Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просила визначити місце проживання доньки [PERSON] , [INFO] з матір`ю за місцем її реєстрації або проживання. Позов обґрунтувала тим, що 30.04.2011 між сторонами було укладено шлюб. [INFO] від шлюбу народилася дитина донька [PERSON] . На підставі рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 17.10.2014 шлюб було розірвано. Після розлучення донька постійно проживає з матір`ю за адресою: [ADDRESS] . З 07.04.2016 згідно рішення Чугуївського міського суду Харківської області з відповідача на утримання доньки стягуються аліменти. Позивач повністю опікується інтересами та потребами дитини, піклується про неї, займається вихованням та розвитком дитини. Відповідач про дитину не піклується, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не цікавиться її успіхами, станом здоров`я, не піклується про її фізичний та духовний розвиток. Всі питання щодо виховання вирішуються позивачем одноособово та дитина перебуває повністю на утриманні матері. Тому просить визначити місце проживання дитини разом з нею. Сторони в судове засідання не з`явилися. Представник позивача [PERSON] адвокат Мазницький М.М. в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про підтримання позовних вимог, просить їх задовольнити, справу розглянути за його відсутності. Представник відповідача [PERSON] адвокат Суховецька О.В. в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про відкладення розгляду справи, у зв`язку з тим, що вона перебуває у щорічній відпустці. Суд приймає до уваги, що представник відповідача [PERSON] вже неодноразово подавала до суду аналогічні за суттю та змістом заяви про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю прибути у судове засідання з різних підстав (сімейні обставини, щорічна відпустка, лікування відповідача тощо). Суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи з огляду на такі обставини. Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С.А. проти Іспанії» сформував позицію про те, що сторона по справі (заявник, позивач чи відповідач) зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Також, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 04 жовтня 2001 року у справі «Тойшлер проти Германії» (Тeuschler v. Germany) наголосив на тому, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів. Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника, відповідача та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»). Згідно з ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Принцип юридичної визначеності як складова частина конституційного принципу верховенства права зобов`язує відповідача або його представника самостійно цікавитися перебігом розгляду справи в суді. Верховний Суд у постанові від 12 березня 2019 року (справа № 910/12842/17) дійшов до висновку що, у разі відсутності представника з причин, пов`язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні, суд має виходити з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах. Наведені відповідачем обставини в обґрунтування причин його неявки у судове засідання не можуть бути визнані судом поважними, адже не є об`єктивно непереборними. Відповідач, як учасник судового процесу, не позбавлений права і можливості забезпечити участь у судовому засіданні будь-якого іншого представника, якому доручити виконання функцій щодо представництва інтересів у суді. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Суд вважає, що справу можливо вирішити за відсутності сторін на підставі наданих сторонами доказів. Неявка відповідача та його представника в судове засідання не є перешкодою для вирішення справи по суті. Представник третьої особи Служби у\~справах дітей\~виконавчого комітету\~Чугуївської міської\~ради Харківської\~області Алексюк\~Н.В.\~в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про підтримання позовних вимог, просить прийняти рішення в інтересах дитини, відповідно до чинного законодавства, справу розглянути за її відсутності. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. [INFO] народилася [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 27.09.2011 серії [NUMBER] . Батьками є [PERSON] і [PERSON] (а.с. 8). На підставі рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 17 жовтня 2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] 30.04.2011 розірвано (а.с. 9-10). За рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 07.04.2016 зі [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] (а.с. 11-13). Зі службової характеристики від 28.07.2020 встановлено, що [PERSON] виявила себе дисциплінованим, наполегливим, виконавчим військовослужбовцем, статути Збройних Сил України знає добре, виконує їх положення, до виконання службових обов`язків відносить сумлінно, організована, проявляє ініціативу, моральні якості високі, чесна і правдива (а.с. 14). Згідно копії довідки від 29.04.2020, виданої в/ч [NUMBER] [PERSON] має на утриманні сім`ю: чоловік [PERSON] , донька [PERSON] , син [PERSON] (а.с.15). З довідки від 17.07.2020, наданої Чугуївським НВК № 6 встановлено, що [PERSON] навчається у Чугуївському НВК № 6, з вересня 2017 року. [PERSON] утримує та виховує доньку сама. Батько не бере участі у вихованні дитини (не спілкується з учителем, не забирає дитину після уроків, не бере участі у батьківських зборах) (а.с. 16). Згідно копії акту обстеження умов проживання від 20.08.2019 за адресою: [ADDRESS] , умови проживання добрі, дитина забезпечена всіма необхідними речами та одягом. Під час спілкування з дитиною з`ясовано, що [PERSON] вважає своїм батьком чоловіка матері. Рідного батька не пам`ятає та не згадує. В сім`ї добрі дружні відносини (а.с.17). У довідці-характеристиці від 20.07.2020, виданої КП «Чугуївський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» зазначено, що [PERSON] мешкає з матір`ю та її чоловіком, відвідує лікаря, а виконує рекомендації лікаря тільки мати та її чоловік [PERSON] . Батько дитини жодного разу лікаря не відвідував (а.с. 19). 13 вересня 2019 року виконавчим комітетом Чугуївської міської ради Харківської області прийнято рішення № 261 про можливість визначення місця проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , з матір`ю [PERSON] (а.с. 18). 27 серпня 2019 року комісією з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Чугуївської міської ради Харківської області винесено рішення №10/3 про можливість визначення місця проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , з матір`ю [PERSON] (а.с. 43). Згідно довідок від 08.01.2020 (а.с. 56-57) [PERSON] на обліку у лікаря-психолога та лікаря-нарколога не перебуває. 13 вересня 2019 року виконавчим комітетом Чугуївської міської ради Харківської області ухвалено рішення №262 про недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно малолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с. 58). Згідно листа від 17.01.2020, виданого Чугуївським дошкільним навчальним закладом (ясла-садок) №3 [PERSON] відвідувала заклад дошкільної освіти з 26.03.2014 по 03.08.2015. До закладу дитину приводили мати, бабуся, дідусь. Іноді в заклад приходив батько [PERSON] . З дозволу матері він спілкувався з дитиною, не виходячи за межі закладу. Дитина завжди із задоволенням йшла до батька. [PERSON] відгукувався на прохання вихователів про допомогу та приймав участь в утепленні групової кімнати (а.с. 59). [PERSON] працює на підставі трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю від 08 січня 2020 року (а.с. 60). Згідно характеристики, виданої 20.01.2020 головою вуличного комітету №19 [PERSON] зарекомендував себе з позитивної сторони, веде здоровий образ життя, не палить, не вживає алкоголь. В спілкуванні з сусідами поважний, чуйний, працьовитий, підтримує належний порядок на території проживання (а.с. 61). Згідно довідки Відділу ЦНАП від 07.10.2020 [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] разом з матір`ю та батьком (а.с. 63). Згідно копії договору дарування (а.с. 64) є власником 53/100 часток вказаного домоволодіння. Відповідач сплачує аліменти на утримання доньки [PERSON] , що підтверджується копіями квитанцій (а.с. 65-75). З розрахунку заборгованості зі сплати аліментів встановлено, що станом на 30.03.2023 заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів складає 74563,25 гривень (а.с. 107). Частинами 1 та 2 ст. 24 Конституції України регламентовано, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками. Як передбачає ч. 1 ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Частина 2 цієї ж статті наголошує, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом положень ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків; місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. На підставі ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. За правилами ч. 1 та ч. 2 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Як вбачається з наданого рішення комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Чугуївської міської ради Харківської області від 27.08.2019 року (а.с. 43) комісія вважає за можливе визначити місце проживання [PERSON] , [INFO] , з матір`ю [PERSON] . Суд вважає, що є підстави для задоволення позову у повному обсязі, оскільки встановлено, що мати належним чином виконує батьківські обов`язки стосовно дитини та має належні умови для забезпечення матеріального та морального розвитку дитини.

Outcome: approved