Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-06 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідачки, в якому просить стягнути з останньої на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 20.07.2016 року в розмірі 103 890,45 грн. та судові витрати у розмірі 2 684,00 грн. Свої вимоги мотивує тим, що відповідачка звернулася до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 20.07.2016 року. Відповідачка при підписанні анкети-заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана Заява разом з «Умовами та Правилами надання банківських послуг» та «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Позивач свої зобов`язання виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачці можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Проте, відповідачка протягом тривалого часу ухиляється від виконання умов зазначеного кредитного договору, зокрема не сплачує банку кредитні кошти та інші передбачені кредитним договором платежі, у зв`язку з чим станом на 14.02.2023 року виникла заборгованість у розмірі 103 890,45 грн., яка складається з наступного: 84 952,18 грн. - заборгованість за кредитом; 18 938,27 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом, яка до теперішнього часу не погашена, що і стало підставою для звернення АТ КБ «Приватбанк» з даним позовом до суду. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області від 22 березня 2023 року було відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. Окрім того, відповідачці було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача до судового засідання не з`явився, але в матеріалах справи міститься його клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с. 92). Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про причини не явки суд не повідомила, також в установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строки не подала до суду відзив на позовну заяву, будучи повідомленою належним чином про наявність ухвали про відкриття провадження та необхідністю подання відзиву, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Оскільки відповідачка була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання відповідно до частин 3, 11 ст. 128 ЦПК України (а.с. 100-102,104, 108), в судове засідання не з`явилася без поважних причин, а представник позивача не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК України. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов наступного висновку. Як встановлено у судовому засіданні, 20.07.2016 року відповідачка [PERSON] , як клієнт банку, підписала надруковану «Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку» (а.с. 15) про те, що вона отримала картку, про що свідчить її підпис у зазначеній анкеті-заяві. Разом з цим, у заяві зазначено, що відповідачка згодна з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між нею та Банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилася та погодилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді. До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна»: «Універсальна, 30 днів пільгового періоду»; «Універсальна, 55 днів пільгового періоду»; «Універсальна CONTRACT»; «Універсальна GOLD» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку. Відповідно до довідки АТ КБ «Приватбанк» вбачається, що відповідачу було видано кредитні картки: [NUMBER] від 20.07.2016; [NUMBER] від 21.07.2016; [NUMBER] від 11.08.2018 та [NUMBER] від 17.01.2022 року (а.с. 14). Також, позивач у позовній заяві посилається на те, що відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки (а.с. 13). Позивач виконав свої зобов`язання за кредитним договором у повному обсязі. Однак відповідачка не виконала умов договору, у зв`язку із чим виникла заборгованість, яка станом на 14.02.2023 року складає 103 890,45 грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 84 952,18 грн. та заборгованості за відсотками за користування кредитом - 18 938,27 грн., що підтверджується наданими розрахунками заборгованості за договором б/н від 20.07.2016 року (а.с. 9-12). АТ КБ «Приватбанк» є правонаступником прав та обов`язків ПАТ КБ «Приватбанк», який в свою чергу є правонаступником прав та обов`язків ЗАТ КБ «Приватбанк», про що зазначено у п. 2 Статуту АТ КБ «Приватбанк» (а.с. 64-65). Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, а ч. 2 вказаної статті передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно положень ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. На підставі ч.ч 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. З матеріалів справи вбачається, що позивач свої зобов`язання за кредитним договором б/н від 20.07.2016 року виконав у повному обсязі, надавши відповідачці кредит у розмірі, встановленому зазначеним кредитним договором. В порушення вимог Закону, відповідачка в односторонньому порядку відмовилася від виконання договірних зобов`язань, в установлені строки заборговані суми не повернула. З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, права позивача порушені, оскільки відповідачка не виконує взяті на себе зобов`язання та підлягають судовому захисту. Судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача згідно ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved