Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 16.12.2013 відповідач уклала з [PERSON] договір безпроцентної позики на суму 1110000 грн., за яким він набув право вимоги. Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28.01.2016 з [PERSON] на його користь було стягнуто борг за договором позики від 16.12.2013 в розмірі 612533 грн., а рішенням від 21.09.2016 стягнуто 3% річних в сумі 37003,01 грн. та інфляційні нарахування в сумі 456949,62 грн. З відповідача підлягають стягненню інфляційні нарахування за період з березня 2021 року по лютий 2022 року в розмірі 64928,50 грн. та 3% річних за період з 18.03.2021 по 20.02.2022 в розмірі 17067,02 грн., що загалом становить 81995,52 грн. Просив стягнути з [PERSON] на свою користь грошові кошти в розмірі 81995,52 грн. та судові витрати у розмірі 992,40 грн. 21.12.2022 судом постановлено ухвалу про передачу справи за підсудністю. 10.02.2023 судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача [PERSON] підтримав заявлений позов. Пояснив, що 21.02.2022 відповідач сплатила борг в сумі 612533 грн. за договором позики. Відповідач [PERSON] та її представник адвокат Конепуд Д.В. в судове засідання не з`явилися. Своїм правом на подачу відзиву відповідач не скористалась. Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. 28.01.2016 Ленінським районним судом міста Дніпропетровська по справі №205/1713/15-ц було ухвалене рішення, згідно з яким стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за договором позики від 16.12.2013 в сумі 612533 грн. 21.09.2016 Ленінським районним судом міста Дніпропетровська по справі №205/2763/16-ц було ухвалене рішення, згідно з яким стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] інфляційні втрати за період з квітня 2014 року по лютий 2016 року в сумі 456949,62 грн. та 3% річних за період з 01.04.2014 по 04.04.2016 в сумі 37003,71 грн. Представник позивача підтвердив та визнав ту обставину, що 21.02.2022 [PERSON] сплатила [PERSON] заборгованість за договором позики в сумі 612533 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто. В силу вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. В судовому засіданні встановлено, що відповідач не виконала своє зобов`язання за договором позики, яка була стягнута з неї відповідно до судового рішення від 28.01.2016 по справі №205/1713/15-ц. Кошти, стягнуті зазначеним судовим рішенням, відповідач сплатила позивачу 21.02.2022. За таких обставин з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 3% річних та інфляційні втрати. Суд вважає, що кредитор у зобов`язанні має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України. Зважаючи на те, що рішення суду від 28.01.2016 по справі №205/1713/15-ц було добровільно виконане відповідачем 21.02.2022, а також враховуючи обставини, встановлені в судовому засіданні у сукупності з наданими доказами, суд з урахуванням принципу диспозитивності вважає, що стягненню з відповідача на користь позивача інфляційні нарахування за період з березня 2021 року по лютий 2022 року в розмірі 64928,50 грн. та 3% річних за період з 18.03.2021 по 20.02.2022 в розмірі 17067,02 грн., що загалом становить 81995,52 грн. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору в сумі 992,40 грн., оскільки судом позовні вимоги задоволені в повному обсязі.

Outcome: approved