Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія», треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: [PERSON] , Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНС-ЛАЙН», Моторне (транспортне) страхове бюро України про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якому просив суд стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 119560,11 грн., пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України за несвоєчасне виконання зобов`язання у розмірі 31 118,38 грн., інфляційне збільшення у розмірі 6 581,72 грн. та 3% річних у розмірі 1 867,10 грн.. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 17.11.2021 року о 18:50 год. у м. Харкові на перехресті проспекту Льва Ландау та вул. Краснодарської, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Skoda Fraktik», державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] , та автомобіля Chevrolet Lacetti», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 04.01.2022 по справі №645/8373/21 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави. У результаті ДТП була завдана майнова шкода в розмірі 119560,11 грн. Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки «Skoda Fraktik», державний номерний знак [NUMBER] , на момент ДТП, була застрахована страховою компанією ТДВ "Міжнародна страхова компанія". 08.11.2021 року відповідачу було подано заяву про виплату страхового відшкодування. Однак, на момент звернення до суду позивач страхове відшкодування не отримав. В зв`язку з простроченням зобов`язання, позивачем нараховано пеню у розмірі 31 118,38 грн, інфляційне збільшення у розмірі 6581,72 грн. та 3% річних у розмірі 1 867,10 грн.. Власником автомобіля «Chevrolet Lacetti», д.н.з. [NUMBER] , є [PERSON] , тому саме йому завдані матеріальні збитки внаслідок вказаної ДТП. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 10.04.2023 року відкрито провадження по справі та призначено її до розгляду в підготовчому судовому засіданні за правилами позовного провадження. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 16.05.2023 року призначеного справу до судового розгляду. Рух справи висвітлено у відповідних ухвалах суду. У судове засідання позивач [PERSON] та його представник адвокат Мирошниченко М.П. не з`явилися. Представник 10.07.2023 року надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності. Також зазначив, що у разі неявки в судове засідання відповідача на підставі ст. 280 ЦПК України не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідно до п. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Представник ТДВ "Міжнародна страхова компанія" в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку шляхом направлення судової повістки на його адресу, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. Третя особа [PERSON] та представник третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНС-ЛАЙН» в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином. Третя особа Моторне (транспортне) страхове бюро України правом на участь представника в судовому засіданні не скористалася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. 21.04.2023 року до суду надійшло пояснення Моторного (транспортного) страхового бюро України, в якому зазначено, що позивачем обрано неефективний спосіб захисту щодо стягнення з відповідача страхового відшкодування, оскільки прийнято рішення про ліквідацію відповідача Товариства з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія». У відповідності до приписів ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] встановлено, що [PERSON] є власником транспортного засобу автомобіля «Chevrolet Lacetti», д.н.з. [NUMBER] . З матеріалів справи вбачається, що 17.11.2021 року о 18:50 у м. Харкові на перехресті проспекту Льва Ландау та вул. Краснодарської, [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Skoda Fraktik», державний номерний знак [NUMBER] , на порушення п. 12,3, п.п. 8.7.3 ґ) ПДР України, не дотримався безпечної швидкості руху, виїхав на перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофору та здійснив зіткнення з автомобілем "Chevrolet Lacetti", державний номерний знак [NUMBER] , яким керував [PERSON] , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 04.01.2022 року по справі №645/8373/21 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави. Відповідно до висновку експерта № 1218 за результатами проведення транспортно-товарознавчого дослідження від 18.01.2022 року, вартість матеріально збитку, завданого власнику автомобіля "Chevrolet Laccetti" д.н.з. [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП, що мало місце 07.11.2021 року становить 119560,11 грн.. Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] зареєстрована в Товаристві з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія». Позивачем [PERSON] повідомлено страхову компанію винуватця ДТП, автомобіль якого забезпечений у Товаристві з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія» за полісом №202452620, який згідно Централізованої бази даних МТСБУ за момент вчинення ДТП 07.11.2021 року був чинний. З матеріалів справи вбачається, що на адресу [PERSON] від Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНС-ЛАЙН», яке на підставі договору доручення №27/05/21 від 20.05.2021 року здійснювало обслуговуванням гарячої лінії та збір документів по страховим випадкам ТДВ «Міжнародна страхова Компанія», надійшов лист, відповідно до якого для отримання страхового відшкодування внаслідок дорожньо-транспортної пригоди він має направити повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду та необхідний перелік документів на адресу ТОВ «ФІНАНС- ЛАЙН». 16.06.2022 року на електронну адресу Товариства з обмеженою відповідальністю ФІНАНС-ЛАЙН» (email: info@finance-line.com.ua) було направлено повідомлення від [PERSON] про дорожньо-транспортну пригоду та скан-копії всіх необхідних документів для подальшого відшкодування шкоди, завданої йому внаслідок ДТП. ТОВ «ФІНАНС-ЛАЙН» прийняло направлені [PERSON] скан-копії документів та електронним листом повідомило поштову адресу, на яку необхідно було направити оригінали поданих документів (м. Полтава, Нова пошта 30, ТОВ Фінанс-Лайн, 0957622375). В подальшому 14.07.2022 року оригінал повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду та додатки до повідомлення були направлені поштою на адресу ТОВ «ФІНАНС-ЛАЙН». Листом від 11.11.2022 року ТОВ «ФІНАНС-ЛАЙН» повідомило позивача, що всі оригінали документів по справі за № «MSK-00997» знаходяться у ТОВ «Фінанс-Лайн». Проте позивачеві [PERSON] не виплачене відповідачем страхове відшкодування на підставі його повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, хоча вже сплинув строк, протягом якого йому мало бути виплачене таке відшкодування. Таким чином, між сторонами склались правовідносини щодо відшкодування шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки, вказані правовідносини регулюються нормами Цивільного кодексу України, Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Частиною першою статті 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України). Відповідно до статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю здоров`ю, майну третьої особи. Отже, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. Відповідно до ст. 34.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Відповідно до ст. 34.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Приписами ст. 36.2. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Згідно зі ст. 36.5. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Статтею 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Формулювання статті 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3 % річних не є неустойкою у розумінні положень статті 549 цього Кодексу. Отже, за змістом наведеної норми закону нараховані на суму боргу інфляційні втрати та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. У статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Статтею 78 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно з ч. 2 ст. 79 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Приписами ч. 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, приймаючи до уваги невиплату страхового відшкодування з вини страховика, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] про стягнення відповідача майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.. Враховуючи доведеність в межах цієї справи порушення ТДВ "Міжнародна страхова компанія" строків виплати страхового відшкодування, суд вважає, що позивачем обґрунтовано пред`явлено до стягнення пеню, інфляційні та 3% річних. Третя особа Моторне (транспортне) страхове бюро України в письмовому поясненні зазначала, що позивачем обрано неефективний спосіб захисту щодо стягнення страхового відшкодування з відповідача, оскільки прийнято рішення про ліквідацію Товариства з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія». Згідно з відповіддю № 142042 від 10.07.2023 року на запит суду з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 21.06.2023 року внесено дані про перебування юридичної особи Товариства з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія» в процесі провадження у справі про банкрутство. Такі відомості внесені на підставі ухвали від 13.06.2023 року Господарського суду Харківської області по справі про банкрутство № 922/1726/23. Слід зазначити, що перебування страхової компанії у стані ліквідації та позбавлення її членства в МТСБУ не звільняє страховика від виконання зобов`язань згідно з укладеними ним договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до пунктів 2, 3 ст. 20 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі ліквідації страховика за його власним рішенням визначені договором обов`язки цього страховика виконує ліквідаційна комісія. У разі ліквідації страховика за рішенням визначених законом органів обов`язки за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності виконує ліквідаційна комісія. Обов`язки страховика за такими договорами, для виконання яких у страховика, що ліквідується, недостатньо коштів та (або) майна, приймає на себе МТСБУ. Виконання обов`язків у повному обсязі гарантується коштами відповідного централізованого страхового резервного фонду МТСБУ на умовах, визначених цим Законом. Згідно з п. 1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі недостатності коштів та майна страховика учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та (або) ліквідований, для виконання його зобов`язань за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Отже, обов`язок із виконання договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності покладено на страхову компанію до завершення процедури її ліквідації в особі ліквідаційної комісії, а у разі недостатності коштів (майна) на МТСБУ. При цьому згідно з пунктом 7 статті 51 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі ліквідації страховика або визнання його банкрутом страховик зобов`язаний передати до МТСБУ всі матеріали щодо укладених ним договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Крім того, такий страховик зобов`язаний перерахувати до відповідних централізованих страхових резервних фондів кошти в обсягах сум незароблених страхових премій із цього виду страхування. Відтак обов`язок з виконання договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, у разі недостатності коштів та майна відповідного страховика, покладено на МТСБУ з моменту визнання цього страховика банкрутом та/або його ліквідації як юридичної особи. Системний аналіз зазначених норм права дозволяє дійти висновку, що МТСБУ має зобов`язання на відшкодування шкоди замість страховика лише у випадку визнання його банкрутом та/або ліквідації. При цьому не має значення, чи це було підставою для його виключення із числа членів МТСБУ та/або позбавлення його повного членства. До такого правового висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22 лютого 2022 року у справі № 201/16373/16-ц. Таким чином, посилання третьої особи МТСБУ на те, що позивачем обрано неефективний спосіб захисту порушеного права через ліквідацію відповідача, є хибним. З урахуванням наведеного, стягненню з ТДВ "Міжнародна страхова компанія" на користь позивача підлягає матеріальна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 119560,11 грн., пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України за несвоєчасне виконання зобов`язання у розмірі 31118,38 грн., інфляційне збільшення у розмірі 6581,72 грн. та 3% річних у розмірі 1867,10 грн.. Приймаючи до уваги викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved