Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-02 00:00:00

26.10.2022 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до ПрАТ «Північний ГЗК» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я, у якій просить стягнути моральну шкоду у розмірі 300 000 грн. Вказує, що 20 років 1 місяць працював машиністом бульдозера у відповідача в у мовах впливу шкідливих факторів. 16.12.2020 звільнений за власним бажанням, у зв`язку з виходом на пенсію. 16.06.2022р. висновком ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» йому встановлені професійні захворювання: - вібраційна хвороба другої стадії від дії загальної вібрації з церебрально-периферичним ангіодистонічним синдромом та частими акроангіоспазмами, у поєднанні з полірадикулонейропатією на шийному (С5, C6, C7) та попереково-крижовому (L5, S1) рівнях, з вираженими статико-динамічними порушеннями і стійким больовим синдромом, нейродистрофією у вигляді двобічного плечолопаткового періартрозу (ПФ другого ступеня), деформуючого остеоартрозу з періартрозом ліктьових (ПФ першого-другого ступень) і колінним (ПФ другого ступеня) суглобів, трофічними порушеннями на кистях. Код Т75.2; - хронічне обструктивне захворювання легень першої стадії (пиловий бронхіт першої стадії, емфізема легень першої стадії) група В, Легенева недостатність першого-другого ступеня. Код J44; - хронічна двобічна сенсоневральна (нейросенсорна) приглухуватість другого ступеня (з легким зниженням слуху. Код Н90.3. Відповідно до Акту розслідування причинами виникнення професійного захворювання від 07.07.2022, професійні захворювання у [PERSON] є: працюючи машиністом бульдозера гірничотранспортного цеху № 2 ПРАТ «ПівнГЗК» [PERSON] керував бульдозером при плануванні, будівництві та ремонті доріг в кар`єрі, на відвалах та хвостосховищі. Внаслідок недосконалості технологічного устаткування та відкритого видобутку руди, підпадав під вплив підвищених параметрів загальної вібрації, пилу з вмістом діоксиду кремнію від 10% до 70% та шуму. Відповідно довідки МСЕК від 04.10.2022р., йому первинно з 26.09.2022р. по 01.10.2024р. встановлено 55 % втрати професійної працездатності, з яких: 30% - вібраційна хвороба; 15% - ХОЗЛ; 10% приглухуватість. У зв`язку з захворюванням у нього було порушено та порушуються нормальні життєві зв`язки, він позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання, постійно виникають складнощі у зв`язку з загальною слабкістю, втомою, болями. Він не може повернутися до повноцінного образу життя, відчуває фізичні страждання, фізичний біль, обумовлений важкістю самопочуття та особливостями лікування, психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, вираженої у почуттям розпачу, тривоги, дратівливості, у почуттях страху, поганому сні на фоні сильних больових відчуттів. Все це постійно і негативно позначається на душевному та фізичному стані. Виходячи з тривалості роботи у відповідача та відсотку втрати професійної працездатності, просить стягнути з ПрАТ «ПівнГЗК» моральну шкоду у розмірі 300 000 грн. Ухвалою суду від 09.11.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 19.01.2023 представник відповідача ПрАТ «ПівнГЗК» Львов А.Л. надав відзив на позовну заяву. Вказує, що позивач добровільно обрав роботу, міг звільнитися у будь-який час, також позивач був попереджений та обізнаний з шкідливими умовами праці, отримував компенсації, свідомо обрав місце роботи в умовах впливу шкідливих факторів, проходив періодичні медичні огляди без зауважень. Наявність шкідливих умов праці є об`єктивною на деяких робочих місцях згідно законодавства, гігієнічної класифікації праці. Вказує, що розмір відшкодування моральної шкоди, який просить стягнути позивач є необґрунтованим, несправедливим та безпідставно завищеним. 19.01.2023 представник відповідача подав на адресу суду клопотання про витребування доказів, про допит [PERSON] в якості свідка, залучення до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет позову ТОВ «МЕДИКОМ КРИВБАСС» та розгляд справи в порядку загального позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою суду від 23.01.2023 року клопотання представника відповідача про витребування доказів задоволено частково. Ухвалою суду від 23.01.2023 року у задоволенні клопотання представника відповідача про залучення в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет позову ТОВ «МЕДИКОМ КРИВБАСС» відмовлено. Ухвалою суду від 24.01.2023 року у задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження з викликом сторін відмовлено. 29.06.2023р. [PERSON] на виконання ухвали суду від 23.01.2023р. про витребування доказів надав оригінал трудової книжки та довідку до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААВ №130522. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Сукупністю належних, допустимих і достовірних письмових доказів суд встановив, що [PERSON] працював у ПрАТ "Північний ГЗК" 20 років 1 місяць машиністом бульдозера. 16.12.2020\~звільнений за\~власним бажанням,\~у зв`язку\~з виходом\~на пенсію,\~ що підтверджується трудовою книжкою, що також не заперечує представник відповідача (а.с. 14-20). Під час роботи позивач проходив щорічні обовязкові медичні огляди в ТОВ «МЕДИКОМ КРИВБАСС», а.с.67-76. Під час роботи у ПрАТ в позивача виникли професійні захворювання: - вібраційна хвороба другої стадії від дії загальної вібрації з церебрально-периферичним ангіодистонічним синдромом та частими акроангіоспазмами, у поєднанні з полірадикулонейропатією на шийному (С5, C6, C7) та попереково-крижовому (L5, S1) рівнях, з вираженими статико-динамічними порушеннями і стійким больовим синдромом, нейродистрофією у вигляді двобічного плечолопаткового періартрозу (ПФ другого ступеня), деформуючого остеоартрозу з періартрозом ліктьових (ПФ першого-другого ступень) і колінним (ПФ другого ступеня) суглобів, трофічними порушеннями на кистях; - хронічне обструктивне захворювання легень першої стадії (пиловий бронхіт першої стадії, емфізема легень першої стадії) група В; Легенева недостатність першого-другого ступеня; - хронічна двобічна сенсоневральна (нейросенсорна) приглухуватість другого ступеня (з легким зниженням слуху, що підтверджується актом від 07.07.2022 розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання, (а.с. 9-13). Відповідно до п. п. 13, 17, 18, 19, 20 Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 07.07.2022 року, на підставі санітарно-гігієнічної характеристики умов праці від 28.09.2020 за № 811/4.6-1, підготовленої Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області, та згідно з Державними санітарними нормами та правилами «Гігієнічна класифікація праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу» затвердженими наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.04.2014 №248, умови праці [PERSON] відносяться: - за вмістом пилу переважно фіброгенної дії у повітрі робочої зони - до 3 класу 2 ступеня (шкідливі); - за рівнем вібрації загальної до 3 класу 2 ступеня (шкідливі); - за рівнем шуму до 3 класу 2 ступеня (шкідливі); - за показниками важкості праці до 3 класу 1 ступеня (шкідливі). Загальна оцінка: умови праці відносяться до 3 класу 2 ступеня (шкідливі). Хронічні професійні захворювання виникли через те, що працюючи машиністом бульдозера гірничотранспортного цеху № 2 ПРАТ «ПівнГЗК» [PERSON] керував бульдозером при плануванні, будівництві та ремонті доріг в кар`єрі, на відвалах та хвостосховищі. Внаслідок недосконалості технологічного устаткування та відкритого видобутку руди, підпадав під вплив підвищених параметрів загальної вібрації, пилу з вмістом діоксиду кремнію від 10% до 70% та шуму. Згідно медичного висновку лікарсько-експертної комісії Українського науково-дослідного інституту промислової медицини від 16.06.2022р. №981 підставою для встановлення професійного характеру захворювання також послужив профмаршрут: - з 12.10.1992 по 29.12.2003 машиніст бульдозера Ганнівського кар`єру ПАТ «ПівнГЗК». Причинами виникнення хронічних професійних захворювань позивача є: - вібрація загальна: згідно ДСН 3.3.6.039-99 «Державні санітарні норми виробничої загальної та локальної вібрації» еквівалентний корегований рівень віброприскорення на 8 дБ перевищує допустимий рівень та складає 73 дБ при ГДР 65 дБ; - пил переважно фіброгенної дії: пил з вмістом вільного діоксиду кремнію від 10 до 70 % в повітрі робочої зони перевищував гранично допустиму в 2,35 рази та складала 4,5 мг/м3 при ГДК=2,0 мг/м3, згідно до «Гігієнічних регламентів хімічних речовин у повітрі робочої зони», затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 14.07.2020 № 1596; - шум: еквівалентний корегований рівень шуму на 7 дБА перевищував допустимий рівень згідно ДСН 3.3.6.037-99 «Державні санітарні норми виробничого шуму, ультразвуку та інфразвуку» та складав 87 дБА при ГДР 80 дБА. З метою ліквідації і запобігання виникненню хронічного професійного захворювання запропоновано генеральному директору ПрАТ «ПівнГЗК» [PERSON] вжити ряд заходів . Враховуючи роботу [PERSON] впродовж 31 року 02 місяців в умовах впливу шкідливих факторів та неодноразову зміну корівників структурного підрозділу та підприємства, конкретних посадових осіб, які порушили законодавство про охорону праці, гігієнічні регламентні нормативи, не встановлено (а.с.9-13). Відповідно до санітарно-гігієнічної характеристик умов праці [PERSON] , машиніста бульдозера в кар`єрі та на відвалах дільниці з обслуговування та ремонту автошляхів Ганнівського кар`єру і хвостосховища гірничотранспортного цеху № 2 ПрАТ «ПівнГЗК», встановлено що згідно з результатами лабораторно-інструментальних досліджень умови праці визначені такими, що відносяться: - по вмісту пилу в повітрі робочої зони до 3 класу 2 ступеню «Шкідливі»; - по рівню шуму до 3 класу 2 ступеню «Шкідливі»; - по рівню вібрації до 3 класу 2 ступеню «Шкідливі»; - по показникам мікроклімату до 2 класу «Допустимі»; - по важкості праці до 3 класу 1 ступеню «Шкідливі»; по напруженості праці до 3 класу 1 ступеню «Шкідливі» (а.с.56-64). Як випливає\~з довідки МСЕК від\~04.10.2022\~року [PERSON] ,\~первинно з\~26.09.2022р.\~до 01\~ жовтня\~2021р.\~було встановлено\~третю групу\~інвалідності та\~55\~%\~втрати професійної\~працездатності,\~з яких:\~30%\~-\~вібраційна \~хвороба;\~15%\~-\~ХОЗЛ;\~10%\~-\~приглухуватість,\~дата переогляду\~01.09.2024р. Останній потребує медикаментозного лікування, забезпечення виробами медичного призначення, санаторно-курортне лікування. Протипоказана важка праця в умовах вібрації, пилу та шуму (а.с. 8, 93). [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні у зв`язку з професійними захворюваннями, що підтверджується виписним епікризом (а.с. 21-24). Оцінка суду. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з Конституцією України - людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а утвердження і забезпечення прав і свобод людини головним обов`язком держави, що передбачено ст.3 Конституції України. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом, ч.3 ст.43 Конституції України. Згідно ст.4 Закону України «Про охорону праці» державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці; соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань. Відповідно до ч. 1, 3 ст.13 Закону України «Про охорону праці», роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України, забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Виходячи з норм ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Частиною 1 ст. 237-1 КЗпП України, передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від неї додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 27.01.2004, моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання. У пункті 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року роз`яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України, за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Позивачу, як вказувалося раніше, згідно акту розслідування хронічного професійного захворювання (а.с. 9-13), встановлені три хронічні професійні захворювання. Виробничими факторами, що спричинили захворювання, є шкідливі умови праці позивача у ПрАТ, встановлена вина роботодавця в пошкодженні здоров`я позивача, згідно п.17-20 акту. Вказане свідчить про наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача і завданою здоров`ю позивача шкодою. Згідно роз`яснення п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 (з подальшими змінами) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість отриманого захворювання, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі, характер моральних страждань і наслідків, що наступили. При визначенні розміру моральної шкоди, суд враховує, що позивач протягом значного часу працював на підприємстві відповідача в умовах впливу шкідливих факторів, а саме 31 року 02 місяців, характер і тяжкість отриманих позивачем професійних захворювань, що порушує його нормальні життєві зв`язки та викликає фізичні і моральні страждання, ступінь втрати ним професійної працездатності 55 %, тривалість розладу його здоров`я, періодичне лікування, тому виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає необхідним позов задовольнити частково та стягнути на користь позивача 190 000 грн. у відшкодування моральної шкоди, вважаючи суму, що просить позивач, завищеною. Суд не може взяти до уваги доводи представника відповідача про об`єктивний характер шкідливих умов праці, добровільність виконання позивачем робіт у шкідливих умовах праці, задовільні результати щорічних медичних оглядів позивача та наявність компенсацій, оскільки такі обставини не знімають з відповідача обов`язку виконувати вимоги ч.2 ст.153 КЗпП України та ст.13 Закону України «Про охорону праці» й нести відповідальність за їх невиконання у встановленому законом порядку. Згідно положення, закріпленого в п.2 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи. Як видно з матеріалів справи, при зверненні до суду із позовом позивач звільнений від сплати судового збору на підставі положення п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Згідно до\~ст. 141 ЦПК України\~якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Оскільки позов має майновий характер - то з Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 1 900 грн. згідно до приписів Закону України «Про судовий збір». На підставі ст.43 Конституції України, ст. ст.153, 237-1 КЗпП України,

Outcome: partial