Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-10 00:00:00

І. Виклад позиції сторін. Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради в інтересах малолітніх [PERSON] та [PERSON] , третя особа на стороні позивача [PERSON] , звернувся з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивує тим, що до служби у справах дітей по Холодногірському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради (далі - ССД по Холодногірському району), 04 січня 2022 року, надійшло повідомлення від адміністрації Харківської загальноосвітньої школи № 126 Харківської міської ради щодо 2-х дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які залишилися без піклування батьків. Мати дітей, [PERSON] , померла [INFO] . Батько дітей, [PERSON] , з родиною та дітьми не проживає тривалий час. Діти, [PERSON] та [PERSON] зареєстровані та проживають разом з бабусею (по матері) [PERSON] , 1953 року народження за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] та [PERSON] взяті на облік служби у справах дітей по Холодногірському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, як такі, що перебувають у складних життєвих обставинах (мати дітей померла, батько - ухиляється від виконання батьківських обов`язків). Умови проживання дітей добрі, вони забезпечені одягом, взуттям, шкільним приладдям, харчуванням. Бабуся пенсіонерка вимушена працювати, щоб забезпечити дітей. Вона виявила бажання встановити опіку над малолітніми онуками, після позбавлення їх батька батьківських прав в суді. Відповідно до інформації Харківської загальноосвітньої школи № 126 від 23 вересня 2021 року, 21 лютого 2022 року, 22 листопада 2022 року, 14 лютого 2023 року, в якій навчаються діти [PERSON] та [PERSON] , батько з родиною не проживає, за час їх навчання не відвідував батьківські збори, до школи не з`являвся, успіхами дітей у навчанні не цікавився. Після повномасштабного вторгнення рф до України, навесні 2022 року, бабуся з онуками виїжджала з м. Харкова до Харківської області, в більш безпечне місце для тимчасового проживання. Влітку бабуся з дітьми повернулася додому в м. Харків. Батько весь цей час на зв`язок не виходив, долею синів не цікавився. Згідно з інформацією міської дитячої клінічної лікарні № 19 від 09 грудня 2022 року, 09 лютого 2023 року діти [PERSON] та [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS] . Опікується дітьми бабуся [PERSON] , яка під час хвороби доглядає за дітьми, всі рекомендації лікарів виконує вчасно, діти охайно одягнені, під час відвідування лікарів. Батько, [PERSON] , протягом 2021-2022 років, з дітьми на прийом до лікарів не звертався, станом здоров`я дітей батько не цікавився. За інформацією відділу соціальної роботи Холодногірського району м. Харкова від 11 серпня 2021 року, 11 серпня 2022 року, 21 грудня 2022 року, за адресою: [ADDRESS] , постійно проживає [PERSON] , яка виховує 2-х малолітніх онуків [PERSON] та [PERSON] .. Батько дітей, [PERSON] , з дітьми не проживає, участі у вихованні та утриманні дітей не приймає. З пояснення бабусі [PERSON] та дітей з`ясовано, що батько з дітьми не проживає більше 2 років, матеріальної допомоги не надає, долею дітей не цікавиться. Згідно з інформацією головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 02 липня 2021 року [PERSON] , що проживає в с. Теребля, на обліку в управління перебуває та отримує пенсію по втраті годувальника на 2-х дітей [PERSON] та [PERSON] . З пояснень [PERSON] ці державні кошти діти не отримують, [PERSON] їх витрачає на особисті потреби. Просить позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ; стягнути аліменти з [PERSON] на утримання 2-х дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , до досягнення ними повноліття у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з перерахуванням коштів на користь опікуна. Представник відповідача - адвокат Антал І.В. подав відзив, в якому зазначив, що [PERSON] разом з дружиною [PERSON] , яка померла [INFO] та двома малолітніми синами [PERSON] та [PERSON] проживали за адресою [ADDRESS] . Вказана квартира на праві власності належала в рівних частинах матері дружині - [PERSON] , покійній дружині та її брату. Після смерті дружини в 2019 році [PERSON] ще протягом 8-місяців проживав у вказаній квартирі разом з дітьми та [PERSON] . Відносини з тещею були не найкращі, і через 8 місяців вона просто вигнала [PERSON] з квартири. Він вимушений був винаймати житло, і забрати дітей просто не мав куди. [PERSON] почала настроювати дітей проти батька. Вона забороняла дітям бачитися з батьком, відповідати на його дзвінки. Батько дітей таємно від бабусі зустрічався та і продовжує зустрічатися з дітьми, старається допомагати матеріально, наскільки має можливість. Він проживає в Харківській області, неподалік від м. Харків. В Закарпатській області, в с. Теребля, він тільки зареєстрований за місцем проживання, але тут не проживає з часу одруження. Що ж стосується факту зазначеного в позовній заяві, щодо того, що [PERSON] отримує пенсію дітей по втраті годувальника, та не віддає коштів дітям, то це не відповідає дійсності, так як картку, на яку поступає пенсія, він зразу, після її призначення, віддав [PERSON] . Тобто, [PERSON] не ухиляється від виконання покладених на нього батьківських обов`язків, наскільки може, виконує їх, та хоче виконувати їх надалі, брати участь у вихованні дітей та їх матеріальному забезпеченні. Просить в задоволенні позову відмовити. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримує. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 28 березня 2023 року справу за позовом Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради в інтересах [PERSON] та [PERSON] , до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.прийнято до розгляду та відкрито провадження у ній. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 01 червня 2023 року у даній справі закрито підготовче провадження та призначено судове засідання для розгляду по суті. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене та те, що сторони в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] 21 жовтня 2011 року зареєстрували шлюб (а.с. 9). Із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] відомо, що [PERSON] померла [INFO] (а.с. 8). Згідно даних свідоцтв про народження серії [NUMBER] та [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] , [PERSON] народився [INFO] , їх батьком значиться відповідач [PERSON] , а мамою [PERSON] (а.с.6, 7). Із довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні від 16 червня 2021 року відомо, що в [ADDRESS] , проживає [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10). Згідно листа Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 126 Харківської міської ради від 18 червня 2021 року № 196, директор школи звертається до служби у справах дітей по Холодногірському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради з повідомленням про те, що в школі навчаються учні [PERSON] та [PERSON] , які залишилися без піклування батьків, оскільки мати дітей [PERSON] померла [INFO] , а батько дітей [PERSON] не бере участі у вихованні дітей. Діти зареєстровані та проживають разом з бабусею [PERSON] , яка цікавиться успішністю дітей та відвідує батьківські збори. Із характеристики та психолого-педагогічної характеристики учня 2-Б класу Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 126 [PERSON] відомо, що він проживає разом з бабусею [PERSON] . Його мати померла. Батько з ним не проживає та не цікавиться успіхами дитини, не відвідує батьківські збори, не контактує з класним керівником (а.с. 12-13). Згідно характеристики та психолого-педагогічної характеристики учня 3-Б класу Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 126 [PERSON] відомо, що він проживає разом з бабусею [PERSON] . Його мати померла. Батько з ним не проживає та не цікавиться успіхами дитини, не відвідує батьківські збори, не контактує з класним керівником (а.с. 14-15). Із листів комунального некомерційного підприємтсва "Міська дитяча клінічна лікарня № 19" Харківської міської ради від 29 червня 2021 року № 659/0/523-21, від 09 грудня 2022 року № 482/0/523-22 та від 09 лютого 2023 року № 111/0/523-23 відомо, що [PERSON] та [PERSON] перебувають під наглядом фахівців КПН "Міська дитяча клінічна лікарня № 19". Дітьми опікується бабуся [PERSON] . Батько дітей на прийом до медичної установи з дітьми не з`являвся, станом здоров`я дітей не цікавиться (а.с. 16-18). Згідно актів обстеження матеріально-побутових умов проживання, [PERSON] проживає в [ADDRESS] . Разом з нею проживають онуки [PERSON] та [PERSON] . Батько дітей участі у їх вихованні та утриманні не приймає, матеріально не підтримує (а.с. 19-21). Із листів відділу соціальної роботи по Холодногірському району м. Харкова від 11 серпня 2021 року № 320 та від 21 грудня 2022 року № 241 відомо, що [PERSON] проживає в [ADDRESS] , і на її утриманні знаходяться онуки [PERSON] та [PERSON] . Батько дітей участі у їх вихованні та утриманні не приймає, з ними не проживає, матеріально не підтримує (а.с. 22-23). Згідно витягу з протоколу засідання комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської міської ради від 23 лютого 2023 року №3 відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Цим же висновком дано згоду на позбавлення відповідача батьківських прав щодо його дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.74). Згідно листа головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 02 липня 2021 року відомо, що [PERSON] отримує пенсію по втраті годувальника на неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] (а.с. 25). V. Оцінка Суду. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.ч.1-4 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Частиною 1 ст.13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.ст. 150, 180 СК України батьки зобов`язані виховувати і утримувати дитину до досягнення повноліття, піклуватися про стан здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. За положенням п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Тлумачення п. 2 ч.1ст. 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Як роз`яснено у п. п. 15, 16, 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Як неодноразово зазначалось у рішеннях Верховного Суду, зокрема, у постанові від 06 травня 2020 року № 753/2025/19, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Факт заперечення проти позову про позбавлення батьківських прав, подання апеляційної скарги свідчить про інтерес батька до дитини. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N 789-XII, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Факт оскарження відповідачем заяви про позбавлення батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). Позбавлення батьківських прав має бути виправдане інтересами дитини. На обґрунтування свого позову позивач посилалася на те, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. У частині першій ст. 3 Конвенції про права дитини закріплено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. Аналіз наведених норм права, зокрема й практики Європейського суду з прав людини, дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. При розгляді справ даної категорії суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини (враховуючи, при цьому, сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо) та балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини й обов`язком батьків діяти в її інтересах. Факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав відносно дітей, те, що він найняв адвоката, свідчить про його інтерес до своїх синів. Позбавлення батьківських прав повинно бути наслідком свідомої поведінки батьків (одного з них) щодо виховання дитини, у виняткових випадках при доведеності винної поведінки. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок не залежних від неї причин, зокрема перешкод у їх реалізації. Згідно з частиною третьою ст. 12, частиною першою ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 77 ЦПК України). Статтею 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Суд не може погодитися із висновком комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської міської ради від 23 лютого 2023 року №3 про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки в ньому відсутні дані про умисне ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків по утриманню дітей, не наведено обставин про намагання указаного органу як відповідального за захист прав дітей об`єктивно визначити ставлення батька до синів, і яким чином позбавлення відповідача батьківських прав захистить інтереси дітей. Указаний висновок зроблений на підставі пояснень [PERSON] , яка, згідно аналізу відзиву на позовну заяву, можливо, перебуває у неприязних відносинах з відповідачем, характеристик із навчального та медичного закладів. Очевидно, що висновок про доцільність позбавлення батьківських прав не може ґрунтуватися виключно на таких документах, він є дещо однобоким і таким, що не відповідає характеру спірних правовідносин. Відповідач у відзиві висловлює бажання спілкуватися із дітьми, відтак суд вважає, що родинний зв`язок між батьком і синами можливо відновити, а тому не вбачається доведеності обставин необхідності застосування до відповідача такого крайнього заходу впливу як позбавлення батьківських прав, тобто природних прав, наданих батькам щодо дитини на її виховання, доцільність вжиття якого органом опіки та піклування достатньо не аргументовано. За встановлених у справі обставин, суд вважає, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, необхідність застосування якого за обставинами цієї справи не доведено; належних та допустимих доказів умисного та свідомого ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання синів, які могли б бути законною підставою для позбавлення його батьківських прав стосовно дітей, позивачем не надано, а тому в задоволенні позовних вимог, слід відмовити. Відповідно до ч.3 ст. 166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Отже, слід відмовити в задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача аліментів, оскільки дана позовна вимога, відповідно до ч.3 ст.166 СК України, є похідною, у разі задоволення позову про позбавлення батьківських прав. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч. 1, та ч.2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: dismissed