Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-02 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить визнати його матір [PERSON] , [INFO] , недієздатною, встановити над нею опіку, призначивши його опікуном. В обґрунтування заяви зазначає, що він є сином [PERSON] , [INFO] , яка внаслідок психічного розладу є інвалідом І «Б» групи безстроково. На даний момент його мати внаслідок хвороби погано розмовляє,\~не може\~одягнутися та\~приготувати собі\~їжу,\~не може\~ розуміти\~значення своїх\~дій та\~керувати ними,\~потребує постійного\~стороннього догляду.\~Заявник,\~в свою\~чергу має\~можливість доглядати\~за мамою,\~оскільки інших\~родичів,\~які проживають\~в м.Запоріжжі\~не має,у зв`язку з чим, заявник просить суд визнати недієздатною свою матір та встановити над нею опіку, призначити його опікуном. 03.04.2023\~ухвалою суду\~за клопотанням\~заявника у\~справі призначена\~амбулаторна психіатрична\~експертиза [PERSON] та зупинене провадження у справі. 19.06.2023 до суду наданий висновок експерта. 20.06.2023 ухвалою суду поновлене провадження у справі. Заявник та\~його представник\~у судовому засіданні підтримав заяву та обставини, якими вона обґрунтована. Представник заінтересованої особи у судовому засіданні підтримала заяву в частині визнання особи недієздатною, враховуючи висновки експертизи; проте в частині призначення опікуна просила відмовити, оскільки вважає вказані вимоги передчасними. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові докази, оцінивши їх у сукупності, суд дійшов наступних висновків. Відповідно ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до ч. 3 ст.\~296\~ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подана членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. Статтею 3 Конституції України, передбачено, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Заявник [PERSON] є сином [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER] від 03.03.1989 року; копією паспорта заявника. Відповідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ № 158083 від 03.01.2023 [PERSON] , [INFO] є інвалідом першої «Б» групи безстроково. Відповідно до висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 198 від 01.06.2023 [PERSON] , [INFO] , з 2022 року виявляє ознаки психічного розладу у вигляді деменції внаслідок органічного ураження головного мозку змішаного ґенезу (гіпертонічна хвороба, церебральний атеросклероз, хвороба Альцгеймера). Таким чином, вона не може розуміти значення своїх дій і керувати ними. Відповідно до ч. 1 ст. 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Суд дійшов висновку, що [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~внаслідок психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а тому її необхідно визнати недієздатною та встановити над нею опіку. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 65 ЦК України до призначення опікуна [PERSON] ,\~ [INFO] за поданням органу опіки та піклування, опіку над нею здійснює відповідний орган опіки та піклування. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Враховуючи, що підставою для призначення опікуна є рішення суду про визнання особи недієздатною, яке набрало законної сили, та подання органу опіки та піклування, яке на даний момент відсутнє, вимога заявника про призначення його опікуном є передчасною, а тому у її задоволенні необхідно відмовити.

Outcome: partial