Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-13 00:00:00

Представник позивача адвокат Бовшик М.Ю., діючи в інтересах [PERSON] звернувся в суд з позовом до Приватного акціонерного товариства «Миронівський хлібопродукт» (далі - ПрАТ «МХП»), [PERSON] про відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що внаслідок ДТП, що мала місце 02.01.2022 о 08:35 год. в с. Гамарня по вул. Центральна, 2, Черкаського району, Черкаської області, [PERSON] (далі відповідач-2), перебуваючи з відповідачем ПрАТ «МХП» (відповідач-1) у трудових відносинах, виконуючи свої трудові обов`язки, керував транспортним засобом - ПАЗ, д.н.з. [NUMBER] , під час виконання маневру повороту ліворуч здійснив зіткнення з стоячим транспортним засобом Нива, д.н.з. [NUMBER] , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями відповідач-2 порушив п.10.1 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, про що був складений протокол про адміністративне правопорушення. Згідно постанови Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 10.02.2022 відповідача-2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. 09.06.2022 на рахунок [PERSON] від СК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» надійшли кошти в розмірі 34756,07 грн., як регламентна виплата, а згідно документів, які надала організація, що виконувала ремонтні роботи, сума ремонту з урахуванням запасних частин склала 47049,50 грн., вважає, що різницю в розмірі 12292,80 грн. має відшкодувати відповідач-1 - ПрАТ «МХП». Крім того, [PERSON] завдана моральна шкода, яка полягає у психоемоційних стражданнях, соціальному благополуччі, що виразилося в стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку із пошкодженням її майна. Внаслідок протиправної поведінки винуватця ДТП, позивачка на деякий час була позбавлена можливості реалізувати свої уподобання та бажання. [PERSON] відчула себе ошуканою, що негативно позначилося на її психічному стані, змусило її сильно нервувати і переживати з приводу існування її сім`ї, також була змушена економити на продуктах харчування. Протиправні дії відповідача-2 спричинили порушення її звичного життєвого укладу, тому що у неї з`явилася необхідність відстоювати свої права у судовому порядку, витрачати на це багато свого часу та оплачувати послуги правничої допомоги консультуватися з адвокатом. Просить суд стягнути з ПрАТ «МХП» на користь позивача суму матеріальної шкоди в розмірі 12292,80 грн. Стягнути з [PERSON] на користь позивача суму моральної шкоди в розмірі 5000 грн. Покласти на відповідачів відшкодування понесених позивачем судових витрат: судового збору та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7000 грн. В ході розгляду справи проведено наступні процесуальні дії: Ухвалою судді від 07.04.2023 вище вказаний позов було залишено без руху, надано строк для усунення недоліків. 12.04.2023 на виконання даної ухвали суду представником позивача було надано до суду належним чином завірені копії документів та додано квитанцію про сплату судового збору. Ухвалою судді від 10.05.2023 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб, які беруть участь у справі, витребувано докази по справі. 23.05.2023 від ПрАТ «Українська Страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» (далі - ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп») на виконання ухвали про витребування доказів надійшли матеріали у справі про страхове відшкодування № 220000512817 (а.с.120-145). Відповідачі належним чином повідомлені про розгляд справи, 16.05.2023 та 19.05.2023 ним отримано позовну заяву з додатками, що підтверджується рекомендованими повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.146,147). Після надходження витребуваних документів, 13.06.2023 учасників справи було повідомлено про можливість ознайомлення з матеріалами справи протягом десяти днів з моменту отримання даного повідомлення та надання суду додаткових пояснень щодо предмету спору (а.с.148). Після чого представником позивача було ознайомлено з матеріалами справи, а представником відповідача-1 направлено 30.06.2023 відзив на позовну заяву, який надійшов до суду 04.07.2023 (а.с.155-226). Так, відповідно до наданого суду відзиву на позов, представник відповідача-1 позов не визнала повністю, вважає, що позивач мав пред`явити дані позовні вимоги до страховика - ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», оскільки страховик несе відповідальність у межах ліміту страхового відшкодування, що складає 130000 грн. Лише у разі, коли шкода потерпілому під час ДТП перевищує ліміт страхового відшкодування, то обов`язок відшкодувати позивачеві різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою переходить до винуватця ДТП (постанова ВП ВС від 04.07.2018 № 755/18006/15-ц, постанова ВС від 19.01.2022 №350/1376/19). Також вказує про те, що надані позивачем квитанції до прибуткових касових ордерів №107 та №124 є неналежними доказами оплати послуг, а тому позивачем не доведено факт понесення збитків. Відпрвідач-1 отримав від страхової компанії лист з додатками запитуваних документів, серед яких Акт виконаних робіт №2 від 13.01.2022 на суму 29970,00 грн., виконавцем якого виступив ФОП [PERSON] , замовник [PERSON] , що підтверджує факт ремонту автомобіля належного позивачу. Вважає, що документи надані позивачем, а саме наряд-замовлення №48 та Акт виконаних робіт №2 від 13.01.2022 мають розбіжності щодо сум, які підлягають до відшкодування. Щодо моральної шкоди представник відповідача-1 зазначила, що позивачем не надано суду доказів на завдання та нанесення моральної шкоди, страхове відшкодування виплачено страховиком у стислі строки. Просить суд у задоволенні позову відмовити та поновити строк на подання відзиву, у зв`язку з тим, що після отримання позову з додатками та ухвалою суду про відкриття провадження, скерувала відповідний запит до страхової компанії на отримання відповідних документів, без надання яких не могла сформувати думку щодо предмету спору. Витребувані документи від ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» надійшли лише 29.06.2023, після чого відразу було сформовано відзив та направлено на адресу суду. Суд, дослідивши усі наявні матеріали справи, встановивши наявність обставин, яким обґрунтовуються позовні вимоги, визнавши щодо виниклих правовідносин, зумовлених встановленими фактами, а також щодо правових норм, якими врегульовані ці правовідносини, приходить до наступного. Згідно вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що постановою Канівського міськрайонного суду Черкаської області №697/25/22 від 10.02.2022, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на останнього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить850 грн. (а.с.81). З тексту даної постанови вбачається, що [PERSON] 02.01.2022 о 08 год. 35 хв. в с. Гамарня, вул. Центральна, 2, керував транспортним засобом ПАЗ д.н.з. [NUMBER] та під час виконання маневру повороту ліворуч здійснив зіткнення з стоячим транспортним засобом Нива д.н.з. [NUMBER] в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями [PERSON] порушив п.10.1 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, про що був складений протокол про адміністративне правопорушення, з яким він був ознайомлений. Ч. 6 ст. 82 ЦПК України передбачено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, в питанні, чи мали місце ці дії, (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Транспортний засіб CHEVROLET NIVA, д.н.з. [NUMBER] , належить позивачу [PERSON] , на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] (а.с.66,67). Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу CHEVROLET NIVA, д.н.з. [NUMBER] , на момент ДТП була застрахована на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів Поліс № 203911404 страховою компанією ПАТ «НАСК» ОРАНТА» (а.с.72). Цивільно-правова відповідальність відповідача-1, забезпечений транспортний засіб марки ПАЗ д.н.з. [NUMBER] , була застрахована згідно полісу №ЕР-204015084 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності у ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп»», ліміт страхового відшкодування за шкоду, заподіяну майну визначено в розмірі 130000 грн. (а.с.86,121). Відповідно до заяви позивача [PERSON] від 15.04.2022, остання звернулася до ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» з вимогою здійснити відшкодування оціненої шкоди заподіяної в результаті ДТП, що сталася 02.01.2022 о 09:30 год. в с. Гамарня по вул. Центральна, 2, під час якої [PERSON] керував транспортним засобом ПАЗ д.н.з. [NUMBER] , здійснив маневр повороту ліворуч та зіткнувся з іншим транспортним засобом Нива д.н.з. [NUMBER] (а.с.71,122). Згідно із звітом № 2222 від 08.06.2022 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу автомобіля марки CHEVROLET NIVA, д.н.з. [NUMBER] , складеним ФОП [PERSON] , вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля після аварійного пошкодження КТЗ CHEVROLET NIVA, д.н.з. [NUMBER] станом на 02.01.2022 дорівнює з урахуванням ПДВ на запасні частини, але без врахування ВТВ - 37383,32 грн. (а.с.126-132). Зазначене також підтверджується ремонтною калькуляцією №Д2222 від 08.06.2022, Актом огляду транспортного засобу (дефектною відомістю) від 06.01.2022 та фототаблицями до звіту про оцінку № 2222 від 08.06.2022 (а.с.133-140). Відповідно до страхового акта №22000051817 від 09.06.2022, розрахунку суми страхового відшкодування до справи №22000051817 від 09.06.2022, платіжного доручення від 09.06.2022, страховиком було виплачено на банківський рахунок позивача [PERSON] суму страхового відшкодування в розмірі 34781,07 грн. (а.с.141-143). Щодо заявленої вимоги про відшкодування матеріальної шкоди, суд зазначає наступне. Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України). Відповідно до статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю здоров`ю, майну третьої особи. За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що сторонами не оспорюється факт ДТП за участі позивача та відповідача-2, наявність вини останнього та отримання позивачем від страхової компанії - ПАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» суми страхового відшкодування. Щодо розміру отриманої суми суд зазначає, що позивачем помилково у позові вказано, що розмір отриманої регламентної виплати становив 34756,07 грн., тоді як з матеріалів справи вбачається, що ПАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» відшкодовано позивачу 34781,07 грн., що підтверджується платіжним дорученням №ЗР041254 від 09.06.2023, розрахунком суми страхового відшкодування до справи №220000512817 від 09.06.2022 так і самою копією скріншоту про надходження коштів, де вказано, що оригінальна сума надходження становить 34781,07 грн., комісія банку 25,00 грн. (а.с.87, 143,211,212). Предметом даного спору є стягнення різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), оскільки виплаченого страхового відшкодування недостатньо для відновлення становища пошкодженого майна позивача. Факт здійснення позивачем відновлювального ремонту належного їй транспортного засобу CHEVROLET NIVA, д.н.з. [NUMBER] підтверджується наявними у справі доказами: нарядом-замовленням на надання послуг з технічного обслуговування і ремонту КТЗ від 07.06.2020 №48, Актами передання-приймання КТЗ, його складових частин для надання послуг з технічного обслуговування і ремонту від 07.06.2022 та від 24.06.2022, складених між ПрАТ «КАНІВ-ЛАДА» в особі Додярука Р.В. та [PERSON] , квитанціями до касового прибуткового ордеру №107 від 17.06.2022, №124 від 24.06.2022. Загальна сума понесених витрат позивачем складає 47049,50 грн. (а.с.88-98). У відзиві на позов представником відповідача-1 вказувалося на не доведення позивачем факту понесення витрат на ремонт транспортного засобу, що перевищували розмір виплаченого страхового відшкодування, натомість до відзиву надано Акт виконаних робіт №2 від 13.01.2022 на суму 29970,00 грн. та рахунок-фактура №Х8100020744 від 14.01.2022 на суму 17079,50 грн., що підтверджує загальний розмір витрат на відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу CHEVROLET NIVA, д.н.з. [NUMBER] , а саме на суму 47049,50 грн. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Верховний Суд України у постанові від 02.12.2015 у справі № 6-691цс15 дійшов висновку, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки у цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України щодо відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. Таким чином, розмір страхової виплати (страхового відшкодування), якщо страховик визначає його меншим страхової суми (ліміту його відповідальності), може бути оспорений особою, яка завдала шкоди, якщо ця особа виконала свій обов`язок перед потерпілим, у тому числі й частково відшкодувала шкоду згідно зі статтею 1194 ЦК України, але вважає, що страховик порушив умови договору, здійснив потерпілому страхову виплату (страхове відшкодування) не в повному обсязі, що призвело до безпідставного збільшення обсягу її (особи, яка завдала шкоди), відповідальності. Аналогічні по суті висновки викладено у постановах Верховного Суду від 14.02.2018 у справі № 754/1114/15-ц, від 13.06.2019 у справі № 587/1080/16-ц, від 17.10.2019 у справі № 370/2787/18 від 30.10.2019 у справі № 753/4696/16-ц від 21.02.2020 у справі № 755/5374/18 та від 22.04.2020 у справі № 756/2632/17. Оскільки ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» виплатило [PERSON] страхове відшкодування у розмірі, визначеному ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів», вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням фізичного зносу деталей, то у страховика не виникло обов`язку з відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, незважаючи на те, що збитки є меншими від страхової суми (ліміту відповідальності). Наведене узгоджується із правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 09.11.2022 у справі № 497/470/2021. Посилання відповідача-1 на застосування при розгляді даної справи висновку ВС викладеного у постанові від 19.01.2022 по справі №3050/1376/19 не заслуговують на увагу, оскільки правовідносини, які склалися між сторонами у цій справі не є тотожними, та стосуються порядку виплати страхового відшкодування у зв`язку із не поданням потерпілим заяви про страхове відшкодування впродовж строку, визначеного підпунктом 34.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Матеріалами справи встановлено, що реальні збитки (витрати) позивача по проведенню відновлювального ремонту автомобіля CHEVROLET NIVA, д.н.з. [NUMBER] , склали 47049,50 грн., що підтверджується документами зі станції технічного обслуговування, а саме актом виконаних робіт №02 від 13.01.2022, рахунком-фактура №Х8100020744 від 14.01.2022, нарядом-замовленням №48 від 07.06.2022, та квитанціями. Таким чином, реальні збитки (витрати) позивача по ремонту транспортного засобу - CHEVROLET NIVA, д.н.з. [NUMBER] , становлять 47049,50 грн., тому різниця між вартістю відновлювального ремонту та страховою виплатою становить 12268,43 грн. 90 коп. (47049,50 грн. - 34781,07 грн.). Відповідно до ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Згідно з п.6 Постанови №4 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 «Не вважається особою, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, якщо з нею укладено цивільно-правовий договір. Така особа, враховуючи характер відносин, які між ними склалися, може бути притягнута до відповідальності роботодавцем лише у регресному порядку відповідно до ст.1191 ЦК. На особу, яка перебувала в трудових відносинах на підставі трудового договору (контракту) і завдала шкоди життю чи здоров`ю у зв`язку з використанням транспортного засобу, що належить роботодавцю, відповідальність за завдання шкоди може бути покладена лише за умови, якщо буде доведено, що вона заволоділа транспортним засобом неправомірно (ч.ч.3,4 ст. 1187 ЦК). Фізична чи юридична особа, яка відшкодувала шкоду, завдану її працівником при виконанні трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) чи цивільно-правового договору, має право зворотної вимоги (регресу) до такого працівника - фактичного завдавача шкоди - у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом (ч.1 ст. 1191 ЦК). Оскільки судом встановлено та не заперечувалося сторонами, що на момент ДТП, що мало місце 02.01.2022 водій [PERSON] , який керував автомобілем ПАЗ д.н.з. [NUMBER] , перебував у трудових відносинах із ПрАТ «МХП» та у момент ДТП виконував свої трудові (службові) обов`язки, у зв`язку із чим саме на ПрАТ «МХП» лежить обов`язок відшкодування шкоди позивачу у розмірі 12268,43 грн. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.12.2018 у справі № 426/16825/16-ц. Таким чином, враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку про стягнення саме з відповідача-1 на користь позивача матеріальної шкоди заподіяної в наслідок ДТП у розмірі 12268,43 грн. та відповідно про часткове задоволення позову у цій частині. Щодо вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд зазначає наступне. Згідно з ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті (ч. 1 ст. 1167 ЦК України). Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб (п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»). Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості (п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»). При визначені розміру моральної шкоди, суд враховує, що майно позивача ушкоджено внаслідок ДТП та те, що внаслідок ушкодження майна, позивач перенесла душевні страждання, викликані дискомфортом у вигляді емоційного стресу і не можливістю певний час використовувати свою власність за її прямим призначенням, а тому, позовні вимоги про стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню у розмірі 1000,00 грн. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ним Кодексом. Згідно з статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у спразі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, враховуючи вище викладене, оцінивши всі надані докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме стягненню на користь позивача з відповідача -1- ПрАТ «МХП» - 12268,43 грн. матеріальної шкоди завданої в наслідок ДТП, а з відповідача-2 - [PERSON] - 1000,00 грн. моральної шкоди. Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду з даним позовом понесено судові витрати на загальну суму 9147,20 грн., а саме: судовий збір на загальну суму 2147,20 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн. (а.с.51,62,108). Вимоги позивача задоволено частково, а саме на 76,73% (13268,43х100:17292,8), з них частка ПрАТ «МХП» становить 92,46% (12268,43*100/13268,43), а частка [PERSON] становить 7,54 % (1000*100/13268,43). А тому з відповідачів на користь [PERSON] підлягають стягненню судові витрати у розмірі 6744,23 грн., що становить також 76,73% від понесених ним 9147,20 грн., а саме: з ПрАТ «МХП» - 6235,72 грн. (6744,23*92,46/100), а з [PERSON] - 508,51 грн. (6744,23*7,54/100).

Outcome: partial