Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-13 00:00:00

До суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування поданого позову позивач вказує, що вона та відповідач 14.03.2006 року уклали шлюб, який зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Славутського міськрайонного управління юстиції, про що зроблено актовий запис № 52. Від даного шлюбу вони мають спільного сина - [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Спільне життя із відповідачем не склалось. Фактично шлюбні стосунки припинили своє існування з травня 2022 року. На думку позивачки збереження їхньої сім`ї не можливе, у зв`язку із чим позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. 29.05.2023 року провадження у справі відкрито та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 22.06.2023 року. 22.06.2023 р. розгляд справи було відкладено на 14.07.2023 року у зв`язку із неявкою відповідача. 14.07.2023 року у призначені дату та час учасники справи до суду не з`явились. Позивачка [PERSON] подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить розірвати шлюб. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує ( а.с.30). Відповідач [PERSON] , будучи повідомлений про час та дату розгляду справи, шляхом направлення судової повістки за останнім відомим фактичним місцем проживання та шляхом оголошення на сайті суду, до суду не з`явився повторно та про причини неявки не повідомив. Відзиву на позов, письмових заяв чи клопотань від нього до суду не надходило. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає, що, оскільки судочинство здійснюється на засадах змагальності і неявкою до суду відповідач фактично відмовився надавати докази на захист своїх прав у суді, в зв`язку із чим суд ухвалив про заочний розгляд даної справи на підставі наявних у справі доказів, оскільки в справі є достатньо матеріалів та доказів для розгляду справи та постановлення рішення у відповідності до ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, приймаючи до уваги думку позивачки, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Славутського міськрайонного управління юстиції [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] . Актовий запис про шлюб № 52. Від даного шлюбу подружжя має спільного сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , видане відділом реєстрації актів цивільного стану Славутського міськрайонного управління юстиції (а.с. 6). Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно із ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, шлюб підлягає розірванню, якщо буде встановлено, що подальше сумісне мешкання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно із ч.3 ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Суд враховує, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Позивач не бажає зберігати шлюб та наполягає на розірванні шлюбу. При таких обставинах справи суд вважає, що сім`я сторін розпалась остаточно, подальше збереження шлюбу не можливе та суперечить інтересам сторін, тому суд приходить до висновку про можливість розірвання шлюбу між сторонами. Згідно ч. 2 ст. 114, абз. 2 ч. 3 ст. 115 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved