Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-04 00:00:00

30 червня 2023 року представник заявника звернувся до суду із заявою про розкриття інформації, що містить банківську таємницю. Обгрунтовуючи свою заяву, представник заявника посилається на те, що Головним управлінням ДПС у Запорізькій області отримано інформацію від Державного реєстратора щодо припинення 13.06.2019 року підприємницької діяльності платником податків - фізичною особою [PERSON] (р.н.о.к.п.п. [NUMBER] ). Порядок зняття з обліку самозайнятих фізичних осіб як платників податків у контролюючих органах визначено п. 11.18 розд. XI Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 р. № 1588 із змінами та доповненнями. Підставою для зняття фізичної особи - підприємця з обліку у відповідному контролюючому органі є відомості про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем за її рішенням, або за судовим рішенням, або у разі її смерті, або оголошення її померлою, або визнання її безвісно відсутньою, а також відомості відповідної реєстраційно картки. Після державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізична особі продовжує обліковуватись у контролюючих органах як фізична особа - платник податків, яка отримувала доходи від провадження підприємницької діяльності. Згідно з п. 8 розділу IV Порядку обліку платників єдиного внеску на загальнообов`язкові державне соціальне страхування затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.11.2014 р. № 1162 процедури зняття з обліку платників єдиного внеску фізичних осіб підприємців в органі ДПС розпочинаються у разі надходження від державного реєстраторі відомостей про проведення державної реєстрації припинення, підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця із зазначенням номера та дати внесення відповідного запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Платник єдиного внеску (фізична особа - підприємець) знімається з обліку після проведення передбаченої законодавством перевірки, здійснення остаточного розрахунку зі сплати єдиного внеску та закриття інтегрованих карток платника. До реєстру страхувальників вносяться відповідні записи із зазначенням дати та причини зняття з обліку платника єдиного внеску. Датою зняття обліку платника єдиного внеску є дата внесення запису до реєстру страхувальників. Дані про зняття з обліку платника єдиного внеску (фізичної особи - підприємця) передаються до державной реєстратора. На підставі наказу ГУ ДПС у Запорізькій області від 16.03.2023 р. № 306-п та направлені від 24.03.2023 року № 532 та № 533 виданих ГУ ДПС у Запорізькій області, з 24.03.2023 року повинна була розпочатись документальна позапланова виїзна перевірка ППФО [PERSON] (р.н.о.к.п.п. [NUMBER] ). Фахівцями Головного управління ДПС у Запорізькій області 24.03.2023 року здійснено вихід за податковою адресою платника: [ADDRESS] . За вказаною адресою знаходився п`ятиповерховий будинок. На тривалі виклики в дзвінок квартирі [ADDRESS] , що розташована на 5 поверсі 2 під`їзду, ніхто не відповів. Відповідно до п.п. 1.4.5 п. 1.4 Розділу І Наказу від 04.09.2020 р. № 470 «Про затвердженні Методичних рекомендацій щодо порядку взаємодії між підрозділами органів Державної податково служби України при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків (із змінами), складено акт про неможливість проведення перевірки у зв`язку з відсутністю платника податків - фізичної особи за податковою адресою від 24.03.2023 року № 310/08-01-24-06/ [NUMBER] . Другий примірник акта направлено ППФО [PERSON] (р.н.о.к.п.п. [NUMBER] ) в порядку передбаченому п. 2 ст. 42 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. № 2755-УІ (із змінами) зі податковою адресою (№ відправлення 6900513851750 від 24.03.2023 року). Також на адресу ППФО [PERSON] було направлено запит від 24.03.2023 року №11502/6/08-01-24-06-03 про надання документів та інформації, що пов`язані з предметом перевірки. Запитувана інформація надана не була. 27.03.2023 року ГУ ДПС у Запорізькій області направлено запит № 2899/5/08-01-24-06-03 до Головного управління національної поліції у Запорізькій області про встановлення місцезнаходження платника податків за податковою адресою. Відповідно пп. 16.1.11 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-1 (із змінами і доповненнями), платник податків зобов`язаний повідомляти контролюючі органи пр зміну місцезнаходження юридичної особи та зміну місця проживання фізичної особи - підприємця. Згідно інформаційних даних АІС «Податковий блок», ППФО [PERSON] для проведення розрахункових операцій використовувався наступний банківський рахунок в АТ «МетаБанк», МФО 3135821 № [NUMBER] . Враховуючи той факт, що ГУ ДПС у Запорізькій області, станом на дату подання заяві неможливо розпочати проведення документальної позапланової виїзної перевірки, з метої здійснення контролю за додержанням податкового, валютного та іншого законодавства виникла необхідність у направленні заяви до суду для отримання рішення про надання інформації, шо містить банківську таємницю. Представник заявника в судове засідання не з`явився, надав на адресу суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримав та просив задовольнити, а справу розглянути за його відсутності . Заінтересовані особи в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з частиною першою статті 1076 ЦК України банк гарантує таємницю банківського рахунка, операцій за рахунком і відомостей про клієнта; відомості про операції та рахунки можуть бути надані тільки самим клієнтам або їхнім представникам. Іншим особам, у тому числі органам державної влади, їхнім посадовим і службовим особам, такі відомості можуть бути надані виключно у випадках та в порядку, встановлених Законом України «Про банки і банківську діяльність». Відповідно до статті 348 ЦПК України у заяві до суду про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичної або фізичної особи має бути зазначено: найменування суду, до якого подається заява; 2) ім`я (найменування) заявника та особи, щодо якої вимагається розкриття інформації, яка містить банківську таємницю, їх місце проживання або місцезнаходження, а також ім`я представника заявника, коли заява подається представником; 3) найменування та місцезнаходження банку, що обслуговує особу, щодо якої необхідно розкрити банківську таємницю; 4) обґрунтування необхідності та обставини, за яких вимагається розкрити інформацію, що містить банківську таємницю, щодо особи, із зазначенням положень законів, які надають відповідні повноваження, або прав та інтересів, які порушено; 5) обсяги (межі розкриття) інформації, яка містить банківську таємницю, щодо особи та мету її використання. Порядок розкриття банківської таємниці встановлений Законом України «Про банки та банківську діяльність». Пунктом першим частини другої статті 60 Закону України «Про банки та банківську діяльність» визначено, що банківською таємницею, зокрема, є відомості про стан рахунків клієнтів, в тому числі стан кореспондентських рахунків банків у Національному банку України. За положеннями статті 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність» інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками на письмовий запит або з письмового дозволу відповідної юридичної чи фізичної особи, або за рішенням суду. З аналізу зазначеної правової норми виходить, що на вимогу відповідних уповноважених державних органів банк вправі надати інформацію, яка містить банківську таємницю, у межах і обсягах, визначених цим та іншими законами, тобто банки надають обмежену законом інформацію. Підставою для розкриття інформації, яка містить банківську таємницю, є необхідність провести перевірку своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів до державного бюджету суб`єктом господарської діяльності. При цьому своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплата податків та зборів (обов`язкових платежів) здійснюється шляхом проведення органами державної податкової служби планових і позапланових виїзних перевірок, підстави та порядок яких визначені законом. Органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (стаття 19 Конституції України). Відповідно до вимог пунктів 20.1.4, 20.1.5 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення; отримувати безоплатно від платників податків, а також від установ Національного банку України, банків та інших фінансових установ довідки у порядку, встановленому Законом України «Про банки і банківську діяльність» та цим Кодексом, довідки та/або копії документів про наявність банківських рахунків, а на підставі рішення суду - інформацію про обсяг та обіг коштів на рахунках. У статті 75 ПК України зазначено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи. Пунктом 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 вересня 2011 року № 10 «Про судову практику в цивільних справах про розкриття банками інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб» судам роз`яснено, що саме по собі неподання у встановлений строк податкової декларації або їх розрахунків, необхідність перевірки достовірності, повноти нарахування та сплати усіх передбачених Податковим кодексом України податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства тощо є підставою для ініціювання органами державної податкової служби перевірок, згідно з процедурою, визначеною главою 8 Податкового кодексу України. У цьому випадку розкриття банківської таємниці можливе в разі доведення органом державної податкової служби обставин, за яких перевірки є неможливими або є інша об`єктивна потреба в розкритті такої таємниці. Так, судом встановлено, що на підставі наказу ГУ ДПС у Запорізькій області від 16.03.2023 р. № 306-п та направлені від 24.03.2023 року № 532 та № 533 виданих ГУ ДПС у Запорізькій області, з 24.03.2023 року повинна була розпочатись документальна позапланова виїзна перевірка ППФО [PERSON] (р.н.о.к.п.п. [NUMBER] ). Згідно пп.78.1.8 п.78.1 ст.78 ПК України, документальна позапланова перевірка здійснюється у випадку, якщо платником подано декларацію, в якій заявлено до відшкодування з бюджету податок на додану вартість, за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі V цього Кодексу, та/або з від`ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень. Документальна позапланова перевірка з підстав, визначених у цьому підпункті, проводиться виключно щодо законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та/або з від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень. Строки проведення документальної позапланової перевірки встановлені статтею 82 цього Кодексу (п.78.6 ст.78 ПК України). Тривалість перевірок, визначених у статті 78 цього Кодексу, не повинна перевищувати 15 робочих днів для великих платників податків, щодо суб`єктів малого підприємництва - 5 робочих днів, для фізичних осіб - підприємців, які не мають найманих працівників, за наявності умов, визначених в абзацах третьому - восьмому цього пункту, - 3 робочі дні, інших платників податків - 10 робочих днів. Продовження строків проведення перевірок, визначених у статті 78 цього Кодексу, можливе за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу не більш як на 10 робочих днів для великих платників податків, щодо суб`єктів малого підприємництва - не більш як на 2 робочих дні, інших платників податків - не більш як на 5 робочих днів (п.82.2 ст.82 ПК України). Таким чином, аналізуючи вищевикладені норми ПК України, суд приходить до висновку, що ГУ ДПС в Запорізькій області звернулося із заявою про розкриття інформації, що містить банківську таємницю не довівши наявність підстав розкриття інформації, що містить банківську таємницю, що відповідно є підставою для відмови в задоволенні заяви. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 24 жовтня 2019 року у справі №756/1867/19, де залишаючи без змін постанову суду апеляційної інстанції про відмову у задоволенні заяви про розкриття банківської таємниці, Верховний Суд зазначив, що термін перевірки, встановлений наказом ДПС сплив, а наказу про проведення перевірки в інші періоди не приймалося. Згідно абз.4 п.81.2 ст.81 ПК України, у разі якщо при організації документальної планової та позапланової виїзної або фактичної перевірки встановлено неможливість її проведення, посадовими (службовими) особами контролюючого органу невідкладно складається та підписується акт про неможливість проведення перевірки, який не пізніше наступного робочого дня реєструється в контролюючому органі. До такого акта додаються матеріали, що підтверджують факти, наведені в такому акті. Зазначений акт та матеріали надсилаються контролюючим органом платнику податку в порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу. Окрім цього, акт про неможливість проведення перевірки №310/08-01-24-06/ [NUMBER] від 24.03.2023 року у зв`язку відсутністю за місцезнаходженням платника податків складені без законних на те підстав, адже згідно наказу перевірка призначена з 24.03.2023, а акти складені у той же день, тобто 24.03.2023 року, що є неможливим адже такий акт може бути складений, якщо при організації перевірки буде встановлено неможливість її проведення. Крім цього, до цих актів не долучено матеріали, що підтверджують факти, наведені в такому акті та останні підписані особами, повноваження яких не підтверджені відповідними документами. Також, суд звертає увагу на те, що акт про відсутність за місцезнаходженням платника податків (посадових осіб платника податків та його законних (уповноважених) представників) було складено без участі понятих та в них відсутні відмітки про час їх складання. При цьому, виїзди було здійснено за податковою адресою ППФО [PERSON] , проте доказів фактичних виїздів працівників ГУ ДПС в Запорізькій області заявником суду надано не було. Отже, податковим органом не було наведено жодних даних про неможливість отримання ними самостійно, без звернення до суду необхідних для проведення перевірки даних, не надано жодних доказів відмови інших органів у сприянні проведенню перевірки або надання документів ППФО [PERSON] , як бенефіціара, а тому, на думку суду, податковий орган не вжив всіх наданих йому законом можливостей для отримання необхідної інформації. Також, ніяким чином не обґрунтований заявником і період, за який Банку необхідно надати інформацію, що містить банківську таємницю відносно ППФО [PERSON] , зокрема, документальна позапланова перевірка діяльності ППФО [PERSON] , була призначена з питання достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2017 року по 13.06.2019 року без зазначення та доведення відповідних підстав. Що стосується заявлених ГУ ДПС в Запорізькій області вимог щодо розкриття інформації, що містить банківську таємницю, то на думку суду, задоволення даної заяви не призведе до отримання належної інформації за допомогою якої заявник зможе досягти мети даного звернення до суду. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до обґрунтованого висновку, що відсутні достатні правові підстави для задоволення поданої заяви про розкриття інформації, що містить банківську таємницю. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed