Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом та просить суд: позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] та відносно малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] ; стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. В обґрунтування позову зазначив, що він з відповідачкою перебував у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Ленінського районного суду п. Полтави від 26.01.2023 року. Під час шлюбу у них народилось двоє сина [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у них не склалося та після розірвання стосунків діти залишились проживати разом з ним. Він в свою чергу не вчиняв перешкод відповідачці для спілкування з дітьми, однак відповідач з січня 2022 року зникла з життя дітей, не відвідувала їх, не цікавилась здоров`ям, психологічним та фізичним розвитком, не вітала у дні народження. На теперішній час зв`язок втрачено остаточно та місце перебування відповідача йому не відомо. Тривале та байдуже ставлення до дітей вимусило його звернутись до суду з відповідним позовом.Також просить стягнути з відповідача аліменти та утримання дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу до досягнення дітьми повноліття. Представник позивача надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку шляхом розміщення оголошення про виклик до суду, причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не надала. Представник третьої особи до суду не з`явився, надав письмову заяву с проханням розглядати справу за їх відсутності, надали висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] , [INFO] . У відповідності до приписів ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] народилась [INFO] в м. Харків батьками зазначені: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] . [PERSON] народився [INFO] в м. Харків батьками зазначені: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 26.01.2023 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Рішення набрало законної сили 28.02.2023 року. Згідно висновку Департаменту служб у справах дітей виконавчого комітету Харківської міської ради № 190 від 23.05.2023 року встановлено, що малолітні [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] мешкають разом з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , де для дітей створені необхідні умови для всебічного розвитку. [PERSON] тривалий час ухиляється від виконання батьківських- обов`язків, не приймає участі у вихованні дітей, не цікавиться станом їх здоров`я, матеріально не утримує. Згідно з інформацією адміністрації Харківської спеціалізованої школи № 77, де навчається малолітній [PERSON] , [INFO] , мати дитини, [PERSON] , протягом всього періоду навчання дитини навчальний закладне не відвідувала, з дитиною та вчителями протягом всього періоду навчання дитини не спілкувалась, вихованням дитини не займається, навчання дитини не контролює, успіхами, досягненнями, поведінкою дитини не цікавиться, батьківськи збори протягом всього періоду навчання дитини не відвідувала, участь у заходах класу та школи не приймала. Згідно з інформацією директора приватного дитячого розвиваючого центру «RADA» [PERSON] , [INFO] відвідує приватний дитячий садок та секцію з карате, [PERSON] , [INFO] , відвідує заняття з карате та англійської мови. З січня 2022 року спілкується з викладачами, цікавиться успіхами, контролює поведінку та супроводжує дітей на заняття лише батько [PERSON] . Мати дітей [PERSON] , до приватного дитячого розвиваючого центру не з`являлась, з викладачами та вихователями не спілкувалась. Згідно з інформацією адміністрації КНП «Міська дитяча поліклініка № 1», де малолітні [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , знаходиться під наглядом фахівців з народження, мати дітей, [PERSON] , відвідувала заклад з метою з`ясування стану здоров`я дітей, була присутня на прийомі у лікаря, цікавилася станом здоров`я дітей до січня 2022 року. [PERSON] матеріально забезпечений, є фізичною особою-підприємцем, на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, в повному обсязі виконує батьківські обов`язки з виховання та утримання дітей. Департамент служб, як представник органу опіки та піклування, вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згідно з ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Статтею 150 Сімейного кодексу України встановлено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, в тому числі зобов`язання піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною освіти. Відповідно до ч.4 ст.155 Сімейного кодексу України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. За приписами п.15,16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема становлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише з підстав, передбачених наст.164 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони, зокрема ухиляються від виконання своїх обов?язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, і судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] ухиляється від виховання дітей, свідомо нехтує своїми обов`язками, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення; не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу; не створює умов для отримання ними освіти, суд вважає необхідним позов в цій частині задовольнити, позбавити батьківських прав відповідача, як такої, що ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню своїх малолітніх дітей. Щодо позовних вимог про стягнення аліментів, суд зазначає наступне. Відповідно до ч.2 ст. 166 Сімейного Кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно з ч.1 ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» - кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно з ч.2 ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Таким чином, з відповідача [PERSON] необхідно стягнути аліменти на користь позивача на утримання дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу. При таких обставинах суд вважає, що позовні вимоги заявлені позивачем обґрунтовані, зазначені факти знайшли своє підтвердження і тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Питання про судові витрати суд вирішує у відповідності до ст. 141 ЦПК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved