Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-09 00:00:00

У травні 2023 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на кв. [ADDRESS] в порядку спадкування після рідної сестри [PERSON] , яка померла [INFO] . Позов обгрунтовується тим, що спадкодавець [PERSON] у 1980 року вступила до житлово-будівельного кооперативу №11, сплатила внески за кв. [ADDRESS] , у 1983 році зареєструвала шлюб із [PERSON] та народила дитину, у 1988 році отримала ордер №340 на сім`ю у складі трьох осіб, проте вселилася до даної квартири одна, оскільки втратила дитину, після чого чоловік пішов з сім`ї, шлюб між сторонами розірвано у 2005 році. [PERSON] своїми особистими коштами сплатила пайовий внесок за дану квартиру, проте офіційно перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] , який помер [INFO] , що перешкоджає позивачу оформленню прийнятої спадщини в нотаріальному порядку, оскільки нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану квартиру через її набуття за час шлюбу із [PERSON] .. Дана квартира є особистою власністю спадкодавця [PERSON] .. Спадщина [PERSON] прийнята його рідними братами [PERSON] та [PERSON] .. Просить позов задовольнити. Розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження із підготовчим засіданням на 10 липня 2023 року. Згідно заяви від 10 липня 2023 року представник позивача адвокат Салій О.О. позов підтримує, судовий розгляд просить провести за відсутності, просить не стягувати судовий збір із відповідачів, у разі визнання позову відповідачами ухвалити рішення про повернення 50% сплаченого нею судового збору. Відповідно до клопотання від 10 липня 2023 року відповідач [PERSON] вказує, що позовні вимоги підлягають задоволенню, позов визнає, судовий розгляд просить провести за відсутності, не заперечує проти ухвалення рішення в підготовчому засіданні. За матеріалами спадкової справи після [PERSON] , наданої суду після відкриття провадження у справі, та рішення Ніжинського міськрайонного суду від 20 грудня 2021 року по справі №740/5803/21 (провадження №2-о/740/114/21),- [PERSON] , [INFO] , визнаний недієздатним із призначенням [PERSON] , [INFO] , його опікуном. Відповідно до ч.1 ст.59 ЦПК України права, свободи та інтереси малолітніх осіб віком до чотирнадцяти років, а також недієздатних фізичних осіб захищають у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, опікуни чи інші особи, визначені законом. За таких обставин [PERSON] , як опікун відповідача [PERSON] (посвідчення [NUMBER] від 20 січня 2022 року), є його законним представником у даній справі. Згідно ст.41 ЦК України недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину. Правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун. За правилами ст.67 ЦК України опікун вчиняє правочини від імені та в інтересах підопічного. Опікун зобов`язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного. Відповідно до ст.68 ЦК України опікун, його дружина, чоловік та близькі родичі (батьки, діти, брати, сестри) не можуть укладати з підопічним договорів, крім передання майна підопічному у власність за договором дарування або у безоплатне користування за договором позички. Опікун не може здійснювати дарування від імені підопічного, а також зобов`язуватися від його імені порукою. Приписами ст.71 ЦК України встановлено, що опікун не має права без дозволу органу опіки та піклування: відмовитися від майнових прав підопічного; видавати письмові зобов`язання від імені підопічного; укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, в тому числі договори щодо поділу або обміну житлового будинку, квартири; укладати договори щодо іншого цінного майна. У клопотанні від 10 липня 2023 року [PERSON] , як законний представник відповідача [PERSON] , вказує, що позов підлягає задоволенню, позов визнає, судовий розгляд просить провести за відсутності, не заперечує проти ухвалення рішення в підготовчому засіданні. Інші заяви, клопотання сторін станом на час розгляду справи в підготовчому засіданні 10 липня 2023 року відсутні. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється. Відповідно до ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст.206 ЦПК України. Статтею 206 ЦПК України встановлено, що відповідач має право визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Фактичні обставини та мотиви, з яких виходить суд, із застосованими нормами права. Позивачем по справі є [PERSON] , [INFO] , зареєстроване місце проживання в [ADDRESS] , рідною сестрою якої є [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] в м.Ніжині. [PERSON] з 02 вересня 1983 року перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] , [INFO] , шлюб між ними розірваний, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 24 січня 2005 року зроблено запис за №09. За матеріалами спадкової справи №16/2021, заведеної приватним нотаріусом Ніжинського районного нотаріального округу Борщ Н.О. (почато 18 березня 2021 року) після смерті [PERSON] : наявна заява [PERSON] про прийняття спадщини рідної сестри [PERSON] ; заповіт [PERSON] від 22 травня 2002 року на користь [PERSON] ; заява [PERSON] про відмову від прийняття спадщини [PERSON] ; постанова нотаріуса від 01 грудня 2021 року про відмову [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на кв. [ADDRESS] з підстав її набуття за час шлюбу із [PERSON] .. За матеріалами спадкової справи №18/2021, заведеної приватним нотаріусом Ніжинського районного нотаріального округу Кізуб Т.Є. після [PERSON] , який помер [INFO] ,-наявні заяви [PERSON] та [PERSON] про прийняття спадщини брата [PERSON] , який згідно довідки Житлово-будівельного кооперативу 11 «Дружний» від 01 липня 2021 року на час смерті проживав і був зареєстрованим один в [ADDRESS] ; заява опікуна [PERSON] [PERSON] про прийняття спадщини [PERSON] та видачі свідоцтва про право на спадщину, зокрема на кв. [ADDRESS] . Спірні правовідносини сторін виникли з приводу спадкування на кв. [ADDRESS] , яка згідно довідки КП Ніжинське МБТІ від 30 вересня 2021 року станом на 31 грудня 2012 року зареєстрована за [PERSON] на підставі довідки №28 від 06 січня 1992 року, виданої житлово-будівельним кооперативом №11; щодо вказаної квартири згідно даних Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно… від 30 листопада 2021 року відсутні відомості щодо реєстрації права власності чи інших речових прав. Відповідно до довідки Житлово-будівельного кооперативу №11 від 06 січня 1992 року, виданої [PERSON] , як члену житлово-будівельного кооперативу №11,-нею 18 жовтня 1989 року внесено остаточний внесок у сумі 4758 крб. за займану кв. [ADDRESS] , загальна сума пайового накопичення складає 7993 крб.. Відповідно до ст.15 Закону України Про власність, чинного на час здійснення [PERSON] платежів за квартиру, член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Згідно з ч.3 ст.384 ЦК України у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до положень ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Оскільки [PERSON] сплатила пайові внески у жовтні 1989 року, остання стала власником вказаної квартири, що підтверджується також і реєстраційним посвідченням Ніжинського міжміського бюро технічної інвентаризації (записано в реєстрову книгу №46 за реєстровим №8903). Докази щодо інших членів Житлово-будівельного кооперативу №11, якими внесено пайовий внесок за дану квартиру, інших осіб, які здійснили дії по прийняттю спадщини [PERSON] , визнання недійсної відмови [PERSON] від прийняття її спадщини,-станом на час розгляду справи відсутні. Також судом враховується, що за змістом ч.1 ст.17 Закону України Про власність, чинного на час здійснення [PERSON] платежів за квартиру, кооперативна квартира набуває статусу спільної сумісної власності лише за умови внесення паю в ЖБК за рахунок спільних коштів члена ЖБК та членів його сім`ї, яким ця квартира надана. Інші особи права власності на пай та квартиру не набувають і можуть претендувати лише на відшкодування членом кооперативу коштів, наданих йому для внесення паю. За таких обставин спадкодавець [PERSON] не втратила права на належну їй в цілому кв. [ADDRESS] , яка є особистою її власністю і входить до складу спадщини, цивільна правоздатність спадкодавця, як фізичної особи, відповідно до ст.25 ЦК України припинилась у момент її смерті, що є підставою для задоволення позову із врахуванням заявлених вимог, при цьому визнання відповідачем [PERSON] та законним представником відповідача [PERSON] - [PERSON] позову, із врахуванням доказів по справі, не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, майнові права [PERSON] на вказану квартиру під час судового розгляду не встановлені,-що є також підставою в порядку ст.ст.200, 206 ЦПК України для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому засіданні. Також при розгляді справи суд виходить виключно із тих доказів, що надані сторонами під час судового розгляду із врахуванням змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Встановлені судом обставини, які є підставою для задоволення позову, сторонами не спростовувались і не заперечувались, судом надана можливість відповідачам представити свою позицію по справі за умов, які не ставлять їх в істотно несприятливе становище у порівнянні з іншою стороною. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову-на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення позову-на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує те, що відповідачі згідно поданих заяв визнають позов до початку розгляду справи по суті, представник позивача судовий збір із відповідачів просить не стягувати та повернути їй в разі визнання позову 50% сплаченого судового збору. Згідно ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. За таких обставин позивачу [PERSON] , якою 12 травня 2023 року сплачено 4681 грн. 12 коп судового збору (ціна позову 458933 грн.), підлягають поверненню з державного бюджету 50 відсотків судового збору, що становить 2294 грн. 66 коп (458933/100/2=2294,66).

Outcome: approved