Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-16 00:00:00

13 червня 2023 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем, зареєстрований 12 грудня 2014 року Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1682. Від даного шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування пред`явлених вимог позивач зазначає, що вже тривалий час з відповідачем фактично припинені шлюбні відносини. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння і довіри між ними, розходження поглядів на життя. Позивач зазначає, що подальше спільне життя із відповідачем та збереження шлюбу суперечить її інтересам. Зазначає, що примирення є неможливим. Фактично шлюбні відносини припинилися з 2022 року. 15 червня 2023 року ухвалою судді відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У судове засідання позивач не з`явилася, в прохальній частині позовної заяви просила розгляд справи проводити у її відсутність. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Засобами поштового зв`язку від відповідача надійшла заява, у якій зазначив, що ознайомлений зі змістом позову та не заперечує проти задоволення позовних вимог. Просив розгляд справи проводити без його участі. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 12 грудня 2014 року Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1682. (а.с.5) Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис № 515 від 18 червня 2015 року Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції (а.с.8). Судом встановлено, що сторони спільне господарство не ведуть, мають різні погляди на життя, подальше їх сумісне проживання неможливе, фактично шлюбні відносини припинено у 2022 році. За змістом ч. 1 ст.24 СК України та ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Вимогами ч. 3, ч. 4 ст.56 СК України закріплено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їхніх дітей, що мають суттєве значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивач просила залишити їй прізвище [PERSON] . Враховуючи викладене, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами неможливо, суперечить інтересам сторін, тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved