Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-11 00:00:00

[PERSON] 09.07.2021 звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, за вимогами якого у останній редакції від 22.11.2021 просить зобов`язати [PERSON] усунути перешкоди для його спілкування з донькою [PERSON] ; визначити наступний порядок його участі у вихованні дитини у вигляді систематичних особистих, без обов`язкової присутності матері [PERSON] , побачень з донькою [PERSON] за місцем фактичного проживання його, як батька, або на його розсуд, чергуючи: - будні дні з 09.00 до 22.00 понеділка та з 09.00 до 22.00 середи, - вихідні дні з п`ятниці 18.00 год. до неділі 21.00 год., - всі офіційні святкові дні, його день народження та день народження доньки; - в літній період для відпочинку та оздоровлення два місяці; в зимовий, осінній, весняний періоди по два тижні; необмежене спілкування з дитиною [PERSON] засобами телефонного, електронного та іншого засобів зв`язку. Зобов`язати відповідачку повідомляти його про намір від`їзду, термін та місце перебування доньки [PERSON] в межах території України шляхом письмового повідомлення (особисто вручити повідомлення або надіслати цінним листом з описом та повідомленням) не пізніше ніж за 10 днів перед поїздкою в межах території України (т. 1 а.с. 2-7, 132-134). Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач з відповідачкою перебували у шлюбі з 30.08.2003 по 27.03.2015, від якого мають спільних дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 16.03.2015 шлюб між сторонами розірвано, після чого позивач з відповідачкою примирилися та почали жити разом. [INFO] у них народилась донька [PERSON] . Пізніше стосунки між сторонами не складися та вони почали жити окремо. Діти залишилися мешкати з відповідачкою у належній позивачу на праві власності квартирі [ADDRESS] . Зазначено, що починаючи з квітня 2021 року відповідачка почала перешкоджати позивачу у побаченнях з донькою. [PERSON] в присутності дитини поводилася агресивно, била автомобіль, з кулаками нападала на позивача, забороняла останньому спілкуватися з [PERSON] . Вказано, що до 09.06.2021 сторони врешті дійшли згоди щодо порядку спілкування з їхніми спільними дітьми, позивач мав можливість бачитися з донькою, приймати участь у її вихованні, разом проводити час, також домовилися про те, що діти будуть проживати виключно в Києві. Проте 10.06.2021 все різко змінилося. Відповідачка без будь якого повідомлення позивача забрала дітей та поїхала у невідомому напрямку разом зі своїм співмешканцем. З того часу позивач не бачив дітей та не спілкувався з ними, оскільки [PERSON] заблокувала телефонні контакти і соціальні мережі та адресу місця знаходження дітей не повідомила і на зв`язок не вийшла. У зв`язку з цим позивач звертався до правоохоронних органів та до органів служби у справах дітей. Позивач стверджує, що у нього з донькою [PERSON] сильний емоційний зв`язок, тому впевнений, що дитина страждає через відсутність їхнього спілкування, хвилюється про психо-емоційний стан дитини. У м. Києві його діти були забезпечені усім необхідним для нормального розвитку та проживання, він відповідальний батько, бажає регулярно спілкуватися зі своїми дітьми і приймати участь у їх вихованні, натомість [PERSON] перешкоджає йому в цьому, що є неприпустимим. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 13.07.2021 позов було залишено без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків позовної заяви на протязі семи днів з дня вручення копії ухвали (т. 1 а.с. 77). Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 20.07.2021 відкрите провадження у справі в порядку загального позовного провадження та витребувано від Органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації висновок про розв`язання спору (т. 1 а.с. 83). 22.09.2021 на адресу суду від Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації на виконання ухвали суду надійшов висновок Органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації щодо участі батька у вихованні дитини, у якому зазначено про те, що 10.06.2021 [PERSON] разом з дітьми малолітньою [PERSON] , [INFO] , та неповнолітнім [PERSON] , [INFO] , виїхали за межі м. Києва та проживають за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з чим орган опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації не має правових підстав для призначення [PERSON] годин спілкування з малолітньою [PERSON] (т. 1 а.с. 97, 98). Ухвалою суду від 25.10.2021 залучено до участі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Службу у справах дітей Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради в особі Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради (т. 1 а.с. 120). Ухвалою суду від 25.10.2021 витребувано від Служби у справах дітей Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради в особі Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради висновок про розв`язання спору між сторонами у справі (т. 1 а.с. 121). Ухвалою суду від 23.11.2021 прийнято заяву представника позивача [PERSON] [PERSON] про зміну предмета позову (т. 1 а.с. 139-140). Ухвалою суду від 23.11.2021 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача [PERSON] [PERSON] про зупинення провадження у справі (т. 1 а.с. 141). 08.12.2021 на адресу суду від третьої особи Служби у справах дітей Одеської міської ради надійшли пояснення по справі з повідомленням про необхідність залучення до участі у справі третьої особи органу опіки та піклування за місцем проживання дитини, зокрема Орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради (т. 1 а.с. 149-151). Ухвалою суду від 19.01.2022 залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради та витребувано від вказаної третьої особи висновок про розв`язання спору (т. 1 а.с. 158-160). Ухвалою суду від 06.07.2022 у задоволенні клопотань представника відповідача [PERSON] [PERSON] про зупинення провадження у справі відмовлено (т. 1 а.с. 219, 220). На адресу суду 19.12.2022 електронною поштою та 26.12.2022 через засоби поштового зв`язку надійшов висновок органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради про визначення способів участі батька у вихованні і спілкуванні з малолітньою Донькою [PERSON] , [INFO] (т. 2 а.с. 32-35, 56-59). Ухвалою суду від 28.03.2023 задоволено клопотання представника позивача [PERSON] про виклик свідків (т. 2 а.с. 166). Ухвалою суду від 19.04.2023 у задоволенні клопотання представника відповідача [PERSON] [PERSON] про зупинення провадження у справі відмовлено (т. 2 а.с. 192-195). Ухвалою суду від 27.04.2023 підготовче провадження закрите та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні (т. 2 а.с. 206, 207). Ухвалою суду від 27.04.2023 визнано заяву представника відповідача [PERSON] [PERSON] про відвід головуючої судді Виниченко Л.М. необґрунтованою та передано заяву про відвід судді для її вирішення у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України (т. 2 а.с. 213-215). Ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва Арапіної Н.Є. від 02.05.2023 відмовлено представнику відповідача [PERSON] [PERSON] в задоволенні заяви про відвід судді Виниченко Л.М.; постановлено проведення розгляду справи в тому ж складі суду (т. 2 а.с. 219-221). В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позов та викладені у ньому обставини, просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідачка, представник відповідачки та представники третіх осіб в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради в особі Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради суду подавав заяву про розгляд справи у відсутності їхнього представника з проханням прийняти рішення з урахуванням прав та інтересів дитини (т. 2 а.с. 56). За нормою частини 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. За викладених обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторони відповідачки та представників третіх осіб на підставі наявних у справі доказів. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, свідків, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 30.08.2003, який розірваний рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 16.03.2015 у справі № 755/3937/15-ц (т. 1 а.с. 16-18). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (т. 1 а.с. 17). Також позивач та відповідачка є батьками малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (т. 1 а.с. 19). Відповідно витягу з Реєстру територіальної громади м. Києва про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні № 6359835 від 12.06.2021 та довідок про реєстрацію місця проживання особи від 01.07.2021, позивач [PERSON] , відповідачка [PERSON] та їхні діти: [PERSON] і [PERSON] зареєстровані за адресою - [ADDRESS] (т. 1 а.с. 2-23). Квартира [ADDRESS] належить на праві власності позивачу, відповідно договору купівлі-продажу від 22.05.2008, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравченко І.С., зареєстрованого в реєстрі за № 2872 (т. 1 а.с. 72, 73). Станом на 19.05.2021 за вищевказаною адресою фактично проживали відповідачка та діти сторін по справі, що підтверджується актом № 13 обстеження умов проживання дитини від 19.05.2021 складеним співробітниками Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації (т. 1 а.с. 10, 11). Згідно ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, встановлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Як зазначає сторона позивача, 10.06.2021 відповідачка без будь яких повідомлень [PERSON] забрала дітей та поїхала зі своїм співмешканцем у невідомому напрямку, у зв`язку з чим позивач розшукував дітей, відповідачка перешкоджає позивачу у спілкуванні з дітьми. Вказані обставини підтверджуються письмовими доказами, показами свідків, скріншотами електронного листування, скріншотами історії вихідних дзвінків на номер телефону [NUMBER] . Зокрема, позивач звертався до органів поліції, де надавав письмове пояснення від 10.06.2021 про те, що він проживає у м. Бровари із дружиною [PERSON] та 10.06.2021 приїхав за адресою мешкання колишньої його дружини [PERSON] і спільних малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , проте у квартирі нікого не було, в садочку доньки також не було, у зв`язку з чим просив органи поліції встановити місце проживання його малолітніх дітей (т. 1 а.с. 13). 15.06.2021 позивач надавав пояснення дільничному офіцеру поліції Солом`янського УП ГУНП в м. Києві, оформлені протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, у яких повідомляв, що 10.06.2021 його колишня дружина [PERSON] разом зі спільними дітьми виїхала з квартири проживання за адресою: [ADDRESS] у невідомому напрямку, документи із садочку та школи забрала, на зв`язок не виходить, де знаходяться діти невідомо, поспілкуватися із ними неможливо (т. 1 а.с. 14, 15). За змістом талона-повідомлення єдиного обліку № 23067 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію, 04.07.2021 від [PERSON] , який мешкає за адресою: [ADDRESS] , надійшла заява з проханням виявити нову адресу колишньої дружини [PERSON] , яка разом з дітьми невідомо куди поїхала та не дає бачитися і спілкуватися із дітьми [PERSON] та [PERSON] (т. 1 а.с. 31). 10.06.2021 позивач до Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації подавав заяву з проханням визначити йому час спілкування з дітьми [PERSON] та [PERSON] , оскільки [PERSON] перешкоджає їхньому спілкуванню (т. 1 а.с. 8). На звернення позивача від 10.06.2021 Службою у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації надана відповідь від 24.06.2021 № 103008-2464 з повідомленням про те, що зі слів гр. [PERSON] вона разом з дітьми виїхала за межі Києва, адресу проживання повідомити відмовилася, на засідання комісії з питань захисту прав дитини прибути відмовилася (т. 1 а.с. 9). Працівниками Служби у справах дітей Броварської міської ради складено акт № 375 від 29.06.2021 обстеження умов проживання за заявою позивача з метою підготовки висновку про участь у вихованні малолітньої доньки, відповідно якого оглядалась квартира [ADDRESS] , у якій проживають позивач [PERSON] та [PERSON] , згідно якого за результатом бесіди і проведеного обстеження житла зазначено про створення належних умов для дитини у сім`ї батька (т. 1 а.с. 12). Окрім прав батьків щодо дітей, діти теж мають рівні права та обов`язки щодо батьків (ст. 142 СК України), у тому числі, й на рівне виховання батьками. У справі «Хант проти України» вказано, що права дитини мають перевагу над правами батьків. Питання забезпечення інтересів дитини ґрунтується на розумінні, що для дітей розлучення батьків - це завжди тяжке психологічне навантаження, пов`язане, зокрема, з кардинальними змінами в житті дитини: нове оточення та місце проживання, неможливість спілкування з двома батьками одночасно тощо. Частиною третьою ст. 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно положень ч. ч. 1-3 ст. 157 Сімейного кодексу України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Підстави та порядок судового вирішення спору про участь у вихованні дитини того з батьків, хто проживає окремо від неї, визначено ст. 159 СК України. Відповідно висновку Органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації щодо участі батька у вихованні дитини від 15.09.2021 № 103/7569/41/3, [PERSON] разом з дітьми [PERSON] та [PERSON] 10.06.2021 виїхали за межі м. Києва. Мати з дітьми проживають за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з чим орган опіки та піклування не має правових підстав для призначення [PERSON] годин спілкування з малолітньою донькою [PERSON] (т. 1 а.с. 97, 98). Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, характер спірних правовідносин, враховуючи звернення позивача до органу опіки та піклування з приводу визначення способів участі у спілкуванні з дитиною, звернень до поліції, у межах даного спору є доведеним порушення прав позивача, як батька, на спілкування з дитиною, про що також свідчить його особисте звернення до суду за захистом його права для встановлення порядку зустрічей з донькою. Отже, позивачем доведено суду належними та допустимими доказами, що підтверджують неправомірні дії відповідачки, що пов`язані зі створенням перешкод у спілкуванні батька з малолітньою дитиною [PERSON] , у зв`язку з чим вимоги у частині зобов`язання [PERSON] , яка змінила прізвище на [PERSON] , не чинити перешкод [PERSON] у спілкуванні з донькою підлягають задоволенню. До того ж, при відсутності відповідного судового рішення позивач фактично позбавлений можливості звернутися до виконавчої служби з питання контролю за додержанням відповідачкою умов постановленого рішення. За вимогами ч. 5 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Частини 6 ст. 19 СК України визначено, що суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Відповідно висновку органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради про визначення способів участі батька у вихованні і спілкуванні з малолітньою донькою [PERSON] , [INFO] , № 01-05-3/270 від 16.12.2022, орган опіки та піклування вважає недоцільними зустрічі батька [PERSON] з малолітньою [PERSON] та визначено способи участі батька у вихованні малолітньої доньки шляхом встановлення спілкування в телефонному режимі (м.т. 06677476760), за допомогою відеозв`язку 2 рази на місяць, враховуючи розпорядок дня та бажання дитини, на протязі року, до налагодження сприятливих умов (далі - висновок, т. 2 а.с. 57-59). У вищевказаному висновку зазначено, що [PERSON] проживає разом з дітьми [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . З пояснень [PERSON] , під час проживання в шлюбі з [PERSON] потерпала разом з сином [PERSON] , 2006 р.н., від домашнього насильства з боку [PERSON] , який принижував, ображав, бив її у присутності дитини, вимушена була ночувати у сусідів. Відповідно до листа відділу поліції № 3 Одеського районного управління поліції № 1 від 30.06.2021 № 60/3-8491, [PERSON] зустрічам з батьком [PERSON] ніколи не перешкоджала. З пояснень [PERSON] , протягом всього часу після розлучення з [PERSON] , колишній чоловік, маючи іншу сім`ю та проживаючи в іншому місці, контролював, створював морально-психологічний тиск, ображав та принижував її у присутності їх спільних дітей та її матері похилого віку. За даним фактом [PERSON] зверталась до поліції, в органи опіки та піклування, соціальну службу м. Києва. Після того, як [PERSON] почала проживати з [PERSON] , ситуація тільки загострилась, [PERSON] у будь який час, без попередження міг забрати до себе доньку [PERSON] , яка після повернення від батька перебувала у збудженому стані. [PERSON] зверталась за допомогою до психологів. Відповідно до висновку психолога Одеського обласного центру медико-соціальної реабілітації жертв насильства в сім`ї від 12.08.2021 № 02/20 з`ясовано, що в процесі попередньої бесіди з дітьми: [PERSON] , 2006 р.н., та [PERSON] , 2016 р.н., було виявлено наявність в житті дітей ряду психотравмуючих ситуацій, пов`язаних з конфліктними відносинами між батьками. Характеристику, яку дівчинка дає батьку - це «злий». В тесті малюнків «Моя сім`я» дівчинка батька у склад сім`ї не включила. Враховуючи ніжний вік дитини, необхідно оберігати її від психотравмуючих ситуацій, як в стані постійного стресу виявлена вірогідність невротичного розвитку особистості. Згідно висновку психолога [PERSON] , зустрічі батька [PERSON] суперечать інтересам виховання дітей, а також посилює їх психічний стан, що може в подальшому привести до порушення соціальної адаптації. Згідно заяви від 14.12.2022 [PERSON] повідомив, що знаходиться на службі в зоні бойових дій та не може бути присутнім на засіданні комісії, але його вимоги щодо графіку спілкування з малолітньою донькою не змінилися. Він зазначив, що хоче спілкуватися зі своїми дітьми, але [PERSON] перешкоджає спілкуванню та налаштовує дітей проти нього. Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 28.09.2021 у справі № 523/13158/21 [PERSON] визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. [PERSON] проти зустрічей доньки з батьком, бо вони будуть погано впливати на емоційний стан [PERSON] (т. 2 а.с. 57-59). Допитаний судом свідок [PERSON] засвідчив, що він знає сторін по справі орієнтовно з 2001 року та є хрещеним батьком їх старшого сина [PERSON] , з позивачем та відповідачкою періодично спілкується. Конфліктів між сторонами він не бачив; про те, що відповідачка забороняє [PERSON] зустрічатися з донькою знає зі слів позивача. Коли [PERSON] був підлітком він з позивачем та [PERSON] неодноразово їздили на футбол, в ліс по гриби, ходили в сауну, на той час стосунки між [PERSON] та його сином були дуже гарні, також він бачив спілкування позивача з [PERSON] , позивач любить своїх дітей. Свідок [PERSON] засвідчила, що вона дружина позивача, діти сторін по справі приїжджали до них додому, вони всі разом проводили час, відвідували атракціони, виставки, ходили на дитячий майданчик. Найбільше у них знаходилась [PERSON] - з 2019 по літо 2021 року, залишалась на декілька днів. Стосунки у позивача з його дітьми були гарні, теплі. Між донькою [PERSON] та її батьком був тісний емоційний зв`язок. Віра говорила, що хоче жити з батьком, але через це її мама буде ображатися. До квітня 2021 все було добре, дитина до них приходила, також спілкувались з [PERSON] по телефону, позивач відводив або забирав дитину з садочка. У подальшому відповідачка почала заперечувати зустрічам батька з донькою, особисто їй телефонувала та говорила, що позивач не має права бачитися з дітьми, бо з ними не живе та щоб до них не приходив. Чоловік відповідачки [PERSON] сказав, щоб позивач до них не з`являвся та дітей буде бачити лише з його дозволу. Коли відповідачка вивезла дітей у невідомому напрямку та заблокувала телефонний зв`язок, позивач розшукував своїх дітей. Останні півроку відповідачка, посилаючись на заборону зустрічам за висновком органу опіки, надає лише 2-3 секунди для спілкування з дитиною по телефону. Чоловік відповідачки провокував позивача, погрожував фізичною розправою. В жовтні 2021 року у приміщенні суду в м. Одесі відповідачка та [PERSON] напали на неї, завдали фізичних ушкоджень, через що вона знімала побої та порушене кримінальне провадження. Свідок [PERSON] засвідчила, що вона є сусідка, знає сторін по справі з 2008 року відколи вони заселилися у їхній будинок, мешкали на одній площадці. Коли позивач почав проживати окремо від відповідачки, то приходив до дітей, любив їх та повністю забезпечував дітей. Дитина [PERSON] дуже дорожила своїм батьком, постійно бігла до нього, як побачить, з позивачем весь час гуляла, не хотіла його залишати. У квітні 2021 відповідачка категорично заперечувала, щоб позивач взяв [PERSON] на вихідні, бо у нього буде дитина від іншої жінки. В червні 2021 року відповідачка з дітьми зникла. Позивач відповідальний батько, турбувався за дітей. Бійок між сторонами ніколи не було, під час їх спільного проживання лише бувало, що вони сварилися, як подружжя. У травні 2021 року відповідачка просила її підписатись у заяві до соціальної служби про те, що позивач до дітей не з`являється та не забезпечує дітей, на що вона відмовилась. Згідно медичної довідки про проходження обов`язкових попереднього та періодичного психіатричних оглядів 2 серії ААН № 175684, яка дійсна до 30.06.2023, та сертифікату про проходження профілактичного наркологічного огляду, який дійсний до 30.06.2023, відповідно, психіатричні та наркологічні протипоказання до виконання роботи за професію менеджер зі збуту у [PERSON] не виявлено (т. 1 а.с. 24, 25). Відповідно довідки МВС України серії ААА № 1113173, [PERSON] на території України станом 02.07.2021 до кримінальної відповідальності не притягувався, незнятої чи непогашеної судимості не мав та в розшуку не перебував (т. 1 а.с. 26). На ім`я [PERSON] за місцем його роботи ПП «СВ-імпекс КО», де працював позивач з 01.01.2011 по 31.08.2020, та ТОВ «Торговий дім «Лідер смаку», де працював з лютого 2021, а також за місцем проживання у м. Бровари - ТОВ «Комфорт-Т2» видані позитивні характеристики (т. 1 а.с. 27-29). Відповідно довідки Дніпровського районного у місті Києві територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 10.05.2022 № 638, позивач [PERSON] з 10.05.2022 призваний на військову службу під час мобілізації, в особливий період та направлений для проходження служби до військової частини [NUMBER] (т. 1 а.с. 197). Позивач за виконання військового та службового обов`язку під час захисту державного суверенітету, територіальної цілісності України від збройної агресії російської федерації нагороджений трьома грамотами та нагрудним знаком «За зразкову службу» (т. 2 а.с. 114-116, 123). Суд,

Outcome: partial