Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-13 00:00:00

Заявниця [PERSON] 11 липня 2023 року звернулася в Жовківський районний суд Львівської області із заявою про видачу обмежувального припису, яку мотивує наступним. Вказує, що її колишній чоловік [PERSON] , починаючи із 2019 року, вчиняв щодо неї, [PERSON] , фізичне та психологічне насильство, зокрема і тоді, коли вона була вагітною. Зазначає, що після народження дочки він продовжував залякувати та принижувати її в присутності малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , а саме погрожував розправою, неодноразово завдавав тілесні ушкодження. Вказує, що вона неодноразово зверталася в поліцію з приводу протиправної поведінкт [PERSON] . Заявниця вказує, що [PERSON] притягався до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 125 КК України, а саме 02 грудня 2022 року він вчинив щодо неї психологічне та фізичне насильство, побив її, схопив за передпліччя та кинув у ванну, після чого наніс удар головою в область обличчя, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток носа, синців на нижніх повіках обох очей, ран на спинці носа, синців на стегнах обох ніг, що відбувалося в присутності їхньої малолітньої дочки [PERSON] . Також [PERSON] притягався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства відносно неї. Зважаючи на наведене, вважає, що вона та її малолітня дочка [PERSON] є особами, які зазнали домашнього насильства. З метою забезпечення дієвого та ефективного способу захисту від повторного вчинення домашнього насильства щодо неї та її дочки, просить видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] на строк шість місяців, яким визначити наступні заходи тимчасового обмеження його прав: а) заборонити [PERSON] перебувати в місці проживання з постраждалою особою [PERSON] за адресою [ADDRESS] та часто відвідувати, зокрема, будинок батька постраждалої особи [PERSON] за адресою [ADDRESS] та матері постраждалої особи [PERSON] за адресою [ADDRESS] ; б) заборонити [PERSON] вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб; в) заборонити [PERSON] наближатися на відстань сто метрів до місця проживання [PERSON] та [PERSON] за адресою [ADDRESS] ; г) заборонити [PERSON] особисто і через третіх осіб переслідувати [PERSON] та в будь-який спосіб спілкуватися з нею. Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 11 липня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку окремого провадження на 14 липня 2023 року. Заявниця та її представник у судовому засіданні заяву підтримали в повному обсязі. [PERSON] пояснила, що [PERSON] почав її ображати після двох місяців від початку їхніх відносин. Зазначила, що він зловживає спиртними напоями, вчиняє з нею сварки та бійки, ображає її, зламав їй ніс в присутності дитини. Вона з дочкою проживають окремо від [PERSON] . Зважаючи на наведене просять заяву задовольнити. Заінтересована особа в судовому засіданні факт нанесення удару заявниці підтвердив, зазначивши, що такий мав місце при взаємному конфлікті. Заперечує щодо задоволення заяви про видачу обмежувального припису відносно нього. Згідно із ч.ч. 1-3 ст. 3505 ЦПК України справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. У разі якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі. Суд розглядає справу про видачу обмежувального припису не пізніше 72 годин після надходження заяви про видачу обмежувального припису до суду. Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Із копії акту про фактичне проживання, виданого головою ОСББ "Мій дім 11Б" вбачається, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою [ADDRESS] , а фактично проживає за адресою [ADDRESS] разом із матір`ю [PERSON] , [INFO] (арк. спр. 19). Із копії направлення особи для надання соціальних послуг № 431 від 22.12.2022 вбачається, зокрема, що [PERSON] , [INFO] , перебуває у складній життєвій ситуації у зв`язку із вчиненням її чоловіком [PERSON] домашнього насильства (арк. спр. 21). Жовківським районним судом Львівської області 17 січня 2023 року видано судовий наказ про стягнення з боржника [PERSON] на користь заявниці [PERSON] аліментів на неповнолітню дитину, а саме дочку [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 (однієї чверті) заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви, а саме 05 січня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття (арк. спр. 8). Встановлено, що [PERSON] притягався до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме за вчинення домашнього насильства відносно заявниці [PERSON] , що стверджується копією постанови Жовківського районного суду Львівської області від 07 липня 2021 року у справі № 444/2016/21 (арк. спр. 17-18). З такої вбачається, що [PERSON] , 28.06.2021 року приблизно о 23 год 50 хв. знаходячись за адресою свого проживання: [ADDRESS] , вчинив сімейну сварку зі своєю дружиною [PERSON] , під час якої висловлювався нецензурними словами, та погрожував фізичною розправою, чим своїми діями вчинив домашнє насильство психологічного характеру, та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Крім цього, вироком Жовківського районного суду Львівської області від 02 лютого 2023 року у справі № 444/150/23 затверджено угоду, укладену між потерпілою [PERSON] та обвинуваченим [PERSON] про примирення у кримінальному провадженні № 12022142400000533, яке внесене 03.12.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Визнано [PERSON] винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України та призначено йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень (арк. спр. 14-15). Зокрема, вищевказаним вироком суду [PERSON] визнано винним за те, що він, 02 грудня 2022 року близько 22 години 30 хвилин, знаходячись у житловій квартирі [ADDRESS] , під час конфлікту із дружиною [PERSON] , що раптово виник на ґрунті особистих неприязних відносин, маючи умисел на заподіяння останній тілесних ушкоджень, діючи умисно, схопив потерпілу за передпліччя та кинув у ванну, після чого наніс [PERSON] один удар головою у область обличчя, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток носа, синців на нижніх повіках обох очей, рани на спинці носа, синців на стегнах обох ніг, що відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я. Вирок суду набрав законної сили, що враховується судом при ухваленні рішення про видачу обмежувального припису. Із копії довідки за результатами проведення перевірки від 12.04.2023, складеної ст. ДОП СП ВП № 2 ЛРУП № 1 ГУНП у Львівській області та затвердженої нач. СП ВП № 2 ЛРУП № 1 ГУНП у Львівській області, вбачається, що 03.04.2023 надійшло повідомлення від гр. [PERSON] щодо відсутності його колишньої дружини гр. [PERSON] по місцю проживання останньої. При спілкуванні з гр. [PERSON] в телефонному режимі остання повідомила, що переїхала з дочкою проживати в інше місто, куди саме повідомити відмовилася, оскільки гр. [PERSON] неодноразово вчиняв конфлікти та спричиняв їй тілесні ушкодження, тому повідомляти йому про своє місце перебування не хоче, та підтримувати з ним зв`язок. Крім цього гр. [PERSON] повідомила, що вона з дочкою [PERSON] , 2019 р.н., перебуває у безпечному місці та їх життю та здоров`ю нічого не загрожує (арк. спр. 37). Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Заінтересованою особою [PERSON] не подано доказів на спростування заявлених вимог, крім цього він визнає факт нанесення удару заявниці. Предметом доказування є вчинення та загроза подальшого вчинення по відношенню до заявниці домашнього насильства, що є необхідною умовою для можливості застосування судом до заінтересованої особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству. Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Факт вчинення [PERSON] домашнього насильства відносно заявниці та заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я потерпілої, підтверджуються постановою та вироком суду, які набрали законної сили, і таким судом надано правову оцінку під час розгляду справи про видачу обмежувального припису. Відповідно до п. п. 3, 7, 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сімї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сімєю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обовязків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»). Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обовязків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Оцінкою ризиків вважається оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»). Розділом IV глави 13 Цивільного процесуального кодексу України визначено порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису. Відповідно до ст. 3502 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Особа, яка постраждала від домашнього насильства - це особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - це особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у Кодексі Україні про адміністративні правопорушення та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Частиною 2 статті 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, колишнє подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти), мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя). Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Частинами 1, 2 статті 350-6 ЦПК України встановлено що розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, передбачених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" або Законом України "Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків", на строк від одного до шести місяців. Так під час розгляду справи судом встановлено, що дійсно між заявницею та заінтересованою особою виникають неприязні відносини, конфлікти, заінтересована особа вчиняла по відношенню до заявниці домашнє насильство, мало місце заподіянна заявниці умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я потерпілої. Заявницею надано докази того, що заінтересована особа чинить домашнє насильство та є беззаперечним кривдником, а тому є підстави вважати, що наявні ризики настання тяжких наслідків для заявниці без видачі обмежувального припису. Видача обмежувального припису буде сприяти захисту прав заявниці [PERSON] . Суд, враховуючи притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства відносно заявниці, а також притягнення його до кримінальної відповідальності за вчинення умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я потерпілої, належним чином оцінивши вірогідність продовження та повторного вчинення домашнього насильства, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні всіх обставин справи, приходить до висновку про часткове задоволення заяви [PERSON] та видачу обмежувального припису, відмовивши при цьому в частині вимог заявниці щодо заборони [PERSON] наближатися на визначену відстань до дочки [PERSON] , оскільки заходи тимчасового обмеження його прав як особи, яка вчинила домашнє насильство, стосуються заявниці, яка є постраждалою особою внаслідок домашнього насильства, а не їхньої дочки. Також, суд вважає, що, із врахуванням розміру площі населеного пункту м. Жовква, достатньою відстанню, на яку слід заборонити наближатися [PERSON] до місця проживання заявниці є сто метрів. Крім цього, суд вважає, що в пункті першому прохальної частини заяви використання словосполучення "частого відвідування" є некоректним, оскільки таке не конкретизовано. Суд приходить до висновку, що слід видати обмежувальний припис на максимальний строк для належного захисту прав заявниці. Згідно з ч. 3 ст. 3505 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться на рахунок держави. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для часткового задоволення вимог заявниці.

Outcome: partial