Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-03 00:00:00

В квітні 2023 року позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання, вказавши, що вона з відповідачем спільно проживає у зареєстрованому шлюбі, від якого [INFO] у них народилася дочка [PERSON] . Однак сторони фактично припинили шлюбні відносини, разом не проживають та не ведуть спільного господарства. Дитина проживає разом із позивачем, яка не працює у зв`язку тим, що перебуває у відпустці по її догляду до досягнення нею трирічного віку, та перебуває на повному її утриманні, оскільки відповідач матеріальної допомоги на утримання дочки не надає. Враховуючи наведене, посилаючись на ч.2 ст.84 Сімейного кодексу України, позивач, навівши доводи щодо спроможності відповідача виплачувати аліменти, просила стягувати з відповідача аліменти на її утримання як дружини, в розмірі 2684 грн. щомісячно, до досягнення дочкою [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. Ухвалою судді від 14.04.2023 року відкрито провадження у справі за даним позовом та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, а позивачу відповіді на відзив. Відповідач у встановлений судом строк без поважних причин відзив на позов не надав, тому суд вирішив справу за наявними матеріалами у відповідності до ч.8 ст. 178 ЦПК України. В судове засідання позивач не з`явилася, натомість з наявної в матеріалах справи заяви останньої вбачається, що просить розгляд справи проводити за її відсутності, підтримуючи позовні вимоги в повному обсязі, не заперечуючи щодо заочного розгляду справи. В судове засідання відповідач не з`явився, проте подав на адресу суду письмове клопотання про розгляд справи у його відсутності, визнаючи позовні вимоги. Дослідивши письмові матеріали справи відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Статтею 75\~СК\~України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Так, відповідно до ч.ч. 2, 4 ст.\~84\~СК\~України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином,\~сімейним законодавством\~передбачено право\~дружини-матері\~на утримання\~чоловіком-батьком\~до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Як встановлено судом, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27.09.2022 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим повторно Деражнянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Проте сторони тривалий час спільно не проживають. Від спільного проживання у сторін є дочка [PERSON] , [INFO] , про що свідчить відповідне свідоцтва про народження. Батьком згідно означеного свідоцтва вказаний [PERSON] . Дитина перебуває на утриманні матері [PERSON] , проживаючи разом із нею та неповнолітніми братами [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] по [ADDRESS] . Встановлено, що позивач на даний час не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, у зв`язку з чим отримує допомогу при народженні дитини, що вбачається зі змісту позовної заяви. Вирішуючи спроможність відповідача надавати матеріальну допомогу на утримання дружини, судом враховуються доводи позивача, наведені в позові. Так, суд враховує, що відповідач працює не офіційно та має змогу надавати матеріальну допомогу дружині. При цьому, відомостей щодо незадовільного стану здоров`я відповідача, наявність інших утриманців, матеріали справи не містять. З огляду на наведене, суд вважає обґрунтованими твердження позивача про наявність підстав для стягнення з відповідача, як батька дитини, аліментів на її утримання до досягнення дочкою [PERSON] , [INFO] , трьох років. Згідно із ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В силу ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. \~ \~Згідно ч.\~4\~ст.\~206\~ЦПК України,\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Аналізуючи вищезазначене, оцінивши належність, допустимість та достовірність наявних у справі доказів, позицію відповідача, суд вважає останнього спроможним надавати матеріальну допомогу на утримання позивача як дружини у розмірі 2684 грн. щомісячно, до досягнення дочкою [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. Зважаючи на визнання позову відповідачем в цілому, в силу вимог\~ ч.1 ст. 142 ЦПК України,\~з останнього\~підлягає стягненню в дохід держави судовий збір, що складає 536,80 грн. Решту судового збору в розмірі 536,80 грн. слід віднести на рахунок держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved