Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-05 00:00:00

Голова правління КС «Добробут» Абліцов Д.В. звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтував тим, що 23 квітня 2021 року між КС «Добробут» та [PERSON] укладено кредитний договір, згідно якого КС «Добробут» надало [PERSON] кредит в розмірі 200\~000,00 гривень на умовах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а [PERSON] зобов`язався повернути кредит та проценти за користування кредитом. В забезпечення виконання [PERSON] умов кредитного договору між КС «Добробут» та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] укладено договори поруки від 23 квітня 2021 року, за умовами якого поручителі несуть солідарну відповідальність по зобов`язаннях [PERSON] в повному обсязі, тобто до повернення суми кредиту, виплати відсотків за користування кредитом на умовах кредитного договору. [PERSON] не сплачує кредит та проценти згідно з графіком погашення з 24 січня 2022 року систематично порушуючи умови кредитного договору. Позивач з урахуванням уточнених позовних вимог просить суд солідарно стягнути з відповідачів на його користь поточну заборгованість за кредитним договором від 23 квітня 2021 року за період з 24 січня 2022 року по 06 березня 2023 року у розмірі 131\~699,11 гривень, яка складається з заборгованості по кредиту за період у розмірі 71\~641,19 гривень, заборгованості по процентам за користування кредитом за термін з 15 травня 2022 року по 06 березня 2023 року у розмірі 60\~057,92 гривні. Не погодившись із вказаним позовом, відповідач [PERSON] подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що дійсно 23 квітня 2021 року між КС «Добробут» та [PERSON] було укладено кредитний договір на суму 200\~000,00 гривень, а він разом з іншими відповідачами підписали договори поруки. Однак, КС «Добробут» було видано [PERSON] тільки 50\~000,00 гривень кредитних коштів, а у самому кредитному договорі не було вказано загальної вартості кредиту (з урахуванням відсотків за користування ним). Представниками кредитної спілки було надано графік погашення заборгованості в якому загальна сума, що підлягала поверненню спілці (з урахуванням сплати процентів за користування кредитом), становила близько 268\~000,00 гривень, з яких 200\~000,00 гривень тіло кредиту, а 68\~000,00 гривень проценти за користування кредитом. Всі поручителі розписались в розрахунку заборгованості про те, що гарантують повернення коштів у сумі 268\~000,00 гривень, а також розписалися на зворотній стороні кредитного договору, про те, що їм зрозумілі умови та вони з ними погоджуються. Будь-яких претензій щодо невиконання або ж неналежного виконання умов договору [PERSON] , спілка до поручителів не пред`являла. На його думку позов не підлягає задоволенню, оскільки викладені у ній обставини ґрунтуються на припущеннях та штучно створених позивачем письмових доказах, шляхом внесення в них різного роду дописок, що збільшує відповідальність позичальника та поручителів, з долучених до позовної заяви доказів неможливо встановити чи відносяться вони до правовідносин, які виникли між позивачем та відповідачами. Вважає, що доводи позивача про розмір існуючої заборгованості є необґрунтованими, оскільки останнім до позовної заяви не додано розрахунку заборгованості за кредитним договором, складеного та обґрунтованого у межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов`язанням. З позовної заяви незрозуміло саме по якому кредитному договору заявлено позов, незрозуміло чому позивачем визначено початком строку договору саме 23 квітня 2021 року, а кінцевим терміном 23 квітня 2024 року, тоді як положення договору не вказує на певне число місяця початку та кінця строку договору, а зазначено лише «04.2021» по «04.2024». За умовами кредитного договору, строк договору починається з дня видачі кредиту, а не його частини, або ж певної суми, тоді як з доданих до справи видаткових касових ордерів можна встановити, що кредитні кошти видавалися і 28 квітня 2021 року, через що строк договору міг початися лише 29 квітня 2021 року. До позовної заяви не долучено графік щомісячного погашення кредиту, який відповідно до умов кредитного договору є додатком № 1 до нього, а натомість у текст позовної заяви долучено графік погашення кредиту. Замість графіка погашення заборгованості до позовної заяви долучено таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, яка за твердженням позивача також є додатком № 1 до кредитного договору та передбачає реальну річну проценту ставку 21% та загальну вартість кредиту 124\~837,00 гривень, чого в свою чергу у надрукованому в позовній заяві розрахунку немає. Тобто позивач на обґрунтування позовних вимог щодо наявної заборгованості посилається на 2 різні по своїй суті додатки № 1 до кредитного договору, які не підписано сторонами та які в розумінні ст. 207 ЦК України ст. 77-80 ЦПК України, ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» не можуть бути належними, допустимими й достатніми доказами для задоволення позовних вимог. Розрахунок заборгованості не є документом первинного бухгалтерського обліку, а є одностороннім арифметичним розрахунком стягуваних сум, який відповідно повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку). Долучені до позовної заяви видаткові касові ордери за № 162 від 23 квітня 2021 року, № 167 від 26 квітня 2921 року, № 169 від 27 квітня 2021 року, № 170 від 28 квітня 2021 року не є первинними бухгалтерськими документами по правовідносинам які виникли між кредитною спілкою та відповідачами, оскільки не зазначають в собі будь-якої інформації щодо належності їх саме до кредитного договору № 17Р/21 від 23 квітня 2021 року. В самому кредитному договорі, а саме у п. 3.3 маються виправлення реальної річної процентної ставки шляхом написання кульковою ручкою після цифри 2, цифри 1. Додана таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит здійснена з урахуванням фальсифікації п. 3.3 кредитного договору. На всіх документах, письмових доказах, які надані суду позивачем стоять підписи [PERSON] , аналогічний підпис стоїть і в позовній заяві, проте у кредитному договорі, додаткові угоді до кредитного договору, всіх договорах поруки та касових ордерах підпис [PERSON] відмінний від того, що міститься у документах, письмових доказах та позовній заяві, що не дає зрозуміти чи взагалі [PERSON] укладав такі договори та чи були у нього повноваження на це. У видаткових касових ордерах в графі під назвою «керівник» та «головний бухгалтер» стоять ідентичні підписи, а в графі «видав касир» - інший, однак прізвищ та ініціалів хто здійснив такі видачі коштів у видаткових ордерах не вказано, що не відповідає вимогам абз. 1 п. 26 «Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні» та не дає змоги встановити повноваження особи, яка видавала ці ордери. До позовної заяви долучено також копію додаткової угоди від 23 квітня 2021 року до кредитного договору № 17Р/21 від 23 квітня 2021 року, яка нібито підтверджує, що [PERSON] погоджується отримувати кредит у сумі 200\~000,00 гривень протягом 4 календарних днів по кредитній лінії по 50\~000,00 гривень, тоді як за наявності поручителів такий договір не складався та до їх відома не доводився, а сама додаткова угода суперечить графіку щомісячного погашення кредиту як додатку № 1 до основного договору, а також суперечить таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної ставки за договором про споживчий кредит. [PERSON] також зазначає, що поручитель може нести лише часткову відповідальність за визначену сторонами суму предмету договору процентного кредиту у розмірі 200\~000,00 гривень, а не таку, яка вказана у позовній заяві. Від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій він не погоджується з доводами викладеними у відзиві на позовну заяву та вважає їх безпідставними та необґрунтованими, оскільки відповідач [PERSON] у відзиві на позовну заяву визнав факт укладання договору поруки 23 квітня 2021 року, а сам кредит у розмірі 200\~000,00 гривень виданий [PERSON] готівкою з оформленням чотирьох видаткових касових ордерів на виконання вимог Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні. Факт одержання коштів за кожним видатковим ордером підтверджується особистим підписом [PERSON] . Посилання відповідача [PERSON] на те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов`язання за договором повинно бути пред`явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов`язанням, є застарілою позицією. Крім того, сам позов поданий в межах строку дії договору поруки та протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов`язанням. Перед укладанням кредитного договору [PERSON] був ознайомлений з графіком погашення кредиту в паспорті споживчого кредиту, який є ідентичним графіку погашення кредиту, викладеному у таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, а будь-яких інших розрахунків заборгованості або доказів погашення кредиту відповідач в відзиві на позовну заяву не надає. Представник позивача у відповіді на відзив також звертає увагу на те, що між сторонами відсутній спір щодо факту укладання кредитного договору або ж видачі кредитних коштів. Ухвалою суду від 09 лютого 2023 року відкрито провадження по даній справі та призначено до розгляду в підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження. 03 березня 2023 року представник позивача подав до суду уточнену позовну заяву, в якій збільшив позовні вимоги. Ухвалою суду від 03 квітня 2023 року закрито підготовче провадження, цивільну справу призначено до судового розгляду по суті. Представники позивача [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтримали позовну заяву з наведених в ній підстав та просили задовольнити. Представник позивача [PERSON] пояснила, що позов до відповідачів подано саме з приводу правовідносин, які виникли з виконання кредитного договору № 17Р/21 від 23 квітня 2021 року укладеного між КС «Добробут» та [PERSON] . Пояснила, що вона обіймає посаду головного бухгалтера КС «Добробут» та саме вона підписувала кредитний договір укладений між кредитною спілкою та [PERSON] , а також договори поруки між кредитною спілкою та поручителями, на підставі відповідної довіреності виданої головою правління кредитної спілки. Вказала, що при складанні договорів поруки бланк договору власноруч заповнює поручитель у присутності співробітника кредитної спілки, де зазначає, зокрема, за кого він поручається, а також вказує суму кредитного договору, а номер кредитного договору та його дату вносить співробітник кредитної спілки. Графік про який йдеться у п. 5.1 Кредитного договору викладений у паспорті споживчого кредиту, будь-якого іншого узгодженого між сторонами (підписаного) графіку немає. Укладений кредитний договір не передбачає кредитної лінії, у зв`язку із чим між кредитною спілкою та [PERSON] було укладено додаткову угоду до кредитного договору, за умовами якої [PERSON] погодився отримати кредит протягом 4 днів по кредитній лінії по 50\~000,00 гривень відповідно та які він фактично отримав. Представник відповідачів [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовної заяви через її необґрунтованість, допущення суттєвих порушень при оформленні кредитною спілкою відповідних документів, а також просив суд не брати до уваги долучені до відповіді на відзив письмові докази, зокрема, копію рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 4902300618241; копію паспорту споживчого кредиту, інформацію, яка надається споживачу до укладання кредитного договору про споживчий кредит; копію виписки з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських об`єднань щодо повноважень керівника підписувати договору; документи, що підтверджують надіслання відзиву і доданих до нього доказів [PERSON] , довіреності КС «Добробут» від 04 січня 2021 року на головного бухгалтера [PERSON] . Допитаний в судовому засіданні у якості свідка відповідач [PERSON] пояснив, що дійсно був поручителем за кредитним договором укладеним між КС «Добробут» та [PERSON] , дані у договорі поруки заповнював власноруч, окрім номеру та дати кредитного договору, яких на момент заповнення та підписання ним договору поруки не було. Вказаний договір поруки підписувався в присутності [PERSON] . На момент заповнення та підписання договору поруки він ознайомлювався з графіком погашення кредиту з якого вбачалось, що загальна сума заборгованості за кредитним договором включаючи відсотки становила близько 270000,00 гривень. З будь-якими іншими документами не ознайомлювався. Не заперечує того факту, що [PERSON] отримував грошові кошти за кредитом, хоча цього не бачив. Вказує, що [PERSON] виплачував кредит доки не опинився на тимчасово окупованій території України, через що припинив сплачувати. Просив відмовити у задоволенні позовної заяви, оскільки вважає позовні вимоги необґрунтованими, а заявлена до стягнення сума наразі є відмінною від тієї, з якою він був ознайомлений у графіку погашення кредиту під час підписання договору поруки. Допитаний в судовому засіданні у якості свідка відповідач [PERSON] пояснив, що дійсно був поручителем за кредитним договором укладеним між КС «Добробут» та [PERSON] , дані у договорі поруки заповнював власноруч, окрім номеру та дати кредитного договору, яких на момент заповнення та підписання ним договору поруки не було. Також власноруч у договорі поруки вписував, що поручається саме за [PERSON] на суму процентного кредиту у розмірі 200\~000,00 гривень. Крім того, підписував додаток на якому був розрахунок кредиту, в якому було вказано суму кредиту 200\~000,00 гривень,та відсотки близько 70\~000,00 гривень, тобто [PERSON] мав повернути близько 270\~000,00 гривень. Також пояснив, що разом із ним договір поруки підписував також [PERSON] . Вказав, що йому невідомо чи отримав фактично [PERSON] кредит. Допитаний в судовому засіданні у якості свідка відповідач [PERSON] пояснив, що дійсно був поручителем за кредитним договором укладеним між КС «Добробут» та [PERSON] , дані у договорі поруки заповнював власноруч, окрім номеру та дати кредитного договору, яких на момент заповнення та підписання ним договору поруки не було. Також власноруч у договорі поруки вписував, що поручається саме за [PERSON] на суму процентного кредиту у розмірі 200\~000,00 гривень. Вказує, що кредитний договір між КС «Добробут» та [PERSON] йому для ознайомлення не надавався, а натомість він був ознайомлений з графіком погашення заборгованості, за яким загальна сума заборгованості була зазначена близько 267\~000,00 гривень, який він підписував. Повідомив, що йому невідомо щодо укладання між КС «Добробут» та [PERSON] будь-яких інших додаткових угод, а також невідомо чи отримував фактично [PERSON] гроші. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників справи, допитавши свідків, приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що між КС «Добробут» та [PERSON] укладено кредитний договір № 17Р/21 від 23 квітня 2021 року за умовами якого спілка надає позичальнику кредит в розмірі 200\~000,00 гривень на умовах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а позичальник зобов`язується повернути спілці кредит та проценти за користування кредитом відповідно до умов передбаченим цим договором. Кредит сплачується щомісячно, рівними сумами, зазначеними у графіку погашення кредиту (додаток 1 до Договору). Строк дії договору становить 36 місяців і діє до повного виконання зобов`язання позичальником. Розмір процентів за користування кредитом становить 2,92% на місяць. Якщо кредит не повертається у строк згідно цього договору, розмір процентів за користування кредитом становить 0,15% за кожен день від дати і суми залишку кредиту. Реальна річна процента ставка становить 21% річних (де цифра «1» написана ручкою). Договір може бути змінено за письмовою згодою сторін шляхом укладення додаткового договору, що є невід`ємною частиною цього договору. З метою своєчасного повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом в забезпечення виконання договору прийнято договори поруки, оформлені згідно з вимогами чинного законодавства і є невід`ємними частинами даного договору. Договір зі сторони кредитної спілки підписано Головою правління Д.В. Абліцовим (т. 1 а. с. 6). За умовами додаткової угоди до кредитного договору № 17Р/21 від 23 квітня 2021 року у зв`язку з постановою Правління НБУ від 25 листопада 2016 року № 407 про зниження граничної суми розрахунків готівкою член кредитної спілки [PERSON] погодився отримати кредит у сумі 200\~000,00 гривень протягом 4 днів по кредитний лінії: 1 лінія 50\~000,00 гривень, 2 лінія 50\~000,00 гривень, 3 лінія 50\~000,00 гривень, 4 лінія 50\~000,00 гривень. Додаткову угоду зі сторони кредитної спілки підписано Головою правління Д.В. Абліцовим (т. 1 а. с. 7). До матеріалів позовної заяви долучено також Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит додаток № 1 до договору № 17Р/21 від 23 квітня 2021 року, з якої вбачається, що датою видачі кредиту є 23 квітня 2021 року, а датою останнього платежу 23 квітня 2023 року, сума платежу за розрахунковий період 324\~837,00 гривень, з яких сума кредиту за договором 200\~000,00 гривень, загальна вартість кредиту 124\~837,00 гривень. Відомості щодо підписання даного графіку або ознайомлення з ним [PERSON] відсутні (т. 1 а. с. 7). Згідно з видатковими касовими ордерами № 162, 167, 169, 170 від 23, 26, 27, 28 квітня 2021 року відповідно [PERSON] одержував від КС «Добробут» на підставі заяви (додаток: кредитний договір, договір поруки) по 50\~000,00 гривень (всього 200\~000,00 гривень), що підтверджується його власним підписом у відповідній графі «підпис одержувача» (т. 1 а. с. 10). 23 квітня 2021 року між КС «Добробут» та [PERSON] укладено договір поруки за умовами якого поручитель на добровільних засадах бере на себе обов`язок відповідати за зобов`язанням [PERSON] , які виникають з умов кредитного договору від 23 квітня 2021 року № 17Р/21 між кредитором і позичальником на суму процентного кредиту у розмірі 200\~000,00 гривень. Строк виконання зобов`язань за кредитним договором не пізніше 04 2024 року. Договір поруки зі сторони кредитної спілки підписано Головою правління [PERSON] (т. 1 а. с. 11). 23 квітня 2021 року між КС «Добробут» та [PERSON] укладено договір поруки за умовами якого поручитель на добровільних засадах бере на себе обов`язок відповідати за зобов`язанням [PERSON] , які виникають з умов кредитного договору від 23 квітня 2021 року № 17Р/21 між кредитором і позичальником на суму процентного кредиту у розмірі 200\~000,00 гривень. Строк виконання зобов`язань за кредитним договором не пізніше 04 2024 року. Договір поруки зі сторони кредитної спілки підписано Головою правління [PERSON] (т. 1 а. с. 14). 23 квітня 2021 року між КС «Добробут» та [PERSON] укладено договір поруки за умовами якого поручитель на добровільних засадах бере на себе обов`язок відповідати за зобов`язанням [PERSON] , які виникають з умов кредитного договору від 23 квітня 2021 року № 17Р/21 між кредитором і позичальником на суму процентного кредиту у розмірі 200\~000,00 гривень. Строк виконання зобов`язань за кредитним договором не пізніше 04 2024 року. Договір поруки зі сторони кредитної спілки підписано Головою правління Д.В. Абліцовим (т. 1 а. с. 17). 23 квітня 2021 року між КС «Добробут» та [PERSON] укладено договір поруки за умовами якого поручитель на добровільних засадах бере на себе обов`язок відповідати за зобов`язанням [PERSON] , які виникають з умов кредитного договору від 23 квітня 2021 року № 17Р/21 між кредитором і позичальником на суму процентного кредиту у розмірі 200\~000,00 гривень. Строк виконання зобов`язань за кредитним договором не пізніше 04 2024 року. Договір поруки зі сторони кредитної спілки підписано Головою правління Д.В. Абліцовим (т. 1 а. с. 20). 23 квітня 2021 року між КС «Добробут» та [PERSON] укладено договір поруки за умовами якого поручитель на добровільних засадах бере на себе обов`язок відповідати за зобов`язанням [PERSON] , які виникають з умов кредитного договору від 23 квітня 2021 року № 17Р/21 між кредитором і позичальником на суму процентного кредиту у розмірі 200\~000,00 гривень. Строк виконання зобов`язань за кредитним договором не пізніше 04 2024 року. Договір поруки зі сторони кредитної спілки підписано Головою правління Д.В. Абліцовим (т. 1 а. с. 23). До відповіді на відзив представником позивача долучено копію рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 4902300618241 від 24 жовтня 2022 року про направлення поштового відправлення на адресу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області. Вказаним відправленням фактично відправлено позовну заяву, що вбачається із співставлення вказаного номеру поштового відправлення (т. 2 а. с. 22) із номером поштового відправлення зазначеного на поштовій накладній (т. 1 а. с. 37) до позовної заяви, яка 09 листопада 2022 року надійшла на адресу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області. У паспорті споживчого кредиту, інформації, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (стандартизована форма) (додаток до заяви на кредит), викладені основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача та зазначено суму / ліміт кредиту 200\~000,00 гривень, строк кредитування 36 місяців, можливі види (форми) забезпечення кредиту порука. Зазначена процента ставка, відсотки річних 35,04%, тип процентної ставки фіксована, загальні витрати за кредитом 124\~837,00 гривень, орієнтована загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у тому числі тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) 324\~837,00 гривень, реальна річна процента ставка, відсотків річних 21%. У п. 5 паспорту споживчого кредиту викладено графік платежів, з якого вбачається, що 23 квітня 2021 року за кредитом усього до сплати 200\~000,00 гривень, датою останнього платежу зазначено 23 квітня 2024 року, усього до сплати 324\~837,00 гривень, з яких суму кредиту 200\~000,00 гривень, процент за користування кредитом 124\~837,00 гривень. [PERSON] 23 квітня 2021 року ознайомлений з паспортом споживчого кредиту, що підтверджується його власними підписами в останньому (т. 2 а. с. 23-25). Представником позивача також було долучено довіреність КС «Добробут» в особі Голови правління Абліцова Д.В. від 04 січня 2021 року, якою Головного бухгалтера [PERSON] уповноважено підписувати заяви на отримання кредиту, паспорта споживчого кредиту, кредитні договору, договори поруки, видаткові касові ордери, звіти про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт, заяви на вступ до членів кредитної спілки, довіреності про участь у загальних зборах, кошториси, акти, яка дійсна з 04 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року (т. 2 а. с. 27). Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України. Статтею 610 ЦК України під порушенням зобов`язання передбачено його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом ч. 1 ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Відповідно до ст. 554 ЦК України в разі невиконання зобов`язання боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає в тому ж обсязі, як і боржник, зокрема відповідає за сплату основного боргу і процентів, за відшкодування збитків, за сплату неустойки, якщо інше не встановлено договором поруки. В судовому засіданні встановлено, що відповідачі не виконали взяті на себе зобов`язання із повного погашення всієї суми заборгованості за кредитним договором, чим порушили умови договору, щодо строків повернення кредиту, а також сплати відсотків, що призвело до утворення заборгованості, яку просить стягнути позивач. Суд не погоджується з доводами представника відповідача [PERSON] про те, що позивач обґрунтовуючи свої позовні вимоги щодо наявності заборгованості посилається на 2 різні по своїй суті додатки № 1 до кредитного договору, один з яких графік погашення кредиту викладений у тексті позовної заяви, а другий таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, оскільки останні за своєю суттю лише відображають зміст зафіксованого у паспорті споживчого кредиту графіку платежів з яким в свою чергу 23 квітня 2021 року ознайомлений [PERSON] та за яким передбачено усього до сплати 324\~837,00 гривень, з яких повернення суми кредиту 200\~000,00 гривень, процент за користування кредитом 124\~837,00 гривень. Також суд не може взяти до уваги доводи представника відповідача [PERSON] та пояснення допитаних у якості свідків відповідачів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про те, що під час укладання договорів поруки останнім надавався графік погашення заборгованості, який по своїй суті є відмінним від графіку платежів зафіксованому у паспорті споживчого кредиту та в якому начебто було вказано загальну суму, що підлягає поверненню спілці близько 268\~000,00 гривень, з яких 200\~000,00 гривень тіло кредиту, а 68\~000,00 проценти за користування кредитом, оскільки ця сума не узгоджується з умовами викладеними у кредитному договорів, за якими строк дії договору становить 36 місяців, а річна процентна ставка 21% річних, тобто проценти за користування кредитом становлять близько 126\~000,00 гривень, що спростовує твердження вказаних свідків (відповідачів), які в свою чергу належним чином не підтвердили документально погодження своїм підписом саме вказаних ними умов. Крім того, відомості, які з пояснень відповідачів та їх представника, викладені у вказаному графіку погашення заборгованості є значно відмінними від зафіксованого у паспорті споживчого кредиту графіку платежів, а копію такого графіку погашення заборгованості до суду не надано ані позивачем, ані відповідачами, а з пояснень представника відповідача [PERSON] вбачається, що графік про який йдеться у п. 5.1 Кредитного договору, викладений у паспорті споживчого кредиту та будь-якого іншого узгодженого між сторонами (підписаного) графіку не існувало взагалі. При цьому суд приймає до уваги доводи представника відповідача про те, що надрукований графік погашення кредиту у позовній заяві та таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит у розумінні положення ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» № 996-XIV від 16 липня 1999 року, не є первинним документом бухгалтерського обліку, а лише є одностороннім арифметичним розрахунком стягуваних сум, у зв`язку із чим не є належними, допустимими та достовірними доказами викладених у позовній заяві обставин. Разом з тим, суд не може погодитись із твердженням представника відповідачів з приводу того, що факт укладення за відсутності поручителів додаткової угоди до кредитного договору є підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки умови такої додаткової угоди фактично не впливають на права та обов`язки поручителів, а насамперед пов`язані із обмеженнями встановленими п. п. 2 п. 6 розділу ІІ Постанови правління Національного банку України «Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні» № 148 від 29 грудня 2017 року, за якими суб`єкти господарювання мають право здійснювати розрахунки готівкою протягом одного дня за одним або кількома платіжними документами: з фізичними особами - у розмірі до 50000 (п`ятдесяти тисяч) гривень включно. За умовами п. 4.2, 5.4 Кредитного договору, спілка зобов`язана надати кредит позичальнику протягом 15 робочих днів з дати підписання цього договору. Договір може бути змінено за письмовою згодою сторін шляхом укладання додаткового договору, що є невід`ємною частиною цього договору. Відтак, умовами укладеної додаткової угоди визначено лише те, що кредит надається по кредитній лінії протягом 4 днів та який фактично виданий чотирма частинами за період з 23-28 квітня 2023 року, що підтверджується відповідними видатковими касовими ордерами. Вказані відомості дійсно не відображені у графіку платежів зафіксованому у паспорті споживчого кредиту, проте вони не є такими, що спростовують факт видачі загальної суми кредиту [PERSON] , який погодився на такий спосіб кредитування, підписавши таку додаткову угоду та отримавши загальну суму 200000 гривень. Кредитний договір дійсно не містить загальної вартості кредиту (з урахуванням відсотків за користування ним), проте в останньому зафіксовані інші суттєві умови, зокрема, розмір кредиту 200\~000,00 гривень, строк дії договору 36 місяців, розмір процентів за користування кредитом за місяць 2,92%, реальну річну проценту ставку 21% річних, а також кредитною спілкою ознайомлено позичальника з паспортом споживчого кредиту де безпосередньо зазначено, як орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у тому числі тілом кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) 324\~837,00 гривень, так і загальні витрати за кредитом 124\~837.00 гривень. Крім того, суд не може погодитись з доводами представника відповідачів про те, що позовна заява подана з порушенням положень ч. 4 ст. 559 ЦК України, тобто поза межами строку дії поруки та до матеріалів позовної заяви не додано розрахунку заборгованості за кредитним договором, складеного та обґрунтованого у межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов`язанням. За змістом ч. 4 ст. 559 ЦК України (в тому числі у редакції 01 січня 2021 року), порука припиняється після закінчення строку поруки, встановленого договором поруки. Якщо такий строк не встановлено, порука припиняється у разі виконання основного зобов`язання у повному обсязі або якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку (терміну) виконання основного зобов`язання не пред`явить позову до поручителя. Позивач вперше звернувся до суду з вказаним позовом 24 жовтня 2022 року в той час, як остання сплата по кредиту відбулась 15 травня 2022 року, тобто у межах строку дії поруки та трирічного строку з дня настання строку (терміну) виконання основного зобов`язання. Суд також не приймає доводи представника відповідачів з приводу того, що з позовної заяви незрозуміло саме по якому кредитному договору заявлено позов, оскільки у самій позовній заяві зазначено, що кредитний договір укладений 23 квітня 2021 року між КС «Добробут» та [PERSON] та позивач просить солідарно стягнути заборгованість за кредитним договором від 23 квітня 2021 року, а в судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтвердила, що позов до відповідачів подано саме з приводу правовідносин, які виникли за умовами кредитного договору № 17Р/21 від 23 квітня 2021 року укладеного між КС «Добробут» та [PERSON] . Факт наявності будь яких інших договорів з [PERSON] та КС «Добробут» в судовому засіданні не був встановлений. Пунктом 1.4 Кредитного договору передбачено, що датою щомісячної сплати за кредитом є 23 число кожного місяця. Пунктом 2.1 Кредитного договору передбачено, зокрема, що строк дії договору становить 36 місяців. Пунктом 2.2 Кредитного договору визначено, що строк за цим договором починається з дня видачі кредиту і закінчується до повного погашення кредиту. Згідно з видатковим касовим ордером № 162 від 23 квітня 2021 року [PERSON] одержав 50000,00 гривень. Таким чином, з урахуванням узгоджених умов у додатковій угоді до кредитного договору № 17Р/21 від 23 квітня 2021 року, строк за Кредитним договором почався з дня видачі першої частини кредиту і закінчується до повного погашення кредиту тобто датою останньої щомісячної сплати за кредитом 23 квітня 2024 року, що також узгоджується з графіком платежів зафіксованим у паспорті споживчого кредиту. Суд критично ставиться до доводів представника відповідачів про те, що долучені до позовної заяви видаткові касові ордери не є первинними бухгалтерськими документами по правовідносинам, які виникли між кредитною спілкою та відповідачами, оскільки не зазначають в собі будь-якої інформації щодо належності їх саме до кредитного договору № 17Р/21 від 23 квітня 2021 року, оскільки обов`язковий перелік реквізитів, які має містити первинний документ бухгалтерського обліку визначений положеннями ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» № 996-XIV від 16 липня 1999 року. Самі по собі такі недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо. Так, долучені до позовної заяви видаткові касові ордери датуються (починаючи з 23 квітня 2021 року), що співпадає з датою укладання кредитного договору № 17Р/21 від 23 квітня 2021 року, містять усі обов`язкові реквізити документа первинного бухгалтерського обліку, в тому числі особистий підпис та ПІБ особи, яка брала участь у здійсненні господарської операції [PERSON] , у графі «підстава» зазначено заява, у графі «додаток» кредитний договір, договір поруки. Вказані реквізити на ряду з періодом складання таких видаткових касових ордерів та загальної суми отриманих грошових коштів [PERSON] дозволяють встановити їх належність саме до укладеного кредитного договору № 17Р/21 від 23 квітня 2021 року. Крім того, відомості, які б вказували на належність цих касових ордерів до будь-яких інших правовідносин між КС «Добробут» та [PERSON] не пов`язаних із виконанням кредитного договору № 17Р/21 від 23 квітня 2021 року фактично відсутні. Суд також не приймає доводи представника відповідачів і про те, що обставини викладені у позовній заяві ґрунтуються на штучно створених позивачем письмових доказах, шляхом внесення в них різного роду дописок, що збільшує відповідальність позичальника та поручителів, про що свідчить те, що у п. 3.3 Кредитного договору розмір річної процентної ставки зазначено шляхом написання ручкою цифри 1 після надрукованої цифри 2, тобто 21% - де цифра 1 написана ручкою, оскільки такий розмір реальної річної ставки узгоджується із графіком платежів зафіксованим у паспорті споживчого кредиту. Крім того, загальний вигляд даного кредитного договору вказує, що останній створений на основі певного типового кредитного договору, який використовується кредитною спілкою до якого частина відомостей вноситься шляхом заповнення порожніх місць сторонами договору в момент укладання такого кредитного договору. Суд також приймає до уваги ту обставину, що [PERSON] на підставі відповідної довіреності від 04 січня 2021 року була особою уповноваженою на підписання паспорту споживчого кредиту, кредитних договорів, договорів поруки, видаткових касових ордерів, тобто в повній мірі мала повноваження на підписання, як кредитного договору № 17Р/21 від 23 квітня 2021 року, так і договорів поруки до нього. Також не можна розцінювати, як грубе порушення вимог абз. 1 п. 26 розділу ІІІ Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління Національного банку України № 148 від 29 грудня 2017 року факт того, що у видаткових касових ордерах не зазначено прізвищ та ініціалів керівника та головного бухгалтера, оскільки в судовому засіданні встановлено, що підписи у вказаних видаткових касових ордерах належать [PERSON] , яка має відповідні повноваження на підписання видаткових касових ордерів та яка підтвердила, що вона їх дійсно підписувала. Суд критично ставиться до доводів представника відповідачів щодо неприйняття судом письмових доказів долучених представником позивача до відповіді на відзив, зокрема, копії паспорту споживчого кредиту, інформація, яка надається споживачу до укладання кредитного договору про споживчий кредит з тієї підстави, що останній не містить в собі відомостей, саме до якого кредитного договору він відноситься, а також довіреності КС «Добробут» від 04 січня 2021 року на головного бухгалтера [PERSON] , які є такими, які подані з порушенням положень цивільно-процесуального законодавства. Так, в ухвалі суду про відкриття провадження у справі від 09 лютого 2023 року встановлено строк відповідачам на подання відзиву на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі та надано строк позивачу строк в п`ять днів, з дня отримання відзиву на позов, подати відповідь на нього, а відповідачам надано строк в п`ять днів з дня отримання відповіді на відзив для подання на неї заперечень. Відповідач [PERSON] 15 лютого 2023 року повністю ознайомлений з матеріалами даної цивільної справи, в тому числі і вказаною ухвалою суду про відкриття провадження у справі від 09 лютого 2023 року, проте відзив на позовну заява подано лише 02 травня 2023 року, який був прийнятий судом. В свою чергу, відповідь на відзив, до якої в тому числі долучено вказані докази, на яких ґрунтується позиція позивача, направлена до суду 08 травня 2023 року, тобто у межах наданого ухвалою про відкриття провадження строку позивачу на подання відповіді на відзив. Крім того, суд не може погодитись з тим, що з такого паспорту споживчого кредиту неможливо встановити його належність саме до кредитного договору № 17Р/21 від 23 квітня 2021 року, оскільки останній містить у собі відомості щодо тих самих сторін договору, ідентичний предмет та умови такого договору. [PERSON] ознайомлено з його змістом у день укладання кредитного договору 23 квітня 2021 року, а відомості, які б вказували на ймовірну належність такого паспорту споживчого кредиту до будь-якого іншого договору між КС «Добробут» та [PERSON] відсутні. Таким чином, письмові докази у вигляді копії паспорта споживчого кредиту, інформації, яка надається споживачу до укладання договору про споживчий кредит (стандартизована форма) (додаток до заяви на кредит), та довіреності КС «Добробут» від 04 січня 2021 року на головного бухгалтера [PERSON] , які долучено до відповіді на відзив, приймається судом. Судом також приймаються до уваги пояснення допитаних в судовому засіданні відповідачів з того приводу, що на момент заповнення ними договорів поруки в останніх не було зазначено номеру та дати кредитного договору, які в свою чергу були фактично внесені пізніше співробітником КС «Добробут». Водночас із цим, належність таких договорів поруки саме до кредитного договору № 17Р/21 від 23 квітня 2021 року підтверджується, зокрема тим, що останні укладені у день підписання кредитного договору, стосуються обов`язку поручителів відповідати за зобов`язанням [PERSON] , є таким самим зазначений розмір кредиту 200\~000,00 гривень, а також в судовому засіданні самі ж відповідачі підтвердили, що дійсно були поручителями за зобов`язаннями [PERSON] . Приймаючи рішення про задоволення позовної заяви, суд також враховує ту обставину, що між сторонами відсутній спір щодо недійсності укладених між КС «Добробут» та [PERSON] кредитного договору № 17Р/21 від 23 квітня 2021 року або договорі поруки від 23 квітня 2021 року укладених між КС «Добробут» та іншими відповідачами за зобов`язанням [PERSON] перед кредитною спілкою у розмірі процентного кредиту 200\~000,00 гривень. Суд не може погодитись і з доводами викладеними у відзиві на позовну заяву з приводу невиконання позивачем умов п. 3.3 договорів поруки з приводу письмового повідомлення поручителів в тримісячний термін про невиконання або неналежне виконання позичальником своїх обов`язків за кредитним договором із зазначенням заборгованої суми, оскільки до позовної заяви долучено також направлені на ім`я відповідачів листи від 13 квітня, 05 липня, 12 вересня 2022 року щодо прострочення позичальником платежів за кредитним договором від 23 квітня 2021 року із зазначенням кількості днів прострочення та поточної суми заборгованості за кредитним договором, в яких пропонується терміново звернутися до кредитної спілки і визначитися з питанням погашення заборгованості по тілу та відсотках за користування кредитом, зазначено наслідки несплати заборгованості по кредиту. Долучено докази фактичного направлення таких листів за місцем мешкання та реєстрації відповідачів, а саме рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення та копії поштових конвертів, які повернулись на адресу кредитної спілки без вручення адресатам (т. 1 а. с. 25-35). Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч. 1 ст. 77, ч. 2 ст. 78, ст. 79, ч. 1 ст. 80 цього Кодексу належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідачами не були надані суду докази, які б спростовували наявність вказаної у позовній заяві суми заборгованості. Сам факт отримання грошових коштів [PERSON] не заперечується відповідачем [PERSON] , а також частково визнаний відповідачем [PERSON] у відзиві на позовну заяву, а саме в розмірі 50\~000,00 гривень, а щодо іншої частини кредиту останній вказав, що йому невідомо чи отримував [PERSON] гроші фактично. Але водночас із цим, [PERSON] на виконання умов кредитного договору сплачувались платежі на погашення кредитної заборгованості, що свідчить про фактичне їх отримання та часткове виконання зобов`язань з їх повернення, що узгоджується з висновком, викладеним у постанові Верховного суду по справі № 640/18354/14-ц (провадження № 61-11358 св18), в якій суд звернув увагу на те, що до дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, з урахуванням конкретних обставин справи, також можуть належати: визнання пред`явленої претензії; зміна договору, з якої вбачається, що боржник визнає існування боргу, а так само прохання боржника про таку зміну договору; письмове прохання відстрочити сплату боргу; підписання уповноваженою на це посадовою особою боржника разом з кредитором акта звіряння взаєморозрахунків, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір; письмове звернення боржника до кредитора щодо гарантування сплати суми боргу; часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій. Аналогічний правовий висновок викладено і в постанові Верховного Суду від 09 листопада 2018 року у справі № 911/3685/17. Аналізуючи фактично встановленні в судовому засіданні обставини справи, оцінюючи усі докази, які були досліджені судом під час розгляду справи в їх сукупності та розглядаючи позов в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів, як того вимагає ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у заявлений позивачем спосіб, оскільки існування заборгованості за вказаним договором підтверджено належними та допустимими доказами. Крім того, враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2481 гривень, а саме по 413,50 гривень з кожного.

Outcome: approved