Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] є споживачем природного газу за адресою: [ADDRESS] . АТ «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз» свою частину умов договору щодо надання послуг з розподілу природного газу побутовим споживачам виконав в повному обсязі, в належній формі та в межах річної замовленої потужності з урахуванням вимог Кодексу ГРМ. Боржник свого обов`язку щодо оплати за послуги з розподілу природного газу у повному обсязі не виконав у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість за період з 01.09.2021 по 30.04.2023 в розмірі 3312,44 грн. На підставі ст.625 ЦК України за несвоєчасну сплату за надані послуг нараховано штрафні санкції : за період вересень 2021 року січень 2022 року інфляційні битки 15,53 грн., за період з 01.09.2021 по 31.01.2022 3% річних 3,84 грн. Просить стягнути з відповідача заборгованість за послугу з розподілу природного газу в сумі 3312,44 грн., інфляційні збитки в сумі 15,53 грн, 3% річних в сумі 3,84 грн. В заяві представник позивача позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити, справу розглянути без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи була повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав. На підставі\~ст. 280 ЦПК України\~суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що АТ «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз» здійснює господарську діяльність з розподілу природного газу в межах території міста Суми, Сумської області та села Мойка Краснокутського району Харківської області. У газеті «Сумщина» від 30 грудня 2015 року № 49 ПАТ «Сумигаз» опублікувало Типовий договір на розподіл природного газу, затверджений постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2498, а також пропозицію товариства укласти з ним договір розподілу природного газу на умовах вказаного типового договору та заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу для побутового споживача (а. с. 12). Відповідно до п.п. 3, 4 глави 3 розділу ІV Кодексу ГРМ та п. 1.3 розділу І, п. 2.1 розділу ІІ, п.п. 6.4, 6.6 розділу VІ Типового договору розподілу природного газу, затвердженого Постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2498, цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України на невизначений строк шляхом приєднання споживача до умов цього договору. Фактом приєднання споживача до умов цього договору є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього договору, яку в установленому порядку оператор ГРМ направляє споживачу інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього договору, та/або сплата рахунка оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу. За цим договором оператор ГРМ зобов`язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим договором. Розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць. Оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим договором здійснюється споживачем, який є побутовим, до 20 числа (включно) місяця, в якому надаються послуги з розподілу природного газу, на підставі рахунка оператора ГРМ. Відповідно до п. 7.4 розділу VІІ вказаного Типового договору споживач зобов`язується здійснювати розрахунки в розмірі, строки та порядку, визначені цим договором. Згідно з п. 4 глави 3 розділу VІ Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2494 договір розподілу природного газу між оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному вебсайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору. Згідно Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 25.04.2023 відповідач [PERSON] є співвласником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] (а.с.8-9) [PERSON] за особовим рахунком № [NUMBER] є споживачем послуг АТ «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз» з розподілу природного газу за адресою: м. Суми, вул.\~Тихорецька, буд.6 (а.с. 11). З розрахунку річної замовленої потужності по особовому рахунку [PERSON] вбачається, що з вересня 2021 року остання користувалася послугою розподілу (доставкою) природного газу (а.с. 13). Таким чином, між сторонами на підставі публічного договору склалися фактичні договірні відносини з розподілу природного газу. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» розподіл природного газу є однією з комунальних послуг. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 7, ч. 1 ст. 9 вказаного Закону індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 629, ч. 2 ст. 634 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У пункті 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом. У той же час [PERSON] , скориставшись послугами АТ «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз» з розподілу природного газу, належним чином не виконувала свої обов`язки з оплати наданих послуг, у зв`язку з чим за період з 01 вересня 2021 року по 30 квітня 2023 року в неї утворилася заборгованість перед товариством у розмірі 3312 грн 44 коп. (а.с. 13). Відповідно до розрахунків наданих позивачем, розмір інфляційних збитків за період з вересня 2021\~року по січень 2022 року становить 15,53 грн. та 3% річних 3,84 грн (а.с.5). При цьому, 14 лютого 2023 року АТ «Сумигаз» направило на адресу [PERSON] досудове попередження про сплату заборгованості за надані послуги розподілу природного газу, що станом на 01 лютого 2023 року становила 2805 грн 44 коп. (а.с. 14-15). Відповідач доказів погашення заборгованості, обґрунтування на спростування позиції позивача суду не надав. З огляду на викладене, суд вважає за необхідне позовні вимоги АТ «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз» задовольнити та стягнути з [PERSON] на користь товариства заборгованість за послугу з розподілу природного газу за період з 01 вересня 2021 року по 30 квітня 2023 року в сумі 3331 грн 81 коп., а також 15 грн 53 коп. інфляційних втрат, 3 грн 84 коп. 3% річних. Задовольняючи позовні вимоги, суд також враховує правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 21 квітня 2020 року в справі №910/7968/19, відповідно до якої факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі, необхідним є доведення факту надання та споживання таких послуг. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача слід також стягнути 2684,00 грн. понесених і документально підтверджених судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved