Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-26 00:00:00

У позовній заяві [PERSON] просить ухвалити рішення про розірвання зареєстрованого 26 вересня 2014 року шлюбу із [PERSON] . Свої вимоги обґрунтувала тим, що причиною розірвання шлюбу є відмінність поглядів на сімейне життя та обов`язки, внаслідок чого втрачено бажання проживати разом, будувати сімейні стосунки. У шлюбі народилися дитина: [PERSON] , [INFO] . Позивач вважає, що подальше проживання у шлюбі буде суперечити принципам добровільності сімейних відносин. Провадження в справі відкрито ухвалою суду від 20 березня 2023 року, розгляд позову постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення копію ухвали суду з примірником матеріалів позову відповідач отримав 24 березня 2023 року. У строк, визначений судом в ухвалі від 20 березня 2023 року з додатковим врахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28 листопад 2013 року №958, відповідач відзиву на позов не подав. Враховуючи вищевикладене та положення ст.279 ЦПК України, суд розглянув справу за наявними у справі матеріалами. Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини. Згідно із свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] шлюб зареєстрований виконавчим комітетом Римачівської сільської ради Любомльського району Волинської області 26 вересня 2014 року, про що зроблено відповідний актовий запис за № 4. За період шлюбу у сторін народилася дитина [PERSON] [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Викладені у позові фактичні обставини взаємовідносин між сторонами відповідачем не спростовано, тому суд вважає їх доведеними і приходить до висновку, що шлюб між сторонами існує лише формально, перспектив збереження сім`ї не вбачається. Такий висновок підтверджено і самим фактом неподанням відповідачем відзиву на позов чи заперечень у іншій формі. Згідно із ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки збереження шлюбу суперечитиме її інтересам. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, при розірванні шлюбу особа, яка змінила прізвище при державній реєстрації шлюбу, визначає для себе чи далі іменуватися цим прізвищем або відновити дошлюбне прізвище. З огляду на те, що позивачка заявила вимогу про залишення шлюбного прізвища у рішенні суду має бути зазначено про вибір прізвища після розірвання шлюбу. Отже, після розірвання шлюбу прізвище позивачки слід залишити надалі іменуватися « [PERSON] ». Згідно зі ст.141 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача.

Outcome: approved