Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-03 00:00:00

18.04.2023 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до Єланецької ОТГ Миколаївської області, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору - Єланецька державна нотаріальна контора Миколаївської області, про скасування арешту та обтяження з майна. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] 07.12.2021 року за її заявою заведена спадкова справа після смерті матері. До спадкового майна належить житловий будинок, який на праві приватної власності належав [PERSON] , який помер [INFO] та на підставі ст. 1298 ЦК України [PERSON] прийняла спадщину, проте не отримала свідоцтво про право на спадщину. На даний час вона не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] , оскільки на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , накладено арешт. Посилаючись на викладене, просила зняти арешт, накладений на нерухоме майно, що належало на праві приватної власності померлому [PERSON] , що помер [INFO] , а саме: будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який накладений (зареєстрований) Єланецькою державною нотаріальною конторою 22 березня 1990 року, № реєстру 195610-1392 згідно повідомлення Єланецького відділення Держбанку №5427 від 22 березня 1990 року; скасувати та виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про накладений арешт на будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який накладений (зареєстрований) Єланецькою державною нотаріальною конторою 22 березня 1990 року, № реєстру 195610-1392 згідно повідомлення Єланецького відділення Держбанку №5427 від 22 березня 1990 року, за №3409157. Ухвалою від 18.05.2023 року суддя прийняла позовну заяву до розгляду та відкрила провадження у справі, а також вирішила розглядати дану справу за правилами загального позовного провадження. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. В разі неявки відповідача просила провести заочний розгляд справи. Представник відповідача Єланецької селищної ради Миколаївської області у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, тому у відповідності до ст.ст. 280,\~281 ЦПК України\~за заявою представника позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Представник третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору - Єланецької державної нотаріальної контори Миколаївської області у судове засідання не з`явилася, до суду надала заяву про слухання справи за її відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вислухавши позивачку, дослідивши письмові матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд приходить до слідуючого висновку. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Положеннями частини 1 статті 317 ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Частиною 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, [INFO] померла мати позивачки [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке видане Єланецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 14 вересня 2021 року (а.с. 15, 61). Із матеріалів справи слідує, що за заявою позивачки [PERSON] 07.12.2021 року приватним нотаріусом Вознесенського районного нотаріального округу Миколаївської області Макушевим С.П. заведена спадкова справа №112/2021 щодо майна померлої [PERSON] (а.с. 7, 54-97). До спадкового майна належить житловий будинок, який на праві приватної власності належав [PERSON] , який помер [INFO] (а.с. 14, 62) та на підставі ст.1298 ЦК України, [PERSON] була спадкоємицею майна після смерті чоловіка та за свого життя свідоцтва про право на спадщину не отримала (а.с. 7). В подальшому, 21.12.2022 року в.о. завідувача Єланецькою державною нотаріальною конторою Миколаївської області роз`яснено [PERSON] , що отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] є неможливим, у зв`язку з наявністю зареєстрованого арешту на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10). Із роз`яснення Єланецької державної нотаріальної контори Миколаївської області слідує, що згідно повідомлення Єланецького відділення Держбанку №5427 від 22.03.1990 року на житловий будинок [ADDRESS] (власник [PERSON] ) було накладено заборону відчуження (дата виникнення 22.03.1990 року № реєстру 195610-1392) про що свідчить запис у Реєстрі для реєстрації заборон відчуження жилих будинків, квартир (справа №2-37-І, том 1). 04.07.2006 року архівний запис заборони №195610-1392 був перенесений у новостворений реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна з реєстраційним номером обтяження :3409157. Право власності на житловий будинок [ADDRESS] зареєстровано 5 квітня 1991 року на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок від 5 квітня 1991 року, виданого виконкомом Єланецької селищної ради на житловий будинок [ADDRESS] за [PERSON] , про що свідчить зареєстрований запис Вознесенського БТІ від 5 квітня 1991 року за № 1382 (а.с. 10). В судовому засіданні встановлено, що наразі власником житлового будинку розташованого за адресою [ADDRESS] є [PERSON] згідно договору дарування від 4 червня 2002 року (а.с. 21). Із матеріалів справи слідує, що [PERSON] був власником житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] . 18 лютого 1975 року було видано свідоцтво про право приватної власності № [NUMBER] на житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 16). Рішенням виконавчого комітету Єланецької селищної ради депутатів трудящих №2 від 29 вересня 1975 року перейменовано вулицю Миколаївську на Щорса (а.с. 19). Рішенням Єланецької селищної ради Вознесенського району Миколаївської області №104 від 18 жовтня 2022 року житловому будинку, який належав померлому [PERSON] присвоєна поштова адреса: [ADDRESS] (а.с. 20, 77). Таким чином, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, нотаріусом, було виявлено записи про накладений арешт на будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] із зазначенням власника, відмінного від спадкодавця, а саме [PERSON] . Відповідно, будинок, який належить до спадкового майна, лише з 18.10.2022 року отримав номер будинку [ADDRESS] , тобто в момент накладеання арешту адресою його розташування була [ADDRESS] . Отже, судом встновлено, що арешт, зареєстрований Єланецькою державною нотаріальною конторою 22.03.1990 року за №195610-1392 на підставі повідомлення відділення Держбанку №5427 від 22.03.1990 року на житловий будинок [ADDRESS] (власник [PERSON] ), був накладений не на будинок батька позивачки, а на будинок власником якого є [PERSON] . Оскільки, в ході судового розгляду достовірно встановлено неможливість позивачки реалізувати свої спадкові права на вищевказане майно, спадкодавець не є боржником, а тому відсутня необхідність накладення обтяжень на його майно, арешт накладався на особу та майно відмінні від спадкодавця та його майно, а тому зняття обтяження дозволить позивачці в повному обсязі реалізувати своє право на отримання спадщини. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність судового захисту прав позивачки та вважає за необхідне позов [PERSON] до Єланецької об`єднаної територіальної громади Миколаївської області про скасування арешту та обтяження з майна задовольнити повністю. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved