Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-16 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із позовом та просить стягнути із відповідача на користь позивача вартість необлікованої електроенергії в розмірі 14012 грн 06 коп., судовий збір в розмірі 2481 грн 00 коп. та витрати на професійну правничу допомогу. Посилається на те, що позивач здійснює розподіл електричної енергії на території Київської області. На будинок [ADDRESS] , складено паспорт точки розподілу, що є паперовим додатком до публічного Договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, розміщеного на головній сторінці вебсайту позивача. Споживаючи електричну енергію за даною адресою, відповідач акцептувала умови даного Договору. Особовий рахунок № [NUMBER] на послуги розподілу електричної енергії до будинку по [ADDRESS] відкрито на ім`я відповідача, отже, вона є споживачем електричної енергії за даною адресою. Технічною перевіркою, проведеною 07 жовтня 2019 року за вищезазначеною адресою було виявлено порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП № 312 від 14 березня 2018 року, а саме: самовільне підключення електропроводки до електричної мережі позивача. Дане порушення було зафіксоване в акті про порушення № К 041488. Відповідно до п.8.2.6 Правил роздрібного ринку електричної енергії нараховано суму вартості необлікованої електричної енергії, яка становить 14012 грн 06 коп. Копія протоколу засідання комісії разом із розрахунком вартості необлікованої електричної енергії були вручені відповідачу 30 жовтня року. На повідомлення про необхідність здійснення оплати вартості необлікованої електричної енергії відповідач не відреагувала, кошти не сплатила. Ухвалою від 26 січня 2023 року було відкрито провадження по даній справі і справу ухвалено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та роз`яснено, що розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін проводиться за їх клопотанням, яке він може подати в строк для подання відзиву на позов. У встановлений судом строк відповідачем, який належним чином повідомлений про розгляд справи, не надано відзиву на позов, а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи, відповідно до ч.2 ст.191 ЦПК України Зважаючи на відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні та незначну складність спору, суд не вбачає підстав для проведення судового засідання, а тому справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Судом встановлено наступне. Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Київські регіональні електромережі» є суб`єктом господарювання, що здійснює підприємницьку діяльність з розподілу електричної енергії на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії, затвердженої постановою НКРЕКП № 1382 від 08 листопада 2018 року. На будинок [ADDRESS] складено паспорт точки розподілу (а.с.15), що є паперовим додатком до публічного Договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, розміщеного на головній сторінці вебсайту позивача. Відповідно до акту про порушення № К 041488 від 07 жовтня 2019 року (а.с.7) в будинку по [ADDRESS] було виявлено самовільне підключення електропроводки до електричної мережі енергопостачальника. Вищезазначений акт був складений в присутності відповідача, яка зазначила, що до складеного акту зауважень не має 30 жовтня 2019 року відбулося засідання комісії по розгляду акту про порушення К 041488 від 07 жовтня 2019 року, про що свідчить копія протоколу № 057 від 07 жовтня 2019 року (а.с.8). На засіданні комісії було прийняте рішення, що обсяг необлікованої електричної енергії становить 4907 кВт.год.; акт підлягає нарахуванню згідно п.8.2.6 ПРРЕЕ. Згідно розрахунку (а.с.9) вартість необлікованої електричної енергії згідно акту № К 041488 від 07 жовтня 2019 року становить 14012 грн 06 коп. Копія протоколу засідання комісії від 30 жовтня 2019 року разом із повідомленням про оплату вартості необлікованої енергії та розрахунком були вручені відповідачу під розписку 30 жовтня 2019 року. В зв`язку із несплатою протягом тривалого часу вартості необлікованої електроенергії на адресу відповідача засобами поштового зв`язку був направлений рахунок-фактура від 04 червня 2020 року (а.с.10, 11). Відповідач [PERSON] на вимогу про сплату вартості необлікованої електроенергії не відреагувала, заборгованість не сплатила. Крім того, представник позивача просить стягнути із відповідача витрати на професійну правничу допомогу. На підтвердження даної вимоги ним подана копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЗП № 002161 від 16 травня 2019 року, копія посвідчення адвоката України. Суд приймає до уваги подані представником позивача докази, на підставі яких встановлені обставини справи, та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи. Зважаючи на те, що правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються положеннями ЦК України, Закону України «Про ринок електричної енергії» № 2019-VIII від 13 квітня 2017 року, Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП № 312 від 14 березня 2018 року, суд дійшов висновку про необхідність їх застосування. Статтею 714 ЦК України передбачено, що за договором постачання енергетичних та інших ресурсів через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України "Про ринок електричної енергії» учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної Комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14 березня 2018 року (далі - ПРРЕЕ) визначено, що оператор системи має право контролювати додержання споживачами та субспоживачами вимог цих Правил відповідно до умов укладених договорів; складати акти про невідповідність дій (бездіяльності) споживача умовам договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії та порушення вимог законодавства України у сфері енергетики. Згідно з п. п. 1-4, 19-20 п. 5.5.5 ПРРЕЕ споживач електричної енергії зобов`язаний користуватися електричною енергією виключно на підставі договору (договорів); сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; за умови неповної оплати за спожиту електричну енергію припинити власне електроспоживання відповідно до умов договору; здійснювати оплату рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих Правил та умов договору, своєчасно вживати відповідних заходів для усунення виявлених порушень, не допускати безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача, а також відшкодовувати збитки, завдані оператору системи та/або споживачу (основному споживачу), у разі виявлення безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача. Відповідно до пп.3 п.5.1.1. ПРРЕЕ оператор системи має право проводити (за пред`явленням представником службового посвідчення) обстеження електроустановок споживачів щодо виявлення споживання електричної енергії поза засобами вимірювання та інших порушень, що викликають неправильне вимірювання обсягів споживання електричної енергії. Відповідно до п. п. 8.2.4., 8.2.5. ПРРЕЕ у разі виявлення представниками оператора системи пошкоджень чи зриву пломб та/або індикаторів, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, або пошкоджень відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження розрахункових засобів вимірювальної техніки, явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів вимірювальної техніки з метою зміни їх показів, самовільних підключень до електричних мереж розрахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до методики визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, затвердженої Регулятором. У разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача або представника споживача оформлюється акт про порушення. В акті про порушення мають бути зазначені зміст виявленого порушення з посиланням на відповідні пункти цих Правил або методики визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, затвердженої Регулятором, та вихідні дані, необхідні для визначення обсягу необлікованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків. За необхідності в акті зазначаються заходи, яких необхідно вжити для усунення допущених порушень. Акт про порушення складається у двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві. Акт про порушення підписується представником оператора системи та споживачем або представником споживача. Згідно з п. п. 8.2.6., 8.2.7. ПРРЕЕ на підставі акта про порушення уповноваженими представниками оператора системи під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг необлікованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків. Споживач має бути повідомлений оператором системи про місце, час і дату засідання комісії не пізніше ніж за 7 календарних днів до призначеної дати засідання. Акт про порушення, не розглянутий у визначеному цими Правилами порядку протягом 60 календарних днів від дня його складення, вважається недійсним та підлягає скасуванню (крім випадків необхідності проведення експертизи пломб, індикаторів та/або засобу вимірювальної техніки електричної енергії для встановлення факту порушення). Рішення комісії оформлюється протоколом, копія якого видається споживачу. У разі причетності споживача до порушення цих Правил у протоколі зазначаються відомості щодо обсягу та вартості необлікованої електричної енергії. В такому разі разом з протоколом споживачу надаються розрахунок обсягу та вартості необлікованої електричної енергії з посиланням на відповідні пункти методики визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, затвердженої Регулятором, та розрахункові документи для оплати необлікованої електричної енергії та/або збитків. Кошти за необліковану електричну енергію та суми збитків перераховуються споживачем на поточний рахунок оператора системи. Споживач має оплатити розрахункові документи за необліковану електричну енергію протягом 30 календарних днів від дня отримання рахунка. У разі незгоди споживача з фактом крадіжки електричної енергії та відмови від сплати вартості необлікованої електричної енергії оператор системи звертається з позовом до суду для підтвердження факту викрадення електричної енергії та стягнення вартості необлікованої електричної енергії. Відповідно до ст. 77 Закону України «Про ринок електричної енергії», учасники ринку, в тому числі споживачі, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом. Правопорушеннями на ринку електричної енергії є, зокрема, крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В силу ч. 3 ст. 12 цього Кодексу, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, позивачем доведено, що з відповідачем укладено договір про надання послуг з розподілу електричної енергії; під час контрольного огляду лічильника виявлено самовільне підключення до електричної мережі поза приладом обліку прихованим способом, після чого представниками енергопостачальника складено акт про порушення, з яким відповідач ознайомлений; на підставі вказаного акта здійснено нарахування вартості електричної енергії, яка не була облікована, на загальну суму 14012 грн 06 коп., яку добровільно відповідач не сплатила. Відповідно до ст. ст. 150, 156, 162 ЖК України власник житлового будинку (квартири), а також члени його сім`ї також зобов`язані утримувати квартиру, сплачувати за комунальні послуги за затвердженими тарифами. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 64 ЖК України наймачі несуть рівні обов`язки по сплаті комунальних послуг, повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. Отже суд вважає, що суду надано достатньо доказів, які підтверджують порушення відповідачем Правил роздрібного ринку електричної енергії, що спричинило наявність збитків енергопостачальнику на загальну суму 14012 грн 06 коп., та її обов`язок таку шкоду відшкодувати, тому позов в цій частині підлягає задоволенню. Що стосується вимоги про стягнення із відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, слід зазначити наступне. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч.3 даної статті до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Представник позивача просить стягнути із відповідача витрати на професійну правничу допомогу, разом з тим не зазначаючи їх розміру. На підтвердження цього надано копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЗП № 002161 від 16 травня 2019 року, копія посвідчення адвоката України (а.с.23). Будь-яких інших доказів надано не було. Відповідно до п.п.9 ч.2 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна, зокрема, містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. З практики Верховного Суду вбачається, що склад та розмір витрат на правничу допомогу входить до предмета доказування у справі. Доказування суми витрат, яка підлягає відшкодуванню, ґрунтується на письмових доказах. Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 визначила докази, які є необхідними для компенсації витрат на правничу допомогу, та вказала, що на підтвердження цих обставин (складу та розміру витрат) суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат. У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення». Оскільки представником позивача не подано необхідних доказів на підтвердження фактичного надання правової допомоги та фактичної сплати коштів за надання такої допомоги, не зазначено навіть їх розмір, тому підстав для стягнення таких витрат із відповідача не вбачається. В силу ст.141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню із відповідача. На підставі викладеного, ст.ст.74, 526, 610, 612, 625 ЦК України, ст.ст.64, 150, 156, 162 ЖК України,

Outcome: approved