Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-09 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем по справі перебуває у шлюбі, який зареєстрований 18.11.2016 року виконавчим комітетом Лищенської сільської ради Луцького району Волинської області, актовий запис № 8. Від даного шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Вказує, що причиною розлучення стало те, що їхні життєві пріоритети, цінності та світогляди абсолютно різні. Відповідач зловживає алкоголем і його спосіб життя суперечить її волі подальшого перебування у шлюбі. Зазначає, що вони подружніх стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства. Шлюб існує формально, а тому просить його розірвати. Крім того, просила стягнути з відповідача понесені нею судові витрати у справі. До початку судового засідання позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити. Не заперечує щодо постановлення заочного рішення у справі. Відповідач також подав суду заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує щодо їх задоволення.. Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши наявні докази у справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 18.11.2016 року виконавчим комітетом Лищенської сільської ради Луцького району Волинської області, актовий запис № 8, згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с. 3). Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно вимог ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні з досліджених письмових доказів судом встановлено, що сторони протягом тривалого часу подружніх відносин не підтримують. Шлюб існує формально. Примиритись не бажають. При таких обставинах подальше спільне проживання і збереження сім`ї неможливе, а тому суд вважає за доцільне та правильне шлюб між ними розірвати. У відповідності до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Отже, зважаючи, що відповідач визнав позовні вимоги до початку розгляду справи по суті, тому суд вважає, що з останнього слід стягнути судовий збір в сумі 536,80 грн. на користь позивача, а також повернути позивачу з державного бюджету сплачений судовий збір в розмірі 536,20 грн. згідно квитанції №ПН256 від 12.06.2023 року. Також, підлягають до задоволення вимоги позивача про відшкодування витрат за надану правничу допомогу. Так, згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Як слідує із договору про надання правничої допомоги адвоката, акту приймання-передачі наданих послуг, квитанції до прибуткового касового ордера №13 від 12.06.2023 року, [PERSON] сплачено за надання правової допомоги кошти в розмірі 1500 грн. (а.с. 9-11). Таким чином, з відповідача на користь позивача слід також стягнути 1500 грн. витрат за надання правничої допомоги.

Outcome: approved