюючи виникнення фінансових зобов`язань перед позивачем, відповідачка здійснила часткову оплату в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором 1044-4728 від 06.02.2022 року шляхом здійснення платежів, зазначених у розрахунку заборгованості за кредитним договором. Сплачуючи кредит, відповідачка вчинила конклюдентні дії, що свідчать про прийняття укладеного кредитного договору, який створив для неї певні цивільні права та обов`язки, частину з яких було реалізовано. Позивач звернув увагу, що відповідачка в загальній кількості три рази оформлювала кредитні відносини з позивачем, попередні кредити: договори були погашені, що додатково доводить обізнаність відповідачки з процедурою оформлення та виконання кредитного договору. В подальшому, відповідачка всупереч умовам кредитного договору, порушила вищезазначені умови кредитного договору і в кінцевому підсумку не повернула в повному обсязі кредит кредитодавцю, а також не виконала в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед кредитодавцем за кредитним договором навіть після спливу строку кредитування встановленого умовами кредитного договору. Станом на 09.05.2023 року загальний розмір грошових вимог кредитодавця до відповідачки, які виникли на підставі кредитного договору (сума кредиту і процентів), становлять: 126787 грн., що складається з: простроченої заборгованості за кредитом - 18000 грн.; простроченої заборгованості за нарахованими процентами 108787 грн. Таким чином, з боку відповідачки по відношенню до позивача має місце свідоме порушення зобов`язання, визначеного в кредитному договорі, що тягне за собою правові наслідки, встановлені кредитним договором або законом. Позивач просить суд стягнути з відповідачки на його користь заборгованість за кредитним договором в сумі 126787 грн., яка складається з: простроченої заборгованості за кредитом у розмірі - 18000 грн.; простроченої заборгованості за нарахованими процентами у розмірі 108787 грн.; а також сплачений судовий збір. Розгляд справи відповідно до ухвали від 31.05.2023 року про відкриття провадження у справі проводиться без виклику сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Ч. 1 ст. 4 ЦПК України наголошує, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У ч. 1 ст. 5 ЦПК України законодавець закріпив, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно зі статтею 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України). \~ \~ \~ \~Положенням ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України божник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. \~ \~ \~ \~ За змістом ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною першою статті 627 ЦК України\~встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно зі статтями 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (частина перша статті 638 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 203 ЦК України\~зміст правочину не може суперечити цьому ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Відповідно до статей 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема про\~встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків за шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінене або визнане недійсним. Положення, що визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. З огляду на зазначене, суд констатує, що предметом спору в даному провадженні є кредитні правовідносини. Між сторонами виникли договірні правовідносини, які регулюються умовами договору, нормами Цивільного кодексу України. 06.02.2022 року між позивачем та відповідачкою за допомогою Веб-сайту (https://creditkasa.com.ua) було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії №1044-4728. Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про електрону комерцію» законодавство України у сфері електронної комерції ґрунтується на\~Конституції України\~і складається із\~Цивільного\~та\~Господарського\~кодексів України, законів України\~«Про захист прав споживачів»,\~«Про рекламу»,\~«Про електронні документи та електронний документообіг», «Про захист інформації в інформаційно-комунікаційних системах»,\~«Про телекомунікації»,\~«Про електронні довірчі послуги»,\~«Про платіжні послуги»,\~«Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»,\~«Про захист персональних даних», міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Закону та інших нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до них. Згідно ст.\~11\~Закону України\~«Про електрону\~комерцію» пропозиція\~укласти електронний\~договір (оферта)\~має містити\~істотні умови,\~передбачені законодавством\~для відповідного\~договору,\~і виражати\~намір особи,\~яка її\~зробила,\~вважати себе\~зобов`язаною у\~разі її\~прийняття. Електронний договір, крім визначених\~Цивільним кодексом України\~істотних умов\~для відповідного\~виду договору,\~може містити\~інформацію про: технологію\~(порядок)\~укладення договору; порядок\~створення та\~накладання електронних\~підписів сторонами\~договору; можливість\~та порядок\~внесення змін\~до умов\~договору; спосіб\~та порядок\~прийняття пропозиції\~укласти електронний\~договір (акцепту); порядок\~обміну електронними\~повідомленнями та\~інформацією між\~сторонами під\~час виконання\~ними своїх\~зобов`язань; технічні\~засоби ідентифікації\~сторони; порядок\~внесення змін\~до помилково\~відправленого прийняття\~пропозиції укласти\~електронний договір\~(акцепту); посилання\~на умови,\~що включаються\~до договору,\~шляхом перенаправлення\~(відсилання)\~до іншого\~електронного документа\~і порядок\~доступу до\~такого документа; спосіб\~зберігання та\~пред`явлення електронних\~документів,\~повідомлень,\~іншої інформації\~в електронній\~формі та\~умови доступу\~до них; умови\~виготовлення та\~отримання паперових\~копій електронних\~документів; можливість\~вибору мови,\~що використовується\~під час\~укладення та\~виконання договору; інші\~відомості. Електронний\~договір укладається\~шляхом пропозиції\~його укласти\~(оферти)\~однією стороною\~та її\~прийняття (акцепту)\~другою стороною. Електронний\~договір вважається\~укладеним з\~моменту одержання\~особою,\~яка направила\~пропозицію укласти\~такий договір,\~відповіді про\~прийняття цієї\~пропозиції в\~порядку,\~визначеному частиною\~шостою цієї\~статті. Пропозиція\~укласти електронний\~договір (оферта)\~може бути\~зроблена шляхом\~надсилання комерційного\~електронного повідомлення,\~розміщення пропозиції\~(оферти)\~у мережі\~Інтернет або\~інших інформаційно-комунікаційних\~системах. Пропозиція\~укласти електронний\~договір (оферта)\~може включати\~умови,\~що містяться\~в іншому\~електронному документі,\~шляхом перенаправлення\~(відсилання)\~до нього. Особі,\~якій адресована\~пропозиція укласти\~електронний договір\~(оферта),\~має надаватися\~безперешкодний доступ\~до електронних\~документів,\~що включають\~умови договору,\~шляхом перенаправлення\~(відсилання)\~до них. Включення\~до електронного\~договору умов,\~що містяться\~в іншому\~електронному документі,\~шляхом перенаправлення\~(відсилання)\~до такого\~документа,\~якщо сторони\~електронного договору\~мали змогу\~ознайомитися з\~ним,\~не може\~бути підставою\~для визнання\~правочину нікчемним. \~Відповідь особи,\~якій адресована\~пропозиція укласти\~електронний договір,\~про її\~прийняття (акцепт)\~може бути\~надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12\~цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12\~цього Закону; вчинення\~дій,\~що вважаються\~прийняттям пропозиції\~укласти електронний\~договір,\~якщо зміст\~таких дій\~чітко роз`яснено\~в інформаційній\~системі,\~в якій\~розміщено таку\~пропозицію,\~і ці\~роз`яснення логічно\~пов`язані з\~нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому\~Цивільним\~та\~Господарським\~кодексами України,\~а також\~іншими актами\~законодавства. Пропозиція\~укласти електронний\~договір (оферта)\~або електронний\~договір повинні\~містити інформацію\~щодо можливості\~отримання стороною\~такої пропозиції\~або договору\~у формі,\~що унеможливлює\~зміну змісту. Якщо\~покупець (споживач,\~замовник)\~укладає електронний\~договір шляхом\~розміщення замовлення\~за допомогою\~інформаційно-комунікаційних\~систем,\~продавець (виконавець,\~постачальник)\~зобов`язаний оперативно\~підтвердити отримання\~такого замовлення. Замовлення\~або підтвердження\~розміщення замовлення\~вважається отриманим\~у момент,\~коли сторона\~електронного договору\~отримала доступ\~до нього. У\~разі якщо\~укладення електронного\~договору відбувається\~в інформаційно-комунікаційній\~системі суб`єкта\~електронної комерції,\~для прийняття\~пропозиції укласти\~такий договір\~особа має\~ідентифікуватися в\~такій системі\~та надати\~відповідь про\~прийняття пропозиції\~(акцепт)\~у порядку,\~визначеному частиною\~шостою цієї\~статті. Такий\~документ оформляється\~у довільній\~формі та\~має містити\~істотні умови,\~передбачені законодавством\~для відповідного\~договору. Інформаційна\~система суб`єкта\~електронної комерції,\~який пропонує\~укласти електронний\~договір,\~має передбачати\~технічну можливість\~особи,\~якій адресована\~така пропозиція,\~змінювати зміст\~наданої інформації\~до моменту\~прийняття пропозиції. Місцем\~укладення електронного\~договору є\~місцезнаходження юридичної\~особи або\~місце фактичного\~проживання фізичної\~особи,\~яка є\~продавцем (виконавцем,\~постачальником)\~товарів,\~робіт,\~послуг. Момент виконання продавцем обов`язку передати покупцеві товар визначається згідно з положеннями\~Цивільного кодексу України\~про купівлю-продаж,\~якщо інше\~не встановлено\~цим Законом. У\~разі якщо\~предметом електронного\~договору є\~надання послуг\~у сфері\~електронної комерції,\~обов`язок постачальника\~перед споживачем\~вважається виконаним\~у момент,\~коли надана\~постачальником послуга\~відповідає властивостям,\~визначеним договором\~або законодавством. У\~разі якщо\~предметом електронного\~договору є\~виконання робіт\~у сфері\~електронної комерції,\~обов`язок виконавця\~перед замовником\~вважається виконаним\~у момент,\~коли результат\~виконаної роботи\~відповідає вимогам,\~встановленим договором\~або законодавством. Електронним\~договором може\~бути визначено\~інший момент\~виконання зобов`язань\~між сторонами. Покупець\~(замовник,\~споживач)\~повинен отримати\~підтвердження вчинення\~електронного правочину\~у формі\~електронного документа,\~квитанції,\~товарного чи\~касового чека,\~квитка,\~талона або\~іншого документа\~у момент\~вчинення правочину\~або у\~момент виконання\~продавцем обов`язку\~передати покупцеві\~товар. Підтвердження\~вчинення електронного\~правочину повинно\~містити такі\~відомості: умови\~і порядок\~обміну (повернення)\~товару або\~відмови від\~виконання роботи\~чи надання\~послуги; найменування\~продавця (виконавця,\~постачальника),\~його місцезнаходження\~та порядок\~прийняття претензії\~щодо товару,\~роботи,\~послуги; гарантійні\~зобов`язання та\~інформація про\~інші послуги,\~пов`язані з\~утриманням чи\~ремонтом товару\~або з\~виконанням роботи\~чи наданням\~послуги; порядок\~розірвання договору,\~якщо строк\~його дії\~не визначено. Дія\~цього положення\~не поширюється\~на електронні\~правочини,\~пов`язані з\~одноразовим наданням\~інформаційних електронних\~послуг або\~послуг проміжного\~характеру в\~інформаційній сфері,\~оплата яких\~здійснюється дистанційно.\~Постачальник таких\~послуг має\~надати змогу\~споживачеві ознайомитися\~з найменуванням\~постачальника,\~його місцезнаходженням\~та порядком\~прийняття претензії\~щодо послуги. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12\~цього Закону,\~вважається таким,\~що за\~правовими наслідками\~прирівнюється до\~договору,\~укладеного у\~письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~статтею 12\~цього Закону,\~є оригіналом\~такого документа. \~Електронні документи\~(повідомлення),\~пов`язані з\~електронним правочином,\~можуть бути\~подані як\~докази сторонами\~та іншими\~особами,\~які беруть\~участь у\~судовому розгляді\~справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із\~статтею 64\~Цивільного процесуального кодексу України,\~статтею 36\~Господарського процесуального кодексу України та\~статтею 79\~Кодексу адміністративного\~судочинства України. Пропозиція укласти електронний договір (оферта), текст електронного договору, електронні повідомлення укладаються державною мовою. За бажанням покупця електронний договір може укладатися іншою мовою за згодою сторін. У ст.\~12\~Закону України\~«Про електрону\~комерцію» якщо\~відповідно до\~акта цивільного\~законодавства або\~за домовленістю\~сторін електронний\~правочин має\~бути підписаний\~сторонами,\~моментом його\~підписання є\~використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України\~«Про електронний\~цифровий підпис»,\~за умови\~використання засобу\~електронного цифрового\~підпису усіма\~сторонами електронного\~правочину; електронного\~підпису одноразовим\~ідентифікатором,\~визначеним цим\~Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачка належно і у доступній формі ознайомилася з усіма умовами договору, тарифами кредитора, повністю і однаково з кредитором їх розуміла, вважала їх справедливими, адекватними, розумними і жодних заперечень не мала. Діючи покроково та надаючи свої персональні дані, генеруючи ідентифікаційний підпис, врешті решт отримала кредит. Не відмовилася від отриманого кредиту протягом чотирнадцяти днів з моменту отримання коштів. Вибір контрагента правочину та електронний договір із ним підписаний нею добровільно, волевиявлення позичальника було вільним, не під впливом помилки, тиску чи тяжких обставин, відповідало її внутрішній волі та намірам безумовного і реального виконання взятих на себе зобов`язань. Тим паче відповідачка раніше в часі вступала в подібні правовідносини з позивачем та виконала їх в повному обсязі (погашала заборгованість). Обставин, які б суперечили волевиявленню позичальника при укладанні кредитного договору в електронній формі, а також про наявність у діях банку умислу, спрямованого на введення позивача в оману судом не встановлено. На погляд суду, відповідачка під час укладення нею кредитного договору діяла вільно, добровільно погодилася з умовами договору, усвідомлюючи характер правочину, всі його істотні умови та наслідки. Але разом з тим у порушення зазначених норм закону та умов договору відповідачка зобов`язання за зазначеним договором належним чином не виконала та станом на 09.05.2023 року має заборгованість в сумі 126787 грн., яка складається з: простроченої заборгованості за кредитом у розмірі - 18000 грн.; простроченої заборгованості за нарахованими процентами у розмірі 108787 грн. Положенням ч. 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцеві) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк та інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі та стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 126787 грн., яка складається з: простроченої заборгованості за кредитом у розмірі - 18000 грн.; простроченої заборгованості за нарахованими процентами у розмірі 108787 грн., а також судового збору в сумі 2147,20 грн. Приймаючи до уваги викладене та,

Outcome: approved