Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду, через свого представника адвоката Чудопалова Ю.Ю., з позовною заявою про визнання права власності на майно в порядку спадкування. Відповідно до позовної заяви зазначає, що [INFO] померла рідна сестра її діда по лінії батька [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 0,76 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер №6122087700:01:001:0307, розташована в с. Синьків Заліщицького району Тернопільської області; земельну ділянку площею 0,76 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер №6122087700:01:001:0484 розташована в с. Синьків Заліщицького району Тернопільської області; будинок житловий з господарськими будівлями та надвірними спорудами [ADDRESS] . Відповідно до заповіту складеного за життя [PERSON] 12.03.2009 все своє майно вона заповіла своєму братові - діду позивачки [PERSON] , який спадщину прийняв як такий, що фактично вступив в управління спадковим майном відповідно до закону, оскільки постійно проживав зі [PERSON] до моменту ї смерті, що підтверджується довідкою виданої виконавчим комітетом Заліщицької міської ради. [INFO] помер дід - батько батька позивачки [PERSON] . З дня смерті діда відкрилась спадщина на його майно, окрім нерухомого майна отриманого у спадок від сестри [PERSON] , до складу спадщини увійшла земельна ділянка площею 1,39 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий №6122087700:01:001:0527 розташована в с. Синьків Заліщицького району Тернопільської області. Заповіту дід [PERSON] не склав. Батько позивачки - син спадкодавця [PERSON] та її баба - дружина спадкодавця [PERSON] - спадкоємці першої черги спадкування за законом спадщину прийняли у строки встановлені чинним законодавством України, як спадкоємці, що фактично вступили в управління спадковим майном, відповідно до закону, оскільки постійно проживали зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджує довідками виданими виконавчим комітету, відповідно до яких баба була зареєстрована за однією адресою з спадкодавцем і проживала з ним на момент смерті, а позивачки батько проживав разом з спадкодавцем без реєстрації, здійснював догляд за спадковим майном і сплачував податки за земельні ділянки. [INFO] померла баба позивачки [PERSON] , за життя нею було складено заповіт, згідно якого все своє майно, вона заповіла своєму сину [PERSON] , про те він як такий, що на момент її смерті не проживав разом зі спадкодавцем із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса у строки визначені законодавством не звернувся та не прийняв спадщину, а тому майно спадкодавиці [PERSON] спадкувалось за законом. Позивачки батько - [PERSON] , як спадкоємець першої черги, спадщину своєї матері [PERSON] прийняв у строки встановлені чинним законодавством України, як такий, що фактично вступив в управління спадковим майном, відповідно до закону, оскільки постійно проживав зі спадкодавцем до моменту її смерті, що підтверджується довідкою виданою виконавчим. [INFO] помер батько позивачки [PERSON] , який заповіту не залишив, у шлюбі не перебував, тому спадкування відбулось за законом. Єдиними спадкоємцями першої черги [PERSON] є лише його діти: відповідач [PERSON] та позивачка [PERSON] . Позивачка спадщину прийняла у строки встановлені законодавство, як така, що фактично вступила в управління спадковим майном, відповідно до закону, оскільки постійно проживала зі спадкодавцем, що підтверджується довідкою. Крім того позивачка зазначає, що є спадкоємицею майна рідної сестри свого діда з боку батька - [PERSON] , яке вона спадкує за правом представлення, враховуючи, що в травні 2022 року їй стало відомо, що рідна сестра діда по лінії батька [PERSON] , яка з 2002 по дату смерті [INFO] проживала і померла в російській федерації. З дня смерті [PERSON] на її майно, що знаходиться на території України відкрилась спадщина, зокрема на земельну ділянку площею 1,39 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий №6122087700:01:001:0529 розташована в с. Синьків Заліщицького району Тернопільської області, земельну ділянку площею 1,39 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий №6122087700:01:001:0528 розташована в с. Синьків Заліщицького району Тернопільської області. З 1 липня 2013 року - моменту відкриття спадщини [PERSON] жоден з її спадкоємців спадщину не прийняв, право на спадкування не реалізував та жодного інтересу до вказаних земельних ділянок не виявив. Відповідач у спадщині [PERSON] не зацікавлений, на спадкове майно не претендує та не заперечує права позивачки на спадкування. Щодо необхідності звернення до суду зазначає, що на день подання позовної заяви всі належні правовстановлюючі документи на спадкове майно, яке є предметом спору, відсутні, у зв`язку з чим вона позбавлена можливості належним чином оформити свої спадкові права. Позивачка просить визнати за нею: право власності на земельну ділянку загальною площею 1,39 га, кадастровий номер №6122087700:01:001:0527 в порядку спадкування за законом, після смерті батька [PERSON] . Визнати право власності за собою на земельну ділянку загальною площею 1,39 га, кадастровий №6122087700:01:001:0529 в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON] ; право власності на земельну ділянку загальною площею 1,39 га, кадастровий №6122087700:01:001:0528 в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON] ; право власності на земельну ділянку загальною площею 0,76 га, кадастровий №6122087700:01:001:0307 в порядку спадкування за законом, після смерті батька [PERSON] ; право власності на земельну ділянку загальною площею 0,76 га, кадастровий №6122087700:01:001:0484 в порядку спадкування за законом, після смерті батька [PERSON] ; право власності на будинок, житловий з господарськими будівлями та надвірними спорудами за адресою [ADDRESS] в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON] . Ухвалою від 14.03.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено що справа розглядатиметься за правилами загального позовного провадження, підготовче провадження призначено на 13.04.2023. Підготовче засідання відкладалося на 29.05.2023. Ухвалою від 29.05.2022 судом витребувано докази по справі. Ухвалою від 29.05.2022 закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті на 13.06.2022. Судовий розгляд справи відкладався на 13.07.2023. 13.07.2023 складено скорочене рішення. Позивачка в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила. Від її представника адвоката Чудопалова Ю.Ю. 17.04.2023 на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без особистої участі позивачки. В судовому засіданні в режими ВКЗ 13.07.2023 представник позивачки позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити з підстав викладених в ньому. 01.05.2023 від адвоката Кузнєцової М.І. надійшла заява, в якій вона просила суд справу розглядати за її відсутності і відсутності відповідача, позов визнає повністю та проти його задоволення не заперечує. До цієї заяви не додано документи на підтвердження повноважень адвоката, як представника, які підтверджуються довіреністю або ордером, що визначено ч.4 ст.62 ЦПК України, у зв`язку з чим, суд не приймає до розгляду зазначену заяву. 04.05.2023 на адресу суду засобами поштового зв`язку надійшла заява від відповідача [PERSON] , в якій він просить справу розглядати за його відсутності, позов визнає повністю та проти задоволення заявлених вимог не заперечує. Суд, заслухавши представника позивачки, перевіривши матеріали справи, оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов до таких висновків. Судом установлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [INFO] в с. Синьків Заліщицького району Тернопільської області померла [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 07.07.2009. Після її смерті відкрилась спадщина на нерухоме майно: земельну ділянку площею 0,76 га цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в на території Синьківської сільської ради Заліщицького району Тернопільської області, кадастровий №61220087700:01:001:0307, про що в матеріалах справи міститься копія державного акту на право власності на земельну ділянку від 20.01.2006; земельну ділянку 0,76 га цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в на території Синьківської сільської ради Заліщицького району Тернопільської області, кадастровий №61220087700:01:001:0484, про що в матеріалах справи міститься копія державного акту на право власності на земельну ділянку від 20.01.2006; житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , про що в матеріалах справи міститься копія свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 13.11.2008. Як свідчать матеріали справи, за життя [PERSON] розпорядилася своїм майном, залишила заповіт на випадок своєї смерті посвідчений 12.03.2009 секретарем Синьківської сільської ради Мудрак Г.А. за реєстровим №3, яким все своє майно заповіла [PERSON] . Згідно наданої суду стороною позивача копії довідки №19-15/36 від 19.04.2021, виданої старостою с. Синьків Виконавчого комітету Заліщицької міської ради Тернопільської області, [PERSON] , яка померла [INFO] проживала без реєстрації біля свого брата [PERSON] за адресою [ADDRESS] , з 2005 року до дня смерті, і у зареєстрованому шлюбі не перебувала. На момент смерті спадкодавця проживали з нею без реєстрації брат - [PERSON] , братова дружина - [PERSON] , племінник - [PERSON] . Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ч.1 ст.1223 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто (ч.1, 2 ст.1269 ЦК України). Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до наданої на запит суду Заліщицькою державною нотаріальною конторою інформаційної довідки зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) інформація щодо [PERSON] , яка померла [INFO] , відсутня. Позивачка не додала до позову документів на підтвердження юридичного факт родинних відносин між [PERSON] , яка померла [INFO] та [PERSON] , а також належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт постійного проживання спадкоємця [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, крім іншого позовна вимога щодо встановлення факту постійного проживання не заявлялася позивачем. Докази звернення [PERSON] до нотаріальної контори з заявою про оформлення зазначеної спадщини та отриманням постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії в матеріалах справи відсутні. [INFO] помер [PERSON] в с. Синьків Заліщицького району Тернопільської області, що підтверджується копією повторного свідоцтва про смерть [NUMBER] від 29.09.2022. Після його смерті відрилась спадщина на спадкове майно. Як стверджує позивачка у позовній заяві, спадщину після смерті [PERSON] прийняли дружина [PERSON] та син [PERSON] (батько позивачки), як спадкоємці першої черги, такі що фактично вступили в управління спадковим майном відповідно до закону. Оскільки постійно проживали за спадкодавцем на час відкриття спадщини, про що надано копію довідки виданої виконавчим комітетом Заліщицької міської ради №19-15/37. Проте таке твердження позивачки спростовується наступним. Державним нотаріальним архівом Тернопільської області надано на запит суду копію спадкової справи №198, заведеної Заліщицькою державною нотаріальною конторою в 2013 році до майна померлого [INFO] [PERSON] . Згідно копії спадкової справи №198 спадщину після померлого [INFO] [PERSON] , останнє місце проживання якого було [ADDRESS] , прийняла його дружина [PERSON] , про що подала заяву, і оформила свої спадкові права на спадкове майно - 1/3 частки житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами за [ADDRESS] , про що свідчить копія свідоцтва про право на спадщину за законом №67 від 28.01.2014. Заяви інших спадкоємців про прийняття спадщини в матеріалах справи відсутні. В матеріалах спадкової справи міститься копія довідки виданої Синьківською сільською радою Заліщицького району Тернопільської області №452 від 21.05.2013, згідно якої на день смерті [PERSON] у житловому будинку [ADDRESS] проживали і була зареєстровані: дружина - [PERSON] . А згідно наданої позивачкою, копії довідки №300/3 від 13.04.2021 старостинським округом №3 Магдалинівської селищної ради Дніпропетровської області, [PERSON] був зареєстрований та постійно проживав за адресою [ADDRESS] . Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. (ст.1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (ст.1223 ЦК України). Відповідно до ст.1261 ЦК України першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто (ч.1, 2 ст.1269 ЦК України). Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, враховуючи норми спадкового законодавства, спростовується твердження позивачки про те, що її батько [PERSON] прийняв спадщину після смерті свого батька [PERSON] , який помер [INFO] , оскільки спадщину прийняла і оформила свої спадкові права лише дружина спадкодавця - [PERSON] , в свою чергу [PERSON] заяву про прийняття спадщини у строки встановлені ч.1 ст.1270 ЦК України до нотаріальної контори не подав, та постійно не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, належних та допустимих доказів протилежного суду позивачкою не надано. Щодо прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , то суд враховує наступне. [PERSON] померла [INFO] в м. Заліщики Заліщицького район Тернопільської області, про що свідчить копія свідоцтва про смерть [NUMBER] [INFO] . Після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно. [PERSON] за життя склала заповіт, який посвідчений за реєстровим №14 від 17.04.2014 секретарем Синьківської сільської ради Мудрак Г.А., згідно умов якого все своє майно заповіла [PERSON] . [PERSON] у позовній заяві стверджує, що спадкоємиць за заповітом [PERSON] , як такий що на момент смерті не проживав разом зі спадкодавцем із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса у строки визначені законодавством не звернуся та не прийняв спадщину, а тому майно спадкодавця [PERSON] спадкувалося за законом. А батько позивачки [PERSON] , як спадкоємець першої черги спадщину своєї матері [PERSON] прийняв. Фактично ступив в управління майном, оскільки постійно проживав за спадкодавцем, про що позивач надала довідку виконкому Заліщицької міської ради №19-15/38 від 19.04.2021. Проте, таке твердження [PERSON] не знайшло підтвердження під час розгляду справи, оскільки відповідно до наданої на запит суду Заліщицькою державною нотаріальною конторою копії спадкової справи №79/2015 до майна померлої [PERSON] , яка померла [INFO] , з заявою про прийняття спадщини на підставі заповіту звернувся 19.05.2015 [PERSON] , який також просив видати на його ім`я свідоцтво на спадщину. Зазначене свідчить, що [PERSON] вступив у спадщину, проте не оформив своїх спадкових прав. В матеріалах спадкової справи №79/2015 міститься копії довідки №329 видана виконкомом Синьківської сільської ради, відповідно до якої [PERSON] , яка померла [INFO] , дійсно проживала (зареєстрована) за адресою [ADDRESS] , з 1972 року до смерті, на момент смерті у зареєстрованому шлюбі не перебувала, інші спадкоємці крім [PERSON] не має, на момент смерті проживала (зареєстрована) сама. Окрім того, суд враховує вже попередньо досліджену, надану позивачкою разом з позовом, копії довідки №300/3 від 13.04.2021 старостинським округом №3 Магдалинівської селищної ради Дніпропетровської області, згідно якої [PERSON] був зареєстрований та постійно проживав за адресою [ADDRESS] , що свідчить про неможливість постійного його проживання разом із спадкодавцем [PERSON] на час її смерті [INFO] . Зазначене свідчить, що батько позивачки [PERSON] не звернувся у визначений законом строк до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , постійно із спадкодавцем на момент її смерті не проживав, що свідчить що він пропустив строк на прийняття спадщини. Батько позивачки [PERSON] помер [INFO] в с. Котовка Магдалинівського району Дніпропетровської області, про що свідчить копія свідоцтва про смерть [NUMBER] . Після його смерті відкрилась спадщина. Як вже було встановлено судом, згідно наданої позивачкою копії довідки №300/3 від 13.04.2021 старостинським округом №3 Магдалинівської селищної ради Дніпропетровської обл., [PERSON] був зареєстрований та постійно проживав за адресою [ADDRESS] . Згідно довідки на момент смерті проживали та були зареєстровані за вказаною адресою також [PERSON] - дружина, [PERSON] - син, [PERSON] - дочка, [PERSON] - онук, [PERSON] - не родич. У позові [PERSON] стверджує, що її батько [PERSON] заповіту не залишив, у шлюбі не перебував, тому спадкування відбулось за законом. Єдиними спадкоємцями першої черги після нього є лише його діти: відповідач [PERSON] та позивач [PERSON] .. Позивачка спадщину прийняла у строки встановлені законодавство, як така, що фактично вступила в управління спадковим майном, відповідно до закону, оскільки постійно проживала зі спадкодавцем, що підтверджується довідкою. На запит суду Магдалинівська нотаріальна контора надала копію спадкової справи №4/2018 заведену щодо майна померлого [INFO] [PERSON] . Відповідно до копії спадкової справи [PERSON] 12.01.2018 подала до Магдалинівської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Позивачка 18.02.2020 оформила свої спадкові права після смерті батька на спадкове майно - земельну ділянку площею 1,3942 га, розташовану на території Синьківської сільської ради Заліщицького району Тернопільської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6122087700:01:001:0534, про що отримала свідоцтво про право на спадщину за законом зареєстроване в реєстрі за №114. В матеріалах спадкової справи №4/2018 міститься заява від 12.02.2020 подана до Магдалинівської державної нотаріальної контори відповідачем по справі [PERSON] , згідно якої він повідомив, що спадщину у встановлений шестимісячний законом термін не прийняв, та на оформлення своїх спадкових прав строк не претендує, не заперечує проти одержання свідоцтва про право на спадщину дочкою померлого [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст.4, ч.1 ст.5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно ч.1ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки. За змістом наведених норм до спадкоємців переходять лише ті права та обов`язки (спадщина) спадкодавця, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч.1 ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. На підставі ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.1261-1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом). Згідно ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст.1259 цього Кодексу. Відповідно до ч.1, 3 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Предметом спору в даній справі успадкування спадкової маси після смерті [PERSON] , який за твердженням позивачки успадкував спадкову масу після смерті своїх родичів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , проте не оформив своїх спадкових прав. Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії оформлення спадщини та видачі свідоцтва про спадщини в матеріалах справи відсутня. Враховуючи приписи ч.3 ст.1268 ЦК України, відповідач [PERSON] , який є спадкоємцем першої черги і постійно проживав зі спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] , вважається таким що не прийняв спадщину після смерті батька, враховуючи що в матеріалах спадкової справи №4/2018 заведеної Магалинівською державною нотаріальною конторою, на аркуші 23 міститься його відмова від прийняття спадщини. Згідно з ч.1 ст.48 ЦПК України, сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Відповідно до ч.1, 2 ст.51 ЦПК України, суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження в справі. Статтею 175 ЦПК України передбачено, що викладаючи зміст позовної заяви, саме позивач визначає коло відповідачів, до яких він заявляє позовні вимоги. Відповідач - це особа, яка, на думку позивача порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. У постанові Верховного Суду від 18.12.2019 року в справі № 265/6868/16-ц (провадження №61-34234св18) зроблено висновок про те, що у справах про визнання права власності у порядку спадкування належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці), який прийняв спадщину, а у випадку його відсутності, усунення від права на спадкування, неприйняття ним спадщини, а також відмови від її прийняття, належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування. Позов спадкоємця, який бажає прийняти спадщину порушує права іншого спадкоємця, який спадщину прийняв, тому належними відповідачами у спорах про визнання права на спадщину є спадкоємці, які прийняли спадщину. Орган місцевого самоврядування залучається до участі в справі цієї категорії в якості відповідача виключно у випадку відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття. Згідно зі ст.51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. У постанові від 17.04.2018 у справі №523/9076/16-ц (провадження №14-61цс18) Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження. У постанові Верховного Суду від 28.10.2020 у справі №761/23904/19 (провадження №61-9953св20) зазначено, що визначення позивачем у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням потрібного кола осіб, які мають відповідати за позовом. Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14.12.2022 по справі №761/7893/19 (провадження №61-9077св22) зроблено висновок про те, що відповідач по справі не є учасником спадкових правовідносин з приводу визначення спадкоємцю додаткового строку для прийняття спадщини після смерті спадкодавця, а тому у цій справі судовим рішенням питання про майнові права, свободи, інтереси та (або) обов`язки відповідача не вирішуються, тому суди попередніх інстанції дійшли обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог позивача. Така позиція Верховного Суду є сталою судовою практикою, що підтверджується, зокрема, постановами Верховного Суду від 25.01.2023 у справі №687/1104/21 (провадження №61-8578св22), від 07.02.2923 у справі №456/1045/20 (провадження №61-3976св22) та від 22.03.2023 у справі №741/713/20 (провадження №61-10128св22). У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23.11.2022 у справі №543/459/21 (провадження №61-30св22) вказано, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 у справі №523/9076/16-ц). Предметом спору у цій справі є визначення додаткового строку для прийняття спадщини, а тому відповідачами у справі мають бути спадкоємці, які прийняли спадщину, а при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. На підставі наведеного суд вважає, що позов пред`явлено до неналежного відповідача [PERSON] , який не є учасником спадкових правовідносин з приводу визнання права власності на майно в порядку спадкування після смерті спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] , оскільки він відмовився від прийняття спадщини, про що в матеріалах справи міститься заява подана до нотаріальної контори, а тому у цій справі судовим рішенням питання про майнові права, свободи, інтереси та (або) обов`язки відповідача не вирішуються, тому суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог позивача. Відповідачами у цій справі є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Щодо прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] у с. Булатово, Красновишерський район, Пермський край, російської федерації, то суд відмовляє у задоволені позову в цій частині, враховуючи що позивачкою не доведено прийняття спадщини у встановлений законом строк, позовна вимога про поновлення їй строку на прийняття спадщини не заявлялася, не доведено як коло спадкоємців, так і родинних відносин зі спадкодавцем. Крім іншого, позивачкою не доведено наявність перешкод у оформленні спадщини в нотаріальному порядку, не надано доказів звернення до нотаріальної контори з заявою про оформлення спадщини та отримання постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Відповідно до ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч.1, 2 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. З огляду на встановлене, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити у зв`язку з пред`явленням [PERSON] позову до неналежного відповідача, а також недоведеністю заявлених позовних вимог встановлених судом фактичним обставинам справи. На підставі ст.328, 1216-1218, 1223, 1258, 1261, 1268-1270 ЦК України,

Outcome: dismissed