Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-02 00:00:00

Зміст позовних вимог У лютому 2023 року [PERSON] звернувся до Деснянського районного суду міста Києва з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири, в якій просить суд: - стягнути з [PERSON] на його користь відшкодування збитків (майнової шкоди), в розмірі 132 000,00 грн, які завдані внаслідок залиття (пошкодження) квартири [ADDRESS] ; - стягнути з [PERSON] на його користь відшкодування моральної (немайнової) шкоди, в розмірі 20000,00 грн, яка завдана внаслідок залиття (пошкодження) квартири [ADDRESS] ; - стягнути з [PERSON] на його користь судові витрати. Позовні вимоги мотивовані тим, що з 2008 року позивач є власником квартири [ADDRESS] . Дана квартира позивача знаходиться на 7 поверсі вказаного багатоквартирного будинку. На 8 поверсі цього ж будинку знаходиться квартира [ADDRESS] , яка з 2018 року належить відповідачу на праві приватної власності. 06.04.2022 з вини відповідача здійснено залиття квартири [ADDRESS] з вище розташованої квартири відповідача [ADDRESS] , внаслідок чого пошкоджено оздоблення квартири позивача та у зв`язку з чим це житло потребувало відновлення (ремонту тощо). Комісією Житлово-експлуатаційної дільниці № 319 КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва», яке управляло, утримувало та обслуговувало будинок [ADDRESS] , проведено обстеження зазначених вище квартир позивача і відповідача та встановлено залиття і пошкодження квартири [ADDRESS] , яке відбулось 06.04.2022. Дана комісія Житлово-експлуатаційної дільниці № 319 виявила, що у ванній кімнаті квартири відповідача [ADDRESS] був розібраний сифон під умивальником, тобто мав місце факт витоку води з обладнання і мережі квартири відповідача, який спричинив залиття і пошкодження квартири [ADDRESS] . За замовленням позивача суб`єктом оціночної діяльності, ТОВ «Центр незалежної експертної оцінки» і оцінювачем, [PERSON] , проведено оцінку та складено висновок від 13.09.2022 про вартість проведення відновлюваного ремонту квартири [ADDRESS] після її залиття (потопу), згідно з яким вартість проведення відновлюваного ремонту (з податком на додану вартість) квартири становить 132 000,00 грн. Внаслідок залиття квартири позивача [ADDRESS] та пошкодження даного житла, що відбулось із вини відповідача, позивач стверджує, що йому було завдано моральну шкоду, в розмірі 20 000, 00 грн., яка полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з пошкодженням його квартири, протиправною поведінкою відповідача щодо використання свого майна на шкоду його правам і щодо неутримання свого майна, що призвело до залиття його квартири, відсутністю у позивача можливості повноцінно володіти та користуватись квартирою через необхідність її ремонту, відновлення її належного стану, душевними переживаннями через володіння, користування пошкодженою квартирою, що є неприйнятним для позивача. Разом з позовною заявою позивачем подано клопотання про допит свідків. Рух справи Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 03 березня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 08.06.2023 розгляд справи відкладено на 03.07.2023 у зв"язку з неявкою відповідачки. У судовому засіданні 03.07.2023 судом допитано свідка [PERSON] . Також у судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги та просили суд їх задовольнити. Відповідачка повідомлялася про розгляд справи шляхом направлення судової повістки на адресу зареєстрованого місця проживання ( [ADDRESS] ). Поштове відправлення повернулося до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. З огляду на вказані обставини та приписи процесуального закону, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача, який повідомлений належним чином та не повідомив суду причини своєї неявки. Оскільки відповідач про розгляд справи повідомлявся належним чином, відзив на позовну заяву не подав та не повідомив причини його неподання, а також те, що зі сторони позивача не надійшло заперечень щодо розгляду справи в порядку заочного провадження, суд вважає можливим розглянути спір відповідно до ст. 280-282 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення. Фактичні обставини, встановлені судом Позивач є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності серії [NUMBER] від 11.04.2008. Відповідно до технічного паспорта від 04.01.2008 вказана квартира розташована на 7 поверсі 21-23-25 поверхового будинку та складається з двох кімнат. Згідно з інформаційною довідкою № 320656025 від 19.01.2023 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, власником квартири [ADDRESS] з 16.08.2018 є відповідач - [PERSON] . 06 квітня 2022 року в будинку [ADDRESS] сталося залиття квартири [ADDRESS] . Вказаний факт підтверджується актом від 13.06.2022, складеним комісією у складі: майстра технічної дільниці [PERSON] , інженера І кат. [PERSON] , сл.-сантехніка [PERSON] , яким встановлено, що 06 квітня 2022 року в будинку [ADDRESS] сталося залиття квартири [ADDRESS] . Квартира розташована на 7 поверсі 21-23-25 поверхового будинку серії КТ-16 2007 року забудови. Після залиття в квартирі пошкоджені опоряджувальні роботи, а саме: - кухня - відшарувались на стиках шпалери 9,78 м?; - коридор - пошкоджена дерев`яна обшивка стіни - 1,3 м?, пошкоджені шпалери на стіні - 2,24 м?, пошкоджено фарбування водними сумішами на стелі - 0,5 м?; - хол - пошкоджена на підлозі паркетна дошка - 3,0 м2, пошкоджено шпалери на стінах - 3,1 м?; - зал - пошкоджені шпалери на стінах - 2,6 м?; - коридор - біля санвузла пошкоджена на підлозі паркетна дошка - 2,08 м?; - спальня - пошкоджені шпалери на стіні 1,0 м?. При обстеженні вище розташованої квартири [ADDRESS] за даною адресою слюсарем сантехніком ЖЕД-319 виявлено таке: в ванній кімнаті був розібраний сифон під умивальником. Слюсарем-сантехніком встановлено заглушку на холодне та гаряче водопостачання. Свідок [PERSON] показала, що є сусідкою позивача та відповідача. В ніч з 05 на 06 квітня люди скаржились, що їх затоплює. Квартира [ADDRESS] знаходиться саме над квартирою [ADDRESS] . Свідок телефонувала мешканцям № [NUMBER] квартири, але там ніхто не відповідав. Мешканці перекрили воду, а 06.04.2022 зранку свідок зайшла разом з позивачем у його квартиру [ADDRESS] та побачила, що на стінах потьоки, підлога вздута, в кватирі була вода. Мешканка квартири [ADDRESS] заперечувала свою вину, але в цей же день сантехнік з ЖЕД № 319 виявив проблеми саме у неї в квартирі та перекрив водопостачання. Позивач звернувся до суб`єкта оціночної діяльності - ТОВ «Центр незалежної експертної оцінки» для визначення розміру завданої шкоди. Відповідно до висновку від 13.09.2022 про вартість проведення відновлюваного ремонту квартири [ADDRESS] після її залиття (потопу), вартість проведення відновлюваного ремонту (з податком на додану вартість) квартири становить 132 000,00 грн. Щодо стягнення матеріальної шкоди, завданої залиттям Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Відповідно до положень статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до положень статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Отже, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Відповідно до положень статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов`язує. Відповідно до положень статті 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із статтею 382 ЦК України квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. Усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Відповідно до п. 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків», затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 24 серпня 2006 року № 45, власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний: дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг; проводити за власні кошти ремонт квартири (наймач (орендар) згідно з договором найму (оренди); забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання. Пунктом 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій визначено, що у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт, типовий зразок якого міститься у Правилах. Додатком 4 до вказаних Правил встановлено форму акта, з якої вбачається, що в ньому повинно бути відображено: дату складання акта (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та займані посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, з вини якого сталося залиття; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття. Аналізуючи наданий акт встановлено, що він відповідає типовому зразку, що міститься у Правилах. У пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» (зі змінами) роз`яснено, що, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, завдана фізичній особі, майну фізичної особи чи майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Враховуючи, що [PERSON] не спростувала той факт, що залиття квартири, яка є власністю позивача, сталося не з її вини, суд доходить висновку про правомірність покладення обов`язку з відшкодування шкоди, завданої [PERSON] , саме на неї. Розмір завданої відповідачем шкоди встановлений висновком від 13.09.2022 про вартість проведення відновлюваного ремонту квартири [ADDRESS] після її залиття (потопу) та складає 132 000,00 грн. Вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Щодо стягнення моральної шкоди Відповідно до ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Відповідно до пункту 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. У п. 9 вказаної постанови роз`яснено, що суд має врахувати характер та обсяг заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, ступінь вини відповідача у кожному конкретному випадку, а також інші обставини, зокрема, характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. При цьому, Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року). З огляду на природу інституту відшкодування моральної шкоди, цілком адекватними і самодостатніми критеріями визначення розміру належної потерпілому компенсації є морально-правові імперативи справедливості, розумності та добросовісності. Враховуючи, що внаслідок пошкодження майна позивачу були спричинені моральні страждання, враховуючи обсяги пошкоджень та їх наслідки, засади розумності і справедливості, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача на відшкодування моральної шкоди у розмірі 20 000,00 грн. Щодо судових витрат Позивач вказує, що ним понесені витрати з оплати послуг оцінювача щодо проведення оцінки вартості матеріального збитку, що підтверджується зазначеним висновком від 13.09.2022, договором № 026 від 06.09.2022 про надання оціночних послуг, рахунком на оплату № 80 від 06.09.2022 ТОВ «Центр незалежної експертної оцінки», актом надання послуг № 064 від 13.09.2022 ТОВ «Центр незалежної експертної оцінки», платіжним дорученням №364416 від 08.09.2022 на суму 6000,00 грн. Відповідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать витрати на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Отже, сплачені позивачем кошти у розмірі 6000,00 грн. підлягають стягненню з відповідачки у відшкодування понесених позивачем витрат з проведення оцінки матеріального збитку з метою звернення до суду. Частиною третьою статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних і з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Також, Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19). За надану правничу допомогу позивач сплатив 8 000,00 грн., що підтверджується договором № 1/3 від 25.01.2023 про надання правової допомоги з Додатковою угодою № 1, рахунком-фактурою № СФ-0000361 від 26.01.2023, актом № ОУ-0000355 від 26.01.2023, звітом від 26.01.2023 про виконання договору № 1/3 від 25.01.2023 про надання правової допомоги, квитанцією № СH7В-1254-021С-ТТ08 від 26.01.2023 на суму 2000,00 грн., рахунком-фактурою № СФ-0000367 від 23.02.2023, актом № ОУ-0000362 від 28.02.2023, звітом від 28.02.2023 про виконання договору № 1/3 від 25.01.2023 про надання правової допомоги, квитанцією № 88РК-4СКМ-С3МН- Р2КР від 23.02.2023 на суму 6000,00 грн. У зв`язку з викладеним вказані витрати за надану правничу допомогу підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Отже, на підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved