Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-05 00:00:00

У вересні 2018 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява [PERSON] , в якій позивач просив суд стягнути солідарно з Дніпровської міської ради та Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради матеріальні збитки у сумі 18 884,00 грн., у якості повернення сплачених коштів за відновлювальний ремонт автомобіля, а також вирішити питання розподілу судових витрат. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач посилався на те, що 27.04.2018 близько 16-20 годин, він, керуючи належним йому автомобілем марки «Ford Mondeo» державний номерний знак [NUMBER] припаркувався біля будинку №21А по вул. Троїцькій в м. Дніпро та пішов до зоомагазину поруч. Повернувшись з зоомагазину, позивачем було виявлено, на автомобілі та поруч з ним, шматки цегли і бетону, які впали з 4 поверху будівлі по вул. Троїцькій, 21А в м. Дніпро де розташований офіс КП «Дніпроводоканал» ДМР. Оскільки працівників КП «Дніпроводоканал» ДМР, на робочому місці не було, [PERSON] викликав поліцію та подав заяву щодо пошкодження автомобіля. Виходячи з того, що пошкодження автомобіля було викликано обвалом цегли з будівлі, яка знаходиться на праві господарського відання у КП «Дніпроводоканал» ДМР та власником якої є ДМР, позивач вважав за необхідне звернутися до суду з даним позовом про відшкодування коштів за відновлювальний ремонт автомобіля марки «Ford Mondeo» державний номерний знак [NUMBER] . Дніпровською міською радою було надано відзив на позовну заяву, доводи викладені в якому зводяться до не згоди з заявленими позовними вимогами. Так, відповідачем зазначено про те, що вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню оскільки відсутні належні докази на підтвердження того, що обвал цегли відбувся саме з будівлі №21А розташованої по вул. Троїцькій в м. Дніпро . Також матеріали цивільної справи не містять оцінки вартості спричиненої шкоди. Комунальним підприємством «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради надано відзив на позовну заяву, доводи викладені в якому зводяться до не згоди з заявленими позовними вимогами. Так, відповідачем зазначено, про те, що позивачем не надано доказів з приводу того, що автомобіль марки «Ford Mondeo» державний номерний знак [NUMBER] був припаркований у відведеному для цього місті та саме біля будинку №21А по вул. Троїцькій в м. Дніпро . Також акцентовано увагу на тому, що на фасаді будівлі №21А встановлені захисно-вловлюючі решітки для запобігання падіння криги, бурульок, снігових утворень та можливого обвалення фасадних елементів, що спростовує твердження про спричинення шкоди шляхом падіння цегли. Позивачем було надано відповідь на відзив КП «Дніпроводоканал» ДМР та Дніпровської міської ради в яких зазначено, що будь-які знаки, які забороняють стоянку автомобіля біля будівлі №21А по вул. Троїцькій в м. Дніпро відсутні. Також вказано, що розмір спричиненої шкоди підтверджено чеками, а факт настання події - письмовими поясненнями свідків. Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Женеску Е.В. від 26.09.2018 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду. У зв`язку з відстороненням судді Женеску Е.В. від здійснення правосуддя, справу було передано судді Сліщенку Ю.Г., яким за ухвалою від 04.02.2020, її прийнято до свого провадження та призначено до розгляду. У зв`язку із звільненням судді [PERSON] у відставку, справу було передано судді Яковлеву Д.О., яким за ухвалою від 24.07.2020 її прийнято до свого провадження та призначено до розгляду. У зв`язку із відстороненням судді Яковлева Д.О. від здійснення правосуддя, справу було передано судді Лукіновій К.С., якою за ухвалою від 09.04.2021 її прийнято до свого провадження та призначено до розгляду. У зв`язку із закінченням відрядження судді Лукінової К.С. до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська справу було передано судді Кондрашову І.А., яким за ухвалою від 07.06.2022 її прийнято до свого провадження та вирішено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, надали заяву про підтримання заявлених позовних вимог та розгляд справи за їх відсутності. У судовому засіданні представник КП «Дніпроводоканал» ДМР, заперечував проти заявлених позовних вимог та надав пояснення аналогічні викладеним у відзиві. У судовому засіданні представник ДМР заперечував проти заявлених позовних вимог та надав пояснення аналогічні викладеним у відзиві. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до таких висновків. Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , автомобіль марки «Ford Mondeo» державний номерний знак [NUMBER] належить [PERSON] . Згідно копії акту від 27.04.2018, підписаного [PERSON] , [PERSON] [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , останні засвідчили, що з четвертого поверху будівлі міськводоканалу, 27.04.2018, стався обвал бетонної глиби, що спричинило пошкодження автомобіля марки «Ford Mondeo» державний номерний знак [NUMBER] . Вказане також вбачається з письмових пояснень наданих останніми 27.04.2018. Відповідно до копії листа начальника Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області Ткаченка М.ВІ. від 04.06.2018, заяву [PERSON] щодо пошкодження автомобіля марки «Ford Mondeo» державний номерний знак [NUMBER] в результаті падіння фрагменту стіни фасаду за адресою: вул..Троїцька, 21А , розглянуто та проведено перевірку, за результатами якої ознак складу кримінального правопорушення не встановлено. Згідно копії листа начальника ДПП УПП в Дніпропетровській області Калюжного А.П. від 25.02.2019, УПП в Дніпропетровській області ДПП жодних технічних засобів регулювання дорожнього руху, які стосуються паркування транспортних засобів, а також дорожнього обладнання та дорожніх знаків, що вводять будь-які заборони або обмеження біля будівлі за адресою: м. Дніпро, вул. Троїцька, 21А, не погоджувалось. На підтвердження розміру спричиненої шкоди позивачем надано: копії накладної №1946, товарного чеку №11/05, видаткової накладної №376, акту виконаних робіт №ИН00006481. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як роз`яснено постанові Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» (зі змінами), розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Втім, щодо розміру матеріальної шкоди не застосовується презумпція, передбачена ч.2 ст.1166 ЦПК України, оскільки в ній чітко зазначено, що тільки обов`язок доказування відсутності вини у заподіянні шкоди лежить на відповідачу, а про розмір заподіяної шкоди мова не йде. Правові висновки щодо застосування норм права, що висловлені Верховним Судом України в постанові від 03 грудня 2014 року N 6-183цс14 зводяться до такого: законом не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен доказати факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір. Саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач має довести факт завдання шкоди (збитків) відповідачем та обґрунтувати її розмір. Такий висновок Верховний Суд виклав у постанові від 25 лютого 2019 року у справі № 466/4051/15-ц. Згідно з ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (стаття 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (стаття 77 ЦПК України). Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України). З огляду на те, що позивачем не надано жодного належного доказу на підтвердження факту завдання шкоди (збитків) відповідачами, заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню. Також суд акцентує увагу на тому, що позивачем, при розгляді справи, даним складом суду, не заявлялося клопотання щодо виклику свідків та витребування матеріалів складених працівниками Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області 27.04.2018. Надані до позову копія акту та копії письмових пояснень судом не приймаються до уваги з огляду на те, що, викладені у них обставини не підтверджені останніми у судовому засіданні.

Outcome: dismissed