Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-05 00:00:00

04 травня 2023 року Акціонерне товариство «СЕНС БАНК» звернулось до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з зазначеним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 15.02.2022 року [PERSON] (надалі Позичальник), уклав з АТ «Альфа Банк», (надалі - Банк), угоду про надання споживчого кредиту № 491061837 (надалі - Кредитний договір). Відповідно до умов Кредитного договору Банк зобов`язувався надати Позичальнику кредит, а Позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених Кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором. Умовами Кредитного договору передбачено, що у випадку невиконання Позичальником умов Договору останній зобов`язаний достроково виконати всі боргові зобов`язання перед Банком протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня отримання від Банку інформації. Позивач (Банк) належним чином виконав свій обов`язок щодо надання відповідачу (Позичальнику) кредиту. Відповідач (Позичальник) своїх зобов`язань за Кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 22.01.2023 року заборгованість за Кредитним договором становить 32471,8 гривень. 12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «СЕНС БАНК». Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30 листопада 2022 року. У зв`язку з зазначеним позивач просить задовольнити позов, стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором та понесені судові витрати в сумі сплаченого судового збору. Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 08.05.2023 справу за вищевказаним позовом постановлено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомлення (викликом) сторін, передбаченого статтями 274-279 ЦПК України, встановлено відповідачу строк п`ятнадцять днів з дня вручення вказаної ухвали на подання до суду відзиву на позовну заяву та роз`яснено право та порядок такого подання. 12 червня 2023 року до суду надійшов відзив відповідача, відповідно до якого відповідач визнає, що 15 лютого 2022 року між ним та Акціонерним Товариством «СЕНС БАНК» було укладено угоду про надання споживчого кредиту № 491061837 (далі - Договір) за яким йому було надано кредит. Проте, відповідач не згоден з вимогами зазначеними у позовній заяві з наступних підстав. Відповідач зазначає, що позивачем не надано пояснення щодо суми заборгованості у сумі 32471,80 грн, а саме, не надано пояснення щодо нарахування суми заборгованості за кредитом, так позивачем також не вказано ту суму, яку було ним видано відповідно Договору. Надані позивачем виписка та розрахунок заборгованості за кредитом підготовлені робітниками банку - є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків позивача і не є правовою підставою для стягнення відповідних сум та не може слугувати доказом, безспірності розміру грошових вимог позивача до відповідачів. Матеріали справи також не містять відомостей, що підтверджують факт наявності заборгованості відповідача за кредитним договором у розмірі 32 471, 80 гривень. Доведеність наявної суми заборгованості за кредитним договором, є обов`язком позивача, який він не виконав, оскільки не довів належними та допустимими доказами її розмір. Відповідач вважає, що Договір, укладений між ним та АТ «СЕНС БАНК» про надання відповідачу кредиту є таким, що порушує його права як споживача. Відповідач зазначає, що позивач скористався тим, що відповідачу об`єктивно бракувало знань, необхідних для здійснення правильного вибору при підписанні оспорюваного договору і він введений в оману при отриманні кредитних послуг, а позивач, в порушення вимог Закону України «Про захист прав споживачів» не надав відповідачу відомості, які потрібні клієнту при укладенні кредитного договору та не зазначив їх в його змісті. Відповідач зазначає, що позивач повідомляє про вжиття заходів досудового врегулювання спору, де Банк вказує, що 04.04.2023 року з його боку було направлено досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань, яку відповідач, начебто лишив без уваги. Проте відповідач на даний момент є солдатом військової частини та приймає безпосередню участь у бойових діях, а відтак не отримував Досудову вимогу, про яку вказує Банк, так як знаходився на території бойових дій. Відповідач зазначає, що перебуваю па військовій службі з 07.09.2022 року по теперішній час. Положеннями п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, призваним па військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів. - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. На підставі зазначеного відповідач просить у задоволені позовних вимог відмовити повністю, провадження в справі закрити. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву, відповідно до якої позов підтримав в повному обсязі та просив задовольнити, не заперечував проти проведення розгляду справи за відсутності представника позивача та ухвалення заочного рішення (а.с. 87). Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі (а. с. 86). В зв?язку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ст.247 ч.2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Ч. 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Судом установлено, що 15 лютого 2022 року [PERSON] звернувся до АТ «Альфа Банк» з клопотанням про укладення договору про реструктуризацію заборгованості за акцептом/офертою № 631089454 в сумі 25007,15 грн (а. с. 11). 15 лютого 2022 року між [PERSON] та АТ «Альфа Банк» була підписана оферта/акцепт на укладення угоди про надання споживчого кредиту № 491061837, анкета-заява про акцепт публічної пропозиції АТ «Альфа Банк» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа Банк», паспорт споживчого кредиту та графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг, які в сукупності становлять кредитний договір, згідно умов якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 25007 грн. 15 коп. зі сплатою фіксованої процентної ставки за користування кредитом 32,00 % строком на 24 місяці (а.с. 6-8, 9, 10. 12-13). Відповідно до оферти [PERSON] запропонував АТ «Альфа-Банк» укласти з ним угоду про надання кредиту, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб. Підставою для укладення цієї угоди є договір про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк» (а.с. 6-7). Оферта містить умови споживчого кредиту: тип кредиту «кредит готівкою», сума кредиту 25007 грн. 15 коп., процентна ставка 32,00 % річних, тип ставки - фіксована, строк кредиту 24 місяців. Дата повернення кредиту вказана до 16 лютого 2024 року (п. 2 Оферти). Згідно п. 3 Оферти кредит надається для погашення заборгованості за кредитним договором № 631089454 від 10 січня 2019 року у розмірі 25007 грн. 15 коп.; спосіб видачі переказ на рахунок № [NUMBER] , відкритий в АТ «Альфа Банк». Крім того, сторони своїми підписами узгодили в письмовій формі графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супутніх послуг, що становить додаток № 1 до укладеного між сторонами договору № 491061837 від 15 лютого 2022 року (а.с. 9). Також, з наданого позивачем паспорта споживчого кредиту вбачається, що сторонами за вказаним кредитним договором узгоджено суму кредиту 25007 грн. 15 коп., строк кредитування - 24 міс., процентну ставку 32,00 %, а також неустойку (штраф) в за кожне прострочення платежу від 1 до 4 днів 100 грн. та за кожне прострочення платежу, яке триває 5 і більше днів 300 грн (а.с. 10). 30 листопада 2022 року найменування АТ «Альфа - Банк» змінено на АТ «СЕНС БАНК». Так, загальними зборами акціонерів Акціонерного товариства «Альфа-Банк» 12 серпня 2022 року, вирішено змінити найменування Банку з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на Акціонерне товариство «СЕНС БАНК». Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30 листопада 2022 року За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно із ст. 525, ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як встановлено при розгляді справи, банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором, що підтверджується меморіальним ордером № 941112442 від 16 лютого 2022 року (а. с. 17). Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не повернув своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, в порушення умов кредитного договору, а також вимог ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України відповідач зобов`язання за вказаним вище договором не виконав. Згідно наданого позивачем розрахунку та виписки по особовому рахунку, внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов`язань станом на 22 січня 2023 року утворилася заборгованість за договором в сумі 32471 грн. 80 коп., яка складається із 25007 грн. 15 коп. - заборгованість по кредиту, 7464 грн. 65 коп. - заборгованість по відсотках (а. с. 16). Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. З огляду на викладене, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, зважаючи на те, що відповідачем не спростовано наданий позивачем розрахунок, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог АТ «СЕНС БАНК» до [PERSON] в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту за кредитним договором № 491061837 від 15.02.2023. Що стосується стягнення за відсотками: За змістом ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Обґрунтовуючи свої вимоги в частині стягнення відсотків банк посилався на умови договору та паспорт споживчого кредиту, які підписані відповідачем. Оскільки в указаних вище документах, підписаних відповідачем, визначені відсотки за користування кредитом, суд вважає, що сторони погодили умови договору кредиту в частині розміру відсотків за користування кредитом. Разом з тим, як вбачається з копії військового квитка серія [NUMBER] [PERSON] на підставі указу Президента України «Про загальну мобілізацію» № 69/2022 від 24.02.2022 призваний 07.03.2022 у Збройні Сили України за мобілізацією (а. с.75). Відповідно до довідки [PERSON] приймав безпосередню участь в бойових діях з 07.09.2022 по 26.10.2022 (а. с. 68). Відповідно до ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (житлового будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля. Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Ст. 1 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано. Особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Таким чином, особливий період настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію та охоплює час мобілізації, а в разі оголошення стану війни воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. В умовах відсутності рішення про оголошення війни або мобілізації, чи закінчення строків, встановлених для проведення мобілізації, особливий період не діє. В Україні особливий період розпочався 18 березня 2014 року і триває на час ухвалення рішення по справі. Починаючи з 24.02.2022, відповідно до Указу Президента України № 64/2022, в Україні введено воєнний стан. Відповідач [PERSON] є військовослужбовцем, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації з 07.03.2022, учасником бойових дій, та на даний час продовжує військову службу, що підтверджується вищедослідженними доказами. Таким чином на спірні правовідносини, щодо стягнення із відповідача відсотків за користування кредитом поширюється дія п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», у зв`язку з чим позовні вимоги в частині стягнення відсотків підлягають до часткового задоволення за період з 15.02.2022 по 06.03.2022, тобто за 19 днів до призову [PERSON] у Збройні Сили України за мобілізацією. Відповідно до умов кредитного договору № 491061837 від 15.02.2022 сума відсотків за користування кредитом розмірі 25007,15 грн при процентній ставці 32,00 % річних за 19 днів (за період з 15.02.2022 по 06.03.2022) складає: 25007,15 * 32 / 100 = 8002,29 грн (32,00% річних) 8002,29 грн / 365 днів = 21,92 грн (сума відсотків за один день користування кредитом) 19 днів * 21,92 грн = 416,48 грн (сума відсотків за 19 днів користування кредитом). Враховуючи викладене, позовні вимоги в частині стягнення відсотків за користування кредитом підлягають до часткового задоволення лише за період з 15.02.2022 по 06.03.2022, тобто за 19 днів на суму 416,48 грн. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 491061837 від 15 лютого 2022 року у розмірі 25423,63 грн, яка складається із заборгованості по кредиту у розмірі 25007,15 грн, заборгованості по відсотках за користування кредитом у розмірі 416,48 грн (сума відсотків за користування кредитом за 19 днів). Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд. Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, суд прийшов до висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші заперечення відповідача щодо необґрунтованості та безпідставності заявлених позовних вимог, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у сумі 2684 грн., що підтверджено меморіальним ордером, який міститься у матеріалах справи (а. с. 1). Позов АТ «СЕНС БАНК» підлягає задоволенню на 78,29% (25423,63 / 324,718), відповідно судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 78,29% від сплаченої суми, тобто 2101,30 грн (2684 грн*78,29%).

Outcome: partial