Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до Балтського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 14.04.2015 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу у них є двоє малолітніх дітей: син [PERSON] , [INFO] , та дочка [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалося по причині відсутності взаєморозуміння та розбіжностей у поглядах на життя, між ними втрачено почуття любові та поваги один до одного, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. У зв`язку з чим, вона вважає, що подальше спільне життя є недоцільним і суперечить її інтересам, тому просила розірвати шлюб. Ухвалою суду від 24.05.2023 року відкрито провадження у справі та визначено розгляд справи провести в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін з роз`ясненням сторонам порядку розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач [PERSON] у визначений судом строк не подав до суду заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та не подав відзиву на позовну заяву, а відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Вирішуючи справу на основі наявних письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 14.04.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Балтського районного управління юстиції в Одеській області зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , про що складено відповідний актовий запис № 43, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . За період подружнього життя у сторін народилися діти: син - [PERSON] , [INFO] , та дочка - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 14.07.2015 року та серії [NUMBER] від 10.05.2017 року відповідно. Спору, щодо визначення місця проживання дітей та щодо поділу спільного майна, між сторонами не виникає. По причині відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на життя, сімейне життя не склалося. Сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, позивач на розірванні шлюбу наполягає в категоричній формі, не бажає примирення. Задовольняючи позовні вимоги про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Згідно ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз», підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач категорично не має наміру зберегти шлюб у зв`язку з чим, відповідно до ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу згідно ч. 2 ст. 112 СК України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи те, що позивач не вказала на якому прізвищі бажає залишитись після розірвання шлюбу, тому суд залишає їй шлюбне прізвище. Виходячи з наведеного, оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін, суд вважає, що між сторонами склалися стосунки, при яких збереження сім`ї неможливе, а тому позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Згідно ст.. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПУ України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволення позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду з позовом сплачено судовий збір в сумі 1073,60 грн. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено в повному обсязі, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума понесеного та документально підтвердженого судового збору у розмірі 1073,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved