Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-25 00:00:00

У квітні 2023 року [PERSON] , в особі свого представника адвоката Мироняк Т.С. звернулась до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить: розірвати шлюб між позивачем та відповідачем зареєстрований 18 жовтня 2019 року у Відділі державної реєстрації по Дніпровському, Солонянському районах Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 239. В обґрунтування позову зазначає на те, що між позивачем та відповідачем був зареєстрований шлюб 18 жовтня 2019 року у Відділі державної реєстрації по Дніпровському, Солонянському районах Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 239. Під час реєстрації шлюбу з відповідачем позивач не змінювала свого прізвища лютого 2022 року фактичні шлюбні відносини припинені оскільки сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, відсутні спільні інтереси, різні погляди на життя. Спільного господарства не ведуть, фактично шлюб носить формальний характер. Примирення з відповідачем вважає неможливим, а збереження шлюбу таким, що буде суперечити інтересам позивача. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 травня 2023 року по справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання учасники справи не з`явились. Позивач [PERSON] подала до суду, зареєстровану в канцелярії, заяву, в якій позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримала та просить провести розгляд справи без її участі та без участі представника позивача. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Представником позивача адвокатом Мироняк Т.С. подано до суду, зареєстроване в канцелярії, клопотання, в якому позовні вимоги про розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем підтримала, просить їх задовольнити розірвавши шлюб між позивачем та відповідачем. В судове засідання відповідач [PERSON] - не з`явився повторно, причини неявки суд не повідомив, будь-яких заяв або клопотань, відзову чи заперечень проти позову до суду не надав. Про розгляд\~справи судом\~відповідач повідомлявся\~в порядку п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України за адресою його зареєстрованого у встановленому порядку місяця проживання згідно відомостей Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області (а.с. 18). Однак, поштові судове відправлення для відповідача повернулось до суду з відміткою відділення поштового зв`язку «Укрпошта»: «адреса відсутній за вказаною адресою» (а.с. 32, 33) Згідно п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси, вважається належним повідомленням про розгляд справи судом. Крім того, про розгляд справи судом відповідач повідомлявся в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення про його виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с. 26) та відповідно до вказаної ч. 11 ст. 128 ЦПК України, з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Враховуючи зазначене, відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений про розгляд справи судом та враховуючи відсутність відомостей про причини неявки, є таким, що не з`явився до суду повторно без поважних причин. У відповідності до гл. 10 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи. Згідно ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, уразі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). На підставі, що відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин та не подав відзив, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи зазначене вище, суд вважає можливим провести розгляд даної справи у відсутності учасників справи, ухваливши по справі заочне рішення. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Між позивачем та відповідачем 18 жовтня 2019 року у Відділі державної реєстрації по Дніпровському, Солонянському районах Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області було зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис №239 (а.с. 10). Наявності у сторін спільних дітей не встановлено. Сторона позивача просить шлюб розірвати зазначаючи на неможливість його збереження оскільки це буде суперечити інтересам позивача враховуючи, що фактично шлюб між сторонами носить формальний характер. Спору про поділ майна подружжя, заявлено не було. Положеннями частин 3 та 4 статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 1\~ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2\~ст. 104 СК України\~та ч. 3\~ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч. 1 ст. 113 СК України визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем. Проте, позивачка при реєстрації шлюбу з відповідачем свого дошлюбного прізвища не змінювала (а.с. 10). Враховуючи встановлені у справі обставини, відсутність підстав для збереження шлюбу між сторонами, суд приходить до висновку що вимоги позову про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно ч. 2 ст. 115 СК України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили, підлягає надісланню до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем його ухвалення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. На підставі викладеного та

Outcome: approved