Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», [PERSON] про відшкодування моральних збитків від злочину. В обгрунутвання заявлених вимог зазначив, що [INFO] мала місце дорожньо-транспортна пригода, під час якої водій [PERSON] , керуючи автомобілем «Volkswagen LT2» , реєстраційний номер [NUMBER] , здійснюючи рух по проїзній частині дороги вул.Клименка з боку м.Жовті Води у напрямку м. Дніпро здійснив зіткнення з мопедом «Honda», без реєстраційного номеру, під керуванням водія [PERSON] .. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій [PERSON] на місці події померла. Остання являлась його дружиною. На момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Volkswagen LT2», реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] була застрахована у АТ «Страхова група «ТАС». Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди, він як потерпілий зазнав моральної шкоди, оскільки втратив дружину, йому завдано невиліковну душевну рану, він втратив душевний спокій, порушивши звичайний ритм життя, відновити його попередній стан життя неможливо. Моральну шкоду оцінює в 500 000 грн.. У зв`язку з вищевикладеним, просить стягнути з відповідача [PERSON] , як винуватця дорожньо-транспортної пригоди моральну шкоду в розмірі 500 000 грн.. 30.05.2023 року позивач [PERSON] подав до суду уточнену позовну заяву/а.с.173-174/, згідної якої просив стягнути з акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» на його користь моральну шкоду в розмірі 260 000 грн.; з [PERSON] , як власника транспортного засобу 40000 грн. моральну шкоду, заподіяну злочином; з [PERSON] , винуватця дорожньо-транспортної пригоди моральну шкоду в розмірі 200000 грн.. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі та на підставах викладених в позовній заяві, просили позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, через адміністрацію установи виконання покарань подав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги [PERSON] не визнає, у їх задоволенні просить відмовити/а.с.188/. Відповідач акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» свого представника в судове засідання не направили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причину неявки до суду не повідомили/а.с.200/. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, інформація про виклик у справі відповідача розміщувалася судом на його офіційній сторінці веб-порталу судової влади України, причину неявки до суду не повідомив/а.с.198/. Вислухавши позивача, його представника, дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Так, [PERSON] [INFO] приблизно о 12.54 годин, керуючи технічно справним автомобілем «Volkswagen LT2», реєстраційний номер [NUMBER] , який належить [PERSON] , здійснював рух у м. П`ятихатки по проїзній частині дороги вул. Клименка з боку м.Жовті Води у напрямку м. Дніпро зі швидкістю не менше 90.8….94.8 км/год. В цей же час, тобто [INFO], приблизно о 12.54 годин у м. П`ятихатки по вул. Клименка з м. Жовті Води у напрямку м. Дніпро, попереду у попутному напрямку з автомобілем «Volkswagen LT2» реєстраційний номер [NUMBER] , з меншою швидкістю, у правого краю проїзної частини дороги рухався мопед «Honda», без реєстраційного номеру, під керуванням водія [PERSON] . Під час руху по вказаній ділянці дороги, проїзна частина якої має по одній смузі протилежних напрямків, водій [PERSON] не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, будучи неуважним до дорожньої обстановки та її змінам, проявляючи злочинну самовпевненість, але легковажно розраховуючи на відвернення наслідків, [INFO], приблизно о 12.54 годин, поблизу АЗС «УКРНАФТА», розташованої за адресою: м. П`ятихатки, вул. Клименка 8А, рухаючись із перевищенням дозволеної у населених пунктах швидкості (50 км/год), чим позбавив себе технічної можливості своєчасно реагувати на зміну дорожньої обстановки, виконуючи маневр обгону мопеду «Honda», під керуванням водія [PERSON] , виїхав на зустрічну смугу для руху, де допустив зіткнення передньою частиною автомобіля «Volkswagen LT2», із задньою лівою частиною мопеду «Honda», під керуванням [PERSON] , яка в цей момент змінила напрямок руху ліворуч і рухалася справа наліво відносно руху вказаного автомобіля у напрямку заїзду до вищевказаної АЗС «УКРНАФТА». Таким чином, своїми діями водій [PERSON] порушив вимоги п.п. 1.3., 1.5.., 2.3 б), 12.4., 12.9 б) Правил дорожнього руху України, якими передбачено: п. 1.3. «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими»; п. 1.5. «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю чи здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»; п. 2.3. (б) «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»; п. 12.4. «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.»; п.12.9 «Водієві забороняється: б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7 , на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих правил». Порушення водієм [PERSON] п.12.4 Правил дорожнього руху України знаходиться у причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої водію мопеду [PERSON] спричинено тілесні ушкодження, які у своїй сукупності відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм як небезпечних для життя і знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті. Смерть [PERSON] настала відразу, тобто близько 12.54 годин [INFO], на місці пригоди від відкритої черепно-мозкової травми з переломом кісток основи та склепіння черепу, розповсюдженого субарахноїдального крововиливу на рівні правої півкулі головного мозку. Вироком П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 11 серпня 2021 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 3 роки; на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування основного покарання з іспитовим строком в 3 роки. Цивільні позови потерпілих [PERSON] та [PERSON] залишено без розгляду/а.с.16-20/. Вироком Дніпровського апеляційного суду від 28 червня 2022 року вирок П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 11 серпня 2021 року щодо [PERSON] в частині призначеного покарання скасовано, призначено [PERSON] покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі на 5 років з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки, в частині цивільних позовів призначено новий судовий розгляд в суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства/а.с.22-28/. Постановою Верховного суду від 14 грудня 2022 року вирок Дніпровського апеляційного суду від 28 червня 2022 року залишено без змін. Відповідно до статті 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. На момент вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована акціонерним товариством «Страхова група «ТАС». Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс) № АО/6694682 за яким предметом страхування є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу «Volkswagen LT2» , реєстраційний номер [NUMBER] /а.с.175/. Згідно листа акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» дійсно поліс №АО/6694682 від 13 грудня 2019 року укладався та [INFO] зафіксовано телефонний дзвінок від [PERSON] /а.с./. Відповідно до частини першої, пункту 3 частини другої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Згідно з частиною першою статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Статтею 1 Закону України «Про страхування» передбачено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України). Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Відповідно до статті 6 Закону № 1961-IV страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. В пункті 22.1 статті 22 Закону № 1961-IV вказано, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ) у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок ДТП, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого (пункт 23.1 статті 23 Закону № 1961-IV). Згідно ст. 27.1 Закону № 1961-IV страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди. Пунктом 27.3 Закону № 1961-IV страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Мінімальна заробітна плата на день настання страхового випадку встановлена Законом України «Про державний бюджет України на 2000 рік» у розмірі 4723,00 грн.. Отже, загальний розмір страхового відшкодування у виді моральної шкоди становить 56676,00 грн. ( 12х4723=56676). Враховуючи наведені норми закону, встановлені обставини справи та обсяг позовних вимог, суд приходить до висновку, що з акціонерного товариства «Страхова компанія ТАС» підлягає стягненню на користь позивача [PERSON] 56676 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. Разом з тим, беручи до уваги, що позивачем загальним розмір моральної шкоди, яку він просив стягнути з АТ «Стахова компанія «ТАС» складає 260000 грн., проте з [PERSON] позивач просив стягнути в рахунок відшкодування моральної шкоди 200000 грн., тому сума, яка підлягає стягненню з [PERSON] на користь позивача [PERSON] в рахунок вішкодування моральної шкоди, завданої злочином складає 200 000 грн., тобто в межах заявлени х вимог. Разом з цим, берчи до уваги, що цивільно-правова відповідальність «Volkswagen LT2», реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] станом на [INFO] була застрахована в АТ «Страхова компанія «ТАС» суд, правових підстав для стягнення моральної шкоди з власника транспотного засобу [PERSON] не вбачає, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Що ж стосується посилання позивача про необхідність стягнення на його користь 807237 грн. неотриманої заробітної плати [PERSON] до настання пенсійного віку, то суд зазначає наступне. За змістом абзацу 1 ч. 1 ст. 1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Частиною 2 ст. 1200 ЦК України встановлено, що особам, визначеним у пунктах 1-5 ч. 1 цієї статті, шкода відшкодовується у розмірі середньомісячного заробітку (доходу) потерпілого з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого та працездатних осіб, які перебували на його утриманні, але не мають права на відшкодування шкоди. До складу доходів потерпілого також включаються пенсія, суми, що належали йому за договором довічного утримання (догляду), та інші аналогічні виплати, які він одержував. Отже, коло осіб, які мають право на відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого, можна розділити на дві групи: непрацездатні особи, які були на утриманні померлого або мали на день його смерті право на одержання утримання та дитина потерпілого, народжена після його смерті. Проте позивачем не надано суду належних та допустимих доказів того, що він перебував на утриманні [PERSON] до дня її смерті, що померла мала більший дохід ніж одержував позивач, що надавало [PERSON] можливість утримувати позивача, а тому суд приходить до висновку про недоведеність доводів позивача про те, що він перебував на утриманні померлого, у зв`язку з чим заявлені позивачем вимог задоволенню не підлягають. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial