Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-04 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову посилається на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 09.06.2008 року відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. В порушення умов договору, відповідачка свої зобов`язання належним чином не виконав в результаті чого утворилась заборгованість за кредитом станом на 15.04.2023 року в сумі 42377,69 гривень, яка складається з наступного: - 38899,17 грн. - заборгованість за кредитом; - 3478,52 грн.- заборгованість за відсотками за користування кредитом. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 03.05.2023 року провадження по справі відкрито та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Рух справи висвітлено у відповідних ухвалах. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. В матеріалах справи міститься заява представника позивача за довіреністю Дашка В.М. про розгляд справи за відсутності сторони позивача, в якій він підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення суду. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідачка у судове засідання повторно не з`явилася, про день та час слухання справи була повідомлена своєчасно і належним чином в порядку\~ст. 128 ЦПК України. Поштові відправлення направлені на адресу місця реєстрації відповідачки повернулись до суду не врученими із відміткою поштової установи про причини невручення: "адресат відсутній за вказаною адресою". Відповідачка в установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України\~строк не подала до суду відзив на позовну заяву, у зв`язку із чим суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8\~ст. 178 ЦПК України. Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідачка належним чином повідомлялася про місце і час судового засідання, суд розглядає справу за відсутності відповідача та згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне. Відповідно до кредитного договору від 09.06.2008 року, укладеного між ПАТ КБ «Приватбанк» (правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк») та [PERSON] , Банк надав Позичальникові кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту. В заяві зазначено, що відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилася та погодилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані для ознайомлення в письмовому вигляді. Відповідно до Умов кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», які також підписані відповідачкою, остання зобов`язалася щомісяця сплачувати грошові кошти у розмірі 7% від суми заборгованості (але не менше 50,00 грн та не більше залишку заборгованості). В порушення умов кредитного договору, відповідачка зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим станом на 15.04.2023 року утворилась заборгованість, які до цього часу не погашена. Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них, суд виходить з наступного. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України підписанням договору сторонами досягнуто домовленість щодо встановлення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов`язків. Статтею 634 ЦК України передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, якщо при цьому були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що шляхом підписання Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку між банком та [PERSON] 09.06.2008 року укладено кредитний договір, позивач умови кредитного договору виконав належним чином, надавши відповідачці кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. В подальшому суми кредитного ліміту змінювались: 09.06.2008 року - до 0,00 грн.; 10.06.2008 року - 1000,00 грн.; 12.02.2009 року - до 800,00 грн.; 21.01.2011 року - до 900,00 грн.; 23.07.2011 року до 1000,00 грн.; 29.09.2011 року - до 670,00 грн.; 15.11.2011 року - до 610,00 грн.; 28.03.2012 року - до 450,00 грн.; 03.05.2012 року - до 420,00 грн.; 25.06.2012 року - до 350,00 грн.; 30.01.2013 року - до 5700,00 грн.; 05.11.2016 року - до 6000,00 грн.; 01.10.2018 року 15000,00 грн.; 13.06.2019 року - до 29000,00 грн.; 06.02.2020 року - до 31000,00 грн.; 29.04.2021 року - до 36000,00 грн.; 13.09.2021 року - до 41000,00 грн.; 20.12.2022 року - до 40999,17 грн., що підтверджено довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] та Випискою за договором. Однак, відповідачка належним чином свої зобов`язання не виконувала, у визначені договором строки погашення заборгованості за кредитним договором не здійснила, внаслідок чого у відповідачки перед позивачем станом на 15.04.2023 року утворилась заборгованість за простроченим тілом кредиту в сумі 38899,17 грн., яка підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача. Відповідно до п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов`язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Відповідно до п. 5.5 Умов та правил надання банківських послуг, за користування кредитом Банк нараховує відсотки в розмірі, встановленому Тарифами Банку, з розрахунку 360 календарних днів на рік. Враховуючи неналежне виконання відповідачкою своїх договірних зобов`язань, суд вважає позовні вимоги позивача про стягнення з відповідачки 3478,52 грн. заборгованості за відсотками, такою, що підлягає задоволенню. Згідно платіжного доручення № PROM4ВАRОЕ від 24.04.2023 року при пред`явленні позову до суду були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2684,00 гривень. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме з відповідачки на користь позивача стягуються витрати по оплаті судового збору. На підставі викладеного і

Outcome: approved