Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-26 00:00:00

30.11.2022 року [PERSON] з особі свого представника - адвоката Доник Г.В. звернулась до Ленінського районного м. Дніпропетровська з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить: розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 26 квітня 1996 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 219. В обґрунтування позову зазначає на те, що між позивачем та відповідачем був зареєстрований шлюб, під час реєстрації якого позивач змінила своє дошлюбне прізвище зі « [PERSON] » на « [PERSON] ». Від шлюбу позивач та відповідач мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя між подружжям не склалось, між ними втрачено взаєморозуміння та як наслідок почуття любові та порядок. З квітня 2022 року стосунки між позивачем та відповідачем припинились та фактично не ведеться спільне господарство, припинено сумісне проживання. Подальше спільне життя, збереження шлюбу між подружжям вважає неможливим, у зв`язку з чим звернулась до суду з даним позовом. За згодою сторін дитина залишиться проживати з позивачем. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 грудня 2022 року по справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 27 лютого 2023 року клопотання сторони позивача було частково задоволено, надано строк на примирення строком на 2 (два) місяці, провадження по справі було зупинено. Ухвалою суду від 28 квітня 2023 року провадження у справі було відновлено у зв`язку з тим, що минув строк наданий сторонам на примирення та справу призначено до розгляду. Після надання строку на примирення стороною позивача надані заяви про підтримання позовних вимог про розірвання шлюбу, з чого суд робить висновок, що наданий подружжю строк на примирення не дав позитивного результату для збереження між ними шлюбу. В судове засідання учасники справи не з`явились. Позивачем [PERSON] було подано до суду, зареєстровану в канцелярії 26 червня 2023 року заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просить суд їх задовольнити, розгляд справи провести без її участі та без участі її представника. Представником позивача - адвокат Доник Г.В. надала до суду, зареєстровану в канцелярії, 26 червня 2023 року заяву, в якій просить провести розгляд справи без її та позивача присутності, позовні вимоги підтримала та просить суд їх задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] , не з`явився повторно, причини неявки суд не повідомив, будь-яких заяв або клопотань, відзову чи заперечень проти позову до суду не надав. Про розгляд справи судом відповідач повідомлявся в порядку п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України за адресою його зареєстрованого місяця проживання (а.с. 21). Та згідно відомостей на рекомендованих поштових повідомленнях «Укрпошта», судові відправлення на ім`я відповідача були отримані (а.с. 48, 60). Крім того, про розгляд справи судом відповідач повідомлявся в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення про його виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с. 35, 52, 57) та відповідно до вказаної ч. 11 ст. 128 ЦПК України, з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Враховуючи зазначене, відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений про розгляд справи судом та враховуючи відсутність відомостей про причини неявки, є таким, що не з`явився до суду повторно без поважних причин. У відповідності до гл. 10 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи. Згідно ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, уразі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). На підставі, що відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин та не подав відзив, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи зазначене вище, суд вважає можливим провести розгляд даної справи у відсутності учасників справи, ухваливши по справі заочне рішення. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Між позивачем та відповідачем 26 квітня 1996 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, про що складено відповідний актовий запис № 219 та 08 червня 2017 року повторно видано свідоцтво про шлюб Маріупольським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (а.с. 5). Під час державної реєстрації шлюбу з відповідачем, позивач змінила своє дошлюбне прізвище зі « [PERSON] » на « [PERSON] ». У шлюбі позивач та відповідач мають спільну неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження (а.с. 6). Як фактично зазначає сторона позивача, за згодою, після розірвання шлюбу, дитина залишається проживати з позивачем. Спору про поділ майня у даній справі заявлено не було. Згідно положень ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Положеннями ч. 3 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України та ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи встановлені у справі обставини, відсутність підстав для збереження шлюбу між сторонами, суд приходить до висновку що вимоги позову про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Також, згідно ч. 1 ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем. Однак, стороною позивача, у вимогах позову питань про зміну позивачу прізвища з набутого у шлюбі « [PERSON] » на дошлюбне - « [PERSON] », не ставиться, у зв`язку з чим, виходячи з положень ч. 1 ст. 113 СК України, суд вважає доцільним після розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем, залишити позивачу прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно ч. 2 ст. 115 СК України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили, підлягає надісланню до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем його ухвалення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. На підставі викладеного та

Outcome: approved