Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-26 00:00:00

Позивач 07.09.2021 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про порушення зобов`язання та відшкодування збитків, в якому просить стягнути з відповідача суму за порушене зобов`язання у розмірі 788 112 грн., відшкодування збитків у розмірі 270 000 грн, моральну шкоду у розмірі 78 811 грн. та судові витрати. Позовна заява обґрунтована наступним чином. 30 червня 2021 року позивачка уклала договір купівлі-продажу належного їй приміщення площею 235,5 кв.м., розташованого за адресою [ADDRESS] . За домовленістю сторін ціна продажу складала - 2 444 462 грн. Відповідно до умов цього договору сплата за належне їй майно відбувалася у три етапи. Перша сума у розмірі 828 175 грн. була сплачена на момент підписання договору, друга сума у розмірі 828 175 грн. повинна була бути сплачена 30 липня 2021 р . та третя сума у розмірі 788 112 грн. повинна була бути сплачена 30 серпня 2021 р. 30 липня 2021 р. на виконання умов договору відповідач сплатив суму у розмірі 828 175 грн., про що вона надала відповідачу нотаріально посвідчену заяву. 25.08.2021 року позивачка надіслала рекомендованим листом відповідачу повідомлення про місто та час останнього розрахунку. 30.08.2021 р. на виконання умов договору вона прибула до приватного нотаріуса Ковальскої В.В., у нотаріуса вона знаходилася з 10:00-17.00 год., що підтверджує нотаріальне свідоцтво, але відповідач не з`явився для розрахунків. Таким чином, відповідач порушив взяте на себе зобов`язання. Оскільки позивачка не має свого житла та проживає у домі сина з його родиною, що їй не зручно, вона прийняла рішення придбати своє житло. З цією метою вона уклала попередній договір на придбання собі житла та сплатила забезпечувальній платіж у розмірі 270 000 грн. Договір купівлі- продажу згідно попереднього договору повинен був бути укладений 31.08.2021 р. Укладавши цей договір, позивачка розраховувала на отримання суми у розмірі 788 112 грн., які повинна була отримати 30.08.2021 р. від відповідача, який порушив своє зобов`язання і не розрахувався з нею, тому вона не змогла укласти договір купівлі-продажу в обумовлені строки, втратила забезпечувальний платіж, тому з підстави невиконання відповідачем зобов`язання вона отримала збитки. Також порушення зобов`язання з боку відповідача завдали їй моральної шкоди у вигляді не спроможності придбати самостійне житло, які вона оцінює у розмірі 78 811 грн., у зв`язку з цим, позивачка була вимушена звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 08.09.2021 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про порушення зобов`язання та відшкодування збитків залишено без руху. Ухвалою суду від 11.11.2021 року відкрито провадження у справі в загальному позовному провадженні. 13.12.2021 року до суду надійшла заява представника позивача [PERSON] - адвоката Бойко С.В. про зміну предмету позову. Ухвалою суду від 13.12.2021 року клопотання представника позивача [PERSON] - адвоката Бойко С.В. про витребування доказів по цивільній справі №522/17131/21 - задоволено. Витребувано у приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Ковальської Вікторії Валентинівни належним чином завірені копії документів, які стали підставою для укладення договору купівлі-продажу нежитлового приміщення з розстроченням платежу, укладеного 30.06.2021 року, актовий запис №481,482 та належним чином завірену копію заяви [PERSON] від 30.07.2021 року про отримання грошової суми в розмірі 828 175 грн. Ухвалою суду від 13.12.2021 року закрито підготовче засідання по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про порушення зобов`язання та відшкодування збитків та призначено справу до судового розгляду по суті на «19» січня 2022 року. 05.01.2022 р. на адресу суду на виконання ухвали суду від 13.12.2021 року про витребування доказів від приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Ковальської В.В. надійшли належним чином завірені копії документів з приводу посвідченння Договору купівлі-продажу нежитлового приміщення з розстроченням платежу за р/ 481,482 від 30.06.2021 р. (т.1 а.с.61-102). На адресу суду 22.02.2022 року від представника відповідача - адв. Григоренко О.В. надійшло клопотання про поновлення процесуального строку та повернення розгляду справи в стадію підготовчого провадження, також просив суд прийняти відзив та зустрічний позов (т.1 а.с.133-135), а також відзив [PERSON] на позовну заяву (т.1 а.с.138-144), відповідно до якого у задоволенні позову [PERSON] до нього просив повністю відмовити, судові витрати покласти на позивача, оскільки вважає їх безпідставними, надуманими, необґрунтованими, жодним чином не доведеними, належними та допустимими доказами. Також відповідачем [PERSON] подано зустрічний позов до [PERSON] (т.1 а.с.151-153), з вимогами про стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] суми у розмірі 38 538,00 грн. та судового збору за подання зустрічного позову у розмірі 992,40 грн. Зустрічний позов обгрунтований наступним чином. [PERSON] вважає, що 30.07.2021 р. [PERSON] сплатив [PERSON] готівкою 828 175,00 грн., що посвідчено нотаріусом, тобто 30.06.2021 р. при укладанні основного договору, сторони переглянули умови щодо договірної ціни нежитлового приміщенні та зменшили її з 3,2 млн.гривень до 2,4 млн.гривень, згідно цих домовленостей [PERSON] сплатив [PERSON] 2 483 000,00 гривень, а саме: 18.05.2021 - 826 650,00 грн. (еквівалент 30 000 дол.США); 30.06.2021 - 828 175,00 грн. (еквівалент 30 000 дол.США); 30.07.2021 - 828 175,00 грн. (еквівалент 30 000 дол.США). Таким чином [PERSON] вважає, що він не тільки повністю виконав всі грошові зобов`язання за основним договором від 30.06.2021 року, а й переплатив [PERSON] - 38 538,00 грн. (2 483 000,00-2 444 462,00), які остання набула і зберігає без достатніх на те підстав, а отже вони, на думку [PERSON] , підлягають поверненню. В добровільному порядку [PERSON] повертати кошти [PERSON] наміру не має, тому він звертається із зустрічним позовом. Ухвалою суду від 23.11.2022 року заяву представника відповідача - адв. Григоренко О.В. про повернення розгляду справи в стадію підготовчого провадження - задоволено. Прийнято до розгляду зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення грошових коштів. Розгляд справи за первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про порушення зобов`язання та відшкодування збитків та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення грошових коштів відкладено та повернуто до підготовчого засідання, яке призначено на 19 грудня 2022 року. Ухвалою суду від 23.11.2022 року визнано явку [PERSON] у судове засідання Приморського районного суду м. Одеси по цивільній справі №522/17131/21 - обов`язковою. Викликано відповідача [PERSON] у судове засідання, яке призначено на 19 грудня 2022 року об 10 год. 00 хв. Клопотання позивача [PERSON] - адв. Бойко С.В. про виклик свідків - задоволено. Здійснено виклик свідків [PERSON] та [PERSON] . Клопотання відповідача [PERSON] - адв. Григоренко О.В. про виклик свідків - задоволено. Здійснено виклик свідків: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Ухвалою суду від 08.02.2023 р. закрито підготовче засідання по цивільній справі за первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про порушення зобов`язання та відшкодування збитків та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення грошових коштів. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - адв. Бойко С.В. просила суд задовольнити позовні вимоги , з підстав викладених в позові, а в зустрічному позові відмовити в повному обсязі. Представник відповідача - адв. Уренчук А.С. просив задовольнити первісний позов частково, визнав, що відповідач зобов`язаний сплатити кошти по першій вимозі . Зустрічний позов просив задовольнити в повному обсязі. Враховуючи викладене, згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що первісні позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а зустрічний позов підлягає відмові в повному обсязі, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 31 червня 2021 року між громадянкою України [PERSON] та громадянином Ізраїлю [PERSON] укладено договір купівлі-продажу нежитлового приміщення з розстроченням платежу, згідно якого продавець передав у власність , а покупець приймає у власність нежитлове приміщення за номером 1, загальною площею 235,5 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Продаж нежитлового приміщення здійснюється за суму 2 444 462,00 гривень, з яких 828 175,00 гривень покупець сплатив продавцю до підписання цього договору з урахуванням граничної суми розрахунків готівкою, а решту цієї суми покупець зобов`язується сплатити продавцю у гривнях у безготівковій формі наступним чином, а саме: 828 175 гривень до 30.07.2021 року та 788 112,70 гривень до 30.08.2021 року. Сторони домовились, що факт повного розрахунку за цим договором підтверджується Договором про розрахунок, підписи на якому засвідчуються нотаріально. Даний договір посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Ковальською В.В. та зареєстровано в реєстрі за №481,482 (т.1 а.с.2-3). [PERSON] повідомила [PERSON] , що відповідно до п.4 Договору купівлі-продажу від 30.06.2021 року запропоновано йому прибути до приватного нотаріуса Ковальської В.В. за адресою: [ADDRESS] - 30.08.2021 року о 10:00 год. для повного розрахунку за цим договором та укладенням Договору про розрахунок, що підтверджується повідомленням від 25.08.2021 року (т.1 а.с.6). Дане повідомлення направлено [PERSON] рекомендованим поштовим повідомленням, про що наявна квитанція від 25.08.2021 р. (т.1 а.с.7). Свідоцтвом від 30.08.2021 року приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Ковальська В.В. посвідчила, що [PERSON] 30 серпня 2021 року з 10:00 год до 17:00 год. знаходилась в приміщенні офісі приватного нотаріуса за адресою: м.Одеса, вул.Канатна, 10 , особу [PERSON] встановлено, вказане свідоцтво зареєстровано в реєстрі за №624 (т. 1 а.с.9). Вирішуючи спір, суд виходить із наступного. Згідно ч. 1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 655 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. У відповідності до ч. 1 ст.691 ЦК України покупець зобов`язується оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу. Згідно ст.692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами. Відповідно до ч. 1 ст. 694 ЦК України договором купівлі-продажу може бути передбачений продаж товару в кредит з відстроченням або з розстроченням платежу. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 ЦК України). Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Суд вважає, що укладений договір купівлі-продажу нежитлового приміщення з розстроченням платежу від 31 червня 2021 року між громадянкою України [PERSON] та громадянином Ізраїлю [PERSON] щодо продажу нежитлового приміщення № 1 за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 235,5 кв.м. посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Ковальською В.В. та зареєстрований в реєстрі за №481,482 є чинним, оскільки даний правочин ніким не визнавався нікчемним. Відповідно до вказаного договору продаж нежитлового приміщення здійснюється за суму 2 444 462,00 гривень, з яких 828 175,00 гривень покупець сплатив продавцю до підписання цього договору з урахуванням граничної суми розрахунків готівкою, а решту цієї суми покупець зобов`язується сплатити продавцю у гривнях у безготівковій формі наступним чином, а саме: 828 175 гривень до 30.07.2021 року та 788 112,70 гривень до 30.08.2021 року. Сторони домовились, що факт повного розрахунку за цим договором підтверджується Договором про розрахунок підписи на якому засвідчуються нотаріально. Даний факт сторонами не заперечувався під час судового розгляду та знайшов своє підтвердження під час дослідження матеріалів справи та надісланих приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Ковальською В.В. належним чином копій документів Договору купівлі-продажу нежитлового приміщення з розстроченням платежу за р № 481,482 від 30.06.2021 р. (т.1 а.с.61-102). Відповідачу було відомо про свої зобов`язання, а саме сплатити продавцю (позивачу) у гривнях у безготівковій формі 828 175 гривень до 30.07.2021 року та 788 112,70 гривень до 30.08.2021 року. Суму у розмірі 828 175 гривень відповідач сплатив . Також позивачем надано повідомлення, яке вона направила рекомендованою поштою відповідачу, про необхідності прибуття до приватного нотаріуса Ковальської В.В. для виконання п.4 Договору купівлі-продажу від 30.06.2021 року для повного розрахунку та укладення Договору про розрахунок (т.1 а.с.28-29). Згідно свідоцтва від 30.08.2021 року , посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Ковальською В.В. , засвідчено , що [PERSON] 30 серпня 2021 року з 10:00 год до 17:00 год. знаходилась в приміщенні офісі приватного нотаріуса за адресою: [ADDRESS] , особу [PERSON] встановлено, вказане свідоцтво зареєстровано в реєстрі за №624. Відповідач [PERSON] 30 серпня 2021 року з 10:00 год до 17:00 год. в приміщення офісу приватного нотаріуса за адресою: м.Одеса, вул.Канатна, 10 не з`явився. Таким чином , суд дійшов висновку , що перша вимога підлягає задоволенню . Щодо вимоги позивача [PERSON] про стягнення з відповідача [PERSON] збитків у розмірі 270 000 гривень, суд зазначає наступне . Позивачка вказує, що нею був укладений попередній договір від 02.07.2021 року, яким остання мала намір придбати квартиру [ADDRESS] у [PERSON] , у зв`язку з чим (п.5.1 вказаного договору) [PERSON] в рахунок належних за основним договором платежів, на підтвердження зобов`язання і забезпечення його виконання з метою забезпечення реалізації своїх намірів щодо купівлі-продажу квартири при підписанні цього договору Покупець ( [PERSON] ) передала Продавцю ( [PERSON] ) забезпечувальний платіж у розмірі 10% вартості нерухомого майна, а саме 270 000 гривень. За домовленістю сторін укладення та нотаріальне посвідчення основного договору здійснюватиметься не пізніше 31.08.2021 року . Згідно зі ст. 220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору, такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до ст. 635 ЦК України, попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір у майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. Сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства. Зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направила другій стороні пропозицію про його укладення. Згідно з ч.1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ст. 640 ЦК України, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації з моменту державної реєстрації. Згідно зі ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Однак, попередній договір від 02.07.2021 року , укладений між [PERSON] та [PERSON] , нотаріально не посвідчений, а тому факт передачі зазначеної суми у розмірі 270 000 гривень позивачем, не знайшов своє підтвердження, у зв`язку з чим дана вимога підлягає відмові. Таким чином , суд вважає не обґрунтованою та не доведеною другу позовну вимогу . Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із протиправною поведінкою щодо неї самої та у зв`язку із приниженням її честі, гідності а також ділової репутації; моральна шкода відшкодовується грішми, а розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом з урахуванням вимог розумності і справедливості. Аналіз статей 11 та 23 ЦК України дозволяє зробити висновок, що за загальним правилом підставою виникнення зобов`язання про компенсацію моральної шкоди є завдання моральної шкоди іншій особі. Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі оцінки зібраних у справі доказів і встановлених на їх підставі обставин, суд дійшов висновку про недоведеність позовних вимог, оскільки позивач, в силу покладеного на нього процесуального обов`язку, обумовленого статтею 81 ЦПК України, не надав доказів на підтвердження наявності заподіяної йому моральної шкоди, причинного зв`язку між шкодою і протиправними діяннями відповідача, тобто підтвердження заподіяння позивачу шкоди здоров`ю та причинно-наслідковий зв`язок з певними діями відповідача не підтверджені. З приводу зустрічного позову , суд дійшов наступного висновку . За змістом статей 12 та 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 1 та 2 ст.13ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. У статті 76 ЦПК України зазначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення . Зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення грошових коштів, суд вважає не обґрунтованим, а твердження [PERSON] , що сторонами переглянуті умови щодо договірної ціни нежитлового приміщенні, а тому і зменшені з 3,2 млн. гривень до 2,4 млн. гривень, а також той факт, що [PERSON] здійснено переплату за вказаним договором у розмірі 38 538,00 грн., суд вважає надуманими та нічим не підкріпленими, а тому суд вважає, що зустрічний позов підлягає відмові в повному обсязі.

Outcome: partial