Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом, в якому просить суд встановити факт належності [PERSON] свідоцтва про право власності на нерухоме майно, індексний номер 29270041 від 10.11.2014 на земельну ділянку розташовану за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 6322083001:00:000:3225 цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,15га виданого Реєстраційною службою Дергачівського районного управління юстиції Харківської області на ім`я [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] ; встановити факт, що [PERSON] , РНОКПП постійно спільно проживав однією сім`єю зі спадкодавцем, [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] в період з липня 2015 року за адресою: [ADDRESS] до часу відкриття спадщини після [PERSON] [INFO] , визнавши позивача спадкоємцем четвертої черги; визнати за позивачем, як за спадкоємцем четвертої черги право власності на житловий будинок літ. «А-2» загальною площею 81,7 кв.м., житловою площею 17,9 кв.м. з підвалом літ. «Аппдв», ганками літ. «а» та літ. «а1», сараєм літ. «а2», вбиральнею літ. «Б», літнім душем літ. «В», погрібом літ. «Г», сараєм літ. «Д», воротами №1, огорожею №2, колонкою №3, які розташовані за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] який помер [INFO] ; визнати за позивачем, як за спадкоємцем четвертої черги право власності на земельну ділянку яка розташована за адресою: [ADDRESS] кадастровий номер 6322083001:00:000:3225 площею 0,15га цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] який помер [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 08 грудня 1995 року мати позивача, [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] [INFO] померла [PERSON] , [INFO] помер [PERSON] . На час смерті [PERSON] був зареєстрований та мешкав за адресою: [ADDRESS] , інших осіб за даною адресою зареєстровано не було. Фактично останні більш ніж п`ять років та після смерті матері - [PERSON] позивач мешкав разом з матір?ю та її чоловіком - [PERSON] за вказаною адресою однією родиною. Позивач вказує, що його мати була заміжня за [PERSON] 25 років, увесь цей час між ними склались теплі та довірливі стосунки - він був позивачу як рідний батько. Після смерті матері позивач залишився і надалі жити з [PERSON] , інших родичів він не мав. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно. Крім того позивач зазначив, що при видачі свідоцтва про право власності серія та номер [NUMBER] виданого 10.11.2014 Реєстраційною службою Дергачівського районного управління юстиції Харківської області на земельну ділянку в по-батькові власника була зроблена помилка, замість потрібного « [PERSON] » зазначено « [PERSON] ». 21 лютого 2023р. позивач звернувся з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до державного нотаріуса, проте отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки у позивача відсутні документи які б підтверджували той факт що останні п?ять років проживав з померлим та є спадкоємцем четвертої черги. За заявою позивача була заведена спадкова справа №70296141 що підтверджується витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі № 71554878 від 21.02.2023. Більше ніхто крім позивача з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] не звертався. Представник позивача надала заяву, вказавши, що позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити, розгляд справи просить провести без її участі та без участі позивача. Заступником селищного голови з питань діяльності виконавчих органів Малоданилівської селищної ради Харківського району Харківської області Переверзєвим О. до суду надано заяву про розгляд справи у відсутності їх представника та прийняття рішення згідно вимог законодавства України. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне. Так, 08 грудня 1995 року [PERSON] (мати позивача) уклала шлюб з [PERSON] , актовий запис №569, який був зареєстрований Червонозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції що підтверджується Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб від 14 березня 2023 року №00038845968. Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] , що видане МіськЗАЦС м. Лабинськ 11 листопада 1972 року матір`ю [PERSON] зазначена - [PERSON] . Відповідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , що видане Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) 11 листопада 2020р., [INFO] померла мати позивача - [PERSON] . [INFO] помер чоловік [PERSON] - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , що видане Малоданилівською селищною радою Харківського району Харківської області 09 листопада 2021р. Довідкою №02-16/1-33 виданою 30.01.2023 старостою Черкаськолозівського старостинського округу Малоданилівської селищної ради підтверджується той факт, що на час смерті [PERSON] був зареєстрований та мешкав за адресою: [ADDRESS] , інших осіб за даною адресою зареєстровано не було. Позивач, [PERSON] , фактично останні більш ніж п`ять років та після смерті матері - [PERSON] мешкав разом з нею та її чоловіком - [PERSON] за адресою - [ADDRESS] однією родиною, що підтверджується актом від 30.03.2023р. складеним депутатом Малоданилівської селищної ради Бєлащенко М.Я. в присутності свідків - сусідів - [PERSON] , яка мешкає за адресою [ADDRESS] та [PERSON] яка мешкає за адресою [ADDRESS] відповідно до якого поховав [PERSON] позивач та на день смерті проживав разом з ним, вів сумісне господарство, здійснював за ним догляд. Згідно запису акта про одруження №569 від 08.12.1995 було внесено відомості про осіб, [PERSON] та [PERSON] , які одружуються. Факт, що позивач останні п`ять років мешкав разом з матір`ю та її чоловіком у с. Черкаська Лозова підтверджується письмовими поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON] . Після смерті [PERSON] залишилось наступне спадкове майно: -Житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS] загальною площею 81,7кв.м., житловою площею 17,9кв.м. який належить померлому на підставі рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 22.01.2014р. справа № 619/5750/13-ц 2/619/280/14; -Земельна ділянка яка розташована за адресою: [ADDRESS] кадастровий номер 6322083001:00:000:3225 площею 0,15га цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка належить померлому на підставі Свідоцтво про право власності серія та номер [NUMBER] виданого 10.11.2014р. Реєстраційною службою Дергачівського районного управління юстиції Харківської області Зазначене також підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна № 326368327 від 20.03.2023. Позивач вказує, що при видачі свідоцтва про право власності серія та номер [NUMBER] виданого 10.11.2014 Реєстраційною службою Дергачівського районного управління юстиції Харківської області на земельну ділянку в по-батькові власника була зроблена помилка, замість потрібного « [PERSON] » зазначено « [PERSON] ». Земельна ділянка яка розташована за адресою: [ADDRESS] кадастровий номер 6322083001:00:000:3225 площею 0,15га належить [PERSON] , вказане підтверджується тим, що в свідоцтві про право власності серія та номер [NUMBER] виданого 10.11.2014 в розділі «власник» зазначений [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків - [NUMBER] , паспорт громадянина України серія та номер [NUMBER] виданий 16.01.2001 Дергачівським РВ УМВС України в Харківській області. Також відповідно до Витяга з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №17621631 від 11.02.2014 виданого Реєстраційною службою Дергачівського районного управління юстиції Харківської області, до реєстрації житлового будинку розташований за адресою: [ADDRESS] загальною площею 81,7кв.м., житловою площею 17,9кв.м. в розділі «Власник» зазначений [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків - [NUMBER] , паспорт громадянина України серія та номер [NUMBER] виданий 16.07.2001 Дергачівським РВ УМВС України в Харківській області. Також згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку номер витягу НВ-6301203952014 від 25.07.2014р. на земельну ділянку яка розташована за адресою: [ADDRESS] кадастровий номер 6322083001:00:000:3225 площею 0,15га цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд запит на витяг робив [PERSON] в рамках процесу оформлення права власності. Відповідно тексту рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 22.01.2014 справа №619/5750/13-ц провадження 2/619/280/14 за Договором купівлі-продажу від 06.09.1972 [PERSON] придбав житловий будинок з надвірними будівлями який розташований за адресою: [ADDRESS] та здійснив на земельній ділянці за даною адресою будівництво - замість непридатного аварійного будинку він звів новий на який даним рішенням визнано за ним право власності. Згідно Технічного паспорту складеного ФОП [PERSON] від 02 березня 2023 за адресою: [ADDRESS] знаходяться: житловий будинок літ. «А-2» загальною площею 81,7кв.м., житловою площею 17,9кв.м. з підвалом літ. «Аппдв», ганками тіл. «а» та літ. «а1», сараєм літ. «а2», вбиральнею літ. «Б», літнім душем літ. «В», погрібом літ. «Г», сараєм літ. «Д», воротами №1, огорожею №2, колонкою №3. Згідно Довідки виданої ФОП [PERSON] від 28 лютого 2023 житловий будинок садибного типу в [ADDRESS] самочинних будівель, перепланувань та реконструкцій не має. 21 лютого 2023 року позивач звернувся з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до державного нотаріуса Харківського районної держаної нотаріальної контори Харківської області (місце розташування відокремлений підрозділ м. Люботин вул. Слобожанська 24/1 Харківський район Харківська область), та ним була отримана постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки у нього відсутні документи які б підтверджували той факт що останні п?ять років він проживав з померлим та є спадкоємцем четвертої черги. За заявою позивача, [PERSON] була заведена спадкова справа №70296141 що підтверджується витягом про реєстрацію у спадковому реєстрі №71554878 від 21.02.2023. Згідно відповіді заступника завідувача державної нотаріальної контори Радіонової Т. від 31.05.2023 №321/01-16-П, Харківська районна державна нотаріальна контора Харківської області, яка є правонаступником Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області, повідомляє, що після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , що на день смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] 21 лютого 2023 року до Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області звернувся гр. [PERSON] , який станом на 21 лютого 2023 року був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , із заявою про видачу на його ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом. Його заява була зареєстрована в книзі обліку та реєстрації спадкових справ 21 лютого 2023 року за №79 в цей же день заведено спадкову справу №34П/2023. Інших заяв щодо спадщини, що відкрилась після гр. [PERSON] померлого [INFO] до нотаріальної контори не надходило. 21 любого 2023 року державним нотаріусом Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області гр. [PERSON] було відмовлено у видачі на його ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв?язку з відсутністю всіх необхідних документів. Відповідно звіту про незалежну оцінку житлового будинку загальною площею 81,7кв.м. за адресою: [ADDRESS] від 13 березня 2023 року вартість зазначеного будинку складає 245 100 грн. Згідно звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки кадастровий номер 6322083001:00:000:3225 площею 1500кв.м. за адресою: [ADDRESS] від 13 березня 2023 року вартість зазначеної ділянки складає 36 000грн. Відповідно до п.1 ч.1 ст.318 ЦПК України метою встановлення юридичного факту проживання однією сім`єю є оформлення спадкових прав [PERSON] після померлого [PERSON] , який спадщину прийняв після його смерті, оскільки останні мешкали за однією адресою зі спадкодавцем та день смерті. Таким чином, метою встановлення факту проживання однією сім`єю є оформлення права на спадщину за законом і встановлення зазначеного факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, спадкодавець в іншому зареєстрованому шлюбі не перебував, дітей не мав, заяви від інших спадкоємців до нотаріальної контори не надходили, свідоцтва про право на спадщину не видавалися. Встановлення факту проживання однією сім`єю позивача, [PERSON] та померлим [PERSON] має юридичне значення, оскільки в іншому випадку позивач буде позбавлений можливості оформити право на спадщину за законом (у порядку четвертої черги згідно положень ЦК України) та отримати свідоцтво про право на спадщину за законом. Відповідно до ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають юридичне значення. В порядку ч.1 п.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту. Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення, зокрема, встановлення факту проживання однією сім`єю. Відповідно ч.1 ст. 316 Цивільного процесуального кодексу України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд з заявою про встановлення цих фактів, яка в разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Відповідно до ст.3 СК України визначено, що сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, незаборонених законом і таких, що не суперечить моральним засадам суспільства. Членів сім`ї пов`язують взаємні права та обов`язки. Ця ознака є найбільш вагомою для юридичного визначення поняття сім`ї. Пунктом 6 рішення Конституційного Суду від 03.06.99 №5-рп/99 установлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем. Відповідно до статей 1216, 1217 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частинами першої та другої статті 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняттям ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. Змістом положень статті 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частиною другою статті 1274 ЦК України встановлено, що спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем однією сім`єю на час відкриття спадщини. При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), підлягають врахуванню правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі №644/6274/16-ц (провадження № 14-283цс18) вказано, що обов`язковими умовами для визнання особи членом сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки. Відповідно до п.21 Постанови Пленуму ВС України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008, до спадкоємців четвертої черги належать не тільки жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. Разом із тим відповідно до пункту 2 вищевказаної постанови справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення та можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб, та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду із заявою про встановлення цих фактів, яка, за відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, №4909/04, § 58, ЄСПЛ, від «10» лютого 2010 року). З таких обставин, суд вважає доведеним факт проживання зі спадкодавцем однією сім`єю у зв`язку з чим заява підлягає задоволенню. Частиною 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку про задоволення позову в повному обсязі На підставі викладеного,

Outcome: approved