Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-12 00:00:00

У березні 2023 року [PERSON] звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до [PERSON] , усунувши недоліки якого у квітні 2023 року на виконання ухвали суду від 27 березня 2023 року та від 18 квітня 2023 року, просить суд: розірвати шлюб між позивачем та відповідачем зареєстрований 20 листопада 2015 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського управління юстиції, актовий запис № 580. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що 20 листопада 2015 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб від якого мають сина [PERSON] , [INFO] . З часом сімейні стосунки погіршились, що в кінцевому результаті призвело до постійних сварок та з лютого 2022 року, фактично було припинено спільне проживання. Відповідач з дитиною проживає окремо та спільного господарства не ведеться. Примирення з відповідачем вважає неможливим, оскільки відсутнє взаєморозуміння, втратили почуття любові та поваги один до одного, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом. Спору про поділ майна не має. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 травня 2023 року у справі відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом сторін). В судове засідання позивач [PERSON] подав 19 червня 2023 року, зареєстровану в канцелярії, заяву про розгляд справи без участі. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилась повторно, причини неявки суд не повідомила, будь-яких заяв або клопотань, відзову чи заперечень проти позову, письмових пояснень, до суду не надала. Про розгляд справи судом відповідач повідомлялась п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України за адресою зареєстрованого у встановленому порядку її місяця проживання, згідно відомостей Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області та відомостей з Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Управління у сфері державної реєстрації Відділу формування та ведення реєстру територіальної громади Дніпровської міської ради (а.с. 22, 28). Однак, поштові судові відправлення повернулось до суду з відмітками відділення поштового зв`язку «Укрпошта»: «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 67, 68, 69). Згідно п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси, вважається належним повідомленням про розгляд справи судом. Крім того, про розгляд справи судом відповідач повідомлялась в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення про її виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с. 66) та відповідно до вказаної ч. 11 ст. 128 ЦПК України, з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Враховуючи зазначене, відповідач вважається такою, що належним чином повідомлена про розгляд справи судом та враховуючи відсутність відомостей про поважні причини неявки, є такою, що не з`явилась до суду повторно без поважних причин. У відповідності до гл. 10 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи. Згідно ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, уразі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). На підставі, що відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин та не подав відзив, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи зазначене вище, суд вважає можливим провести розгляд даної справи у відсутності учасників справи, ухваливши по справі заочне рішення. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Встановлено, що між [PERSON] до [PERSON] був зареєстрований шлюб 20 листопада 2015 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис № 580 та видано свідоцтво про шлюб (а.с. 55). Під час реєстрації шлюбу між позивачем та відповідачем, відповідач змінила своє дошлюбне прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », питань про зміну набутого у шлюбі прізвища на дошлюбне позивачем суду не заявляється. Згідно свідоцтва про народження позивач та відповідач у шлюбі мають малолітню дитину: сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 56). Спору про поділ майна між подружжя також заявлено не було. Позивач наполягає на розірвання шлюбу та вважає примирення з відповідачем не можливим. Положеннями ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 1\~ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2\~ст. 104 СК України\~та ч. 3\~ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем. Враховуючи, що встановленими у справі обставинами підтверджується неможливість збереження шлюбу між позивачем та відповідачем, на розірвання якого наполягає сторона позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу між подружжям підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі викладеного та

Outcome: approved