Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-10 00:00:00

Представник позивача МКП «Чернівцітеплокомуненерго» звернулася до Садгірського районного суду м. Чернівці з позовом до відповідачів[PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії та плати за абонентське обслуговування. Посилається на те, що МКП «Чернівцітеплокомуненерго» надає послуги з постачання теплової енергії в квартиру що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , опалювальною площею 43,50 кв.м. Вказана квартира розташована у багатоквартирному будинку з комплексом інженерного обладнання до якого входять прилади централізованого опалення. Зазначає і те, що відповідачам відкрито особовий рахунок № [NUMBER] та між сторонами укладено типовий індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії, що є публічним договором приєднання. Вказує, що послуги з постачання теплової енергії надавалися протягом опалювального періоду із жовтня по квітень місяці відповідно по роках. З посиланням на відповідні норми, підтверджує порядок нарахування наданих послуг та проведення перерахунків і визначення вартості постачання теплової енергії, а також порядок оплати за надані послуги. Оскільки відповідачі, як споживачі, свої зобов`язання перед позивачем не виконали, а тому заборгували позивачу за надані житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії за період з 01.02.2020 по 30.04.2023 - 17 969 гривень 73 копійки. Крім того, вказує про солідарний обов`язок відповідачів. Також представник позивача заявляє вимоги про стягнення заборгованості по платі за абонентське обслуговування, що утворилася за період з 01.11.2021 по 30.04.2023 та становить 255 гривень 78 копійок. Враховуючи, самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється, а належних документів щодо відмови від централізованого опалення відповідачі не надали, не відреагували на надіслане попередження щодо оплати заборгованості, тим самим в добровільному порядку відмовилися погасити заборгованість, з посиланням на відповідні норми просить суд стягнути вищезазначену заборгованість солідарно з відповідачів. Також просить стягнути із відповідачів понесені судові витрати та плату за абонентське обслуговування. Відзив на позовну заяву до суду не надходив. Ухвалою Садгірського районного суду м. Чернівці від 26 червня 2023 року, після отримання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідачів у справі, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено судове засідання на 06.07.2023, яке у зв`язку із неявкою сторін відкладено на 11.07.2023. У судове засідання сторони не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Представник позивача скерувала до суду разом із позовом клопотання про розгляд справи за її відсутності, просила позов задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчать матеріали справи. Жодних заяв чи клопотань від них не надходило, про причини неявки суд не повідомили. Відзив на позовну заяву не подали. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням викладеного, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 280-282 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Так, судом встановлено, що МКП «Чернівцітеплокомуненерго» є виконавцем житлово-комунальних послуг, а саме: послуг з постачання теплової енергії та надає послуги з постачання теплової енергії в квартиру за адресою: [ADDRESS] , опалювальною площею 43,50 кв.м., яка під`єднана до мережі централізованого опалення. Як було встановлено судом, відповідачі [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується даними Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності не нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 329284448 від 17.04.2023. Між позивачем та відповідачами виникли та існують договірні відносини, які виникли на основі публічного договору приєднання. МКП «Чернівцітеплокомуненерго» укладено та оприлюднено типовий індустріальний договір про надання послуг з постачанням теплової енергії від 01.10.2021. МКП «Чернівцітеплокомуненерго» відкрито особовий рахунок № [NUMBER] для проведення розрахунків. Також позивачем долучено витяг з абонентської книжки, у відповідності до якого вказано діючі тарифи в опалювальний період 1204,62 (за 1 гКал) з ПДВ та абонплату 21,62 грн. та борг станом на 01.05.2023 у розмірі 17 969, 73 грн. та 255, 78 грн. абонплати. Згідно даних розрахунку заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії за адресою: [ADDRESS] , за період з 01.02.2020 по 30.04.2023, утворилася заборгованість у розмірі 17 969 гривень 73 копійки. У відповідності до даних розрахунку заборгованості за надані абонентські послуги за адресою: [ADDRESS] , за період з 01.02.2020 по 30.04.2023, утворилася заборгованість у розмірі 255 гривень 78 копійок. Згідно повідомлення №5666/17-10 від 21.04.2023, надісланого за адресою споживання відповідачі проінформовані про наявність заборгованості за послуги з постачання теплової енергії та оплати за абонентське обслуговування та у разі несплати попереджені про можливе примусове стягнення у судовому порядку. Також до матеріалів справи долучено типовий індустріальний договір про надання послуг з постачанням теплової енергії від 01.10.2021, який є публічним договором приєднання та набирає чинності через 30 днів з моменту його офіційного розміщення на відповідному сайті (п.2 Договору). Крім того, у відповідності до п.4 Договору про факт приєднання споживача до Договору є вчинення споживачем будь яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема: сплата рахунку за надану послугу, факт отримання послуги. Згідно п.п.3 п. 41 Договору споживач зобов`язаний сплачувати надану послугу за ціною/тарифом, встановленим відповідно до законодавства та вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені цим Договором. Вирішуючи заявлені вимоги, суд виходить із наступних правових норм. Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 10.04.2019 у справі N 638/1988/17 (провадження N 61-30812св18), позов про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання нерухомого майна має пред`являтися за місцем знаходження майна, за правилами виключної підсудності. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. В силу ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Постановою Кабінету Міністрів України № 830 від 21.08.2019 було затверджено Правила надання послуги з постачання теплової енергії та Типові договори про надання послуги з постачання теплової енергії. Постановою Кабінету Міністрів України№ 1022 від 08.09.2021 внесено зміни до постанови КМУ № 830 від 21.08.2019, які набрали чинності 01 жовтня 2021. Правила надання послуги з постачання теплової енергії та Типовий договір з індивідуальним споживачем про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджені постановою КМУ №830 від 21.08.2019, викладено в новій редакції. Відповідно до абз. 1 п. 3 розділу VI Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від09.11.2017 року № 2189-VIII (в редакції від 01.05.2021) договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього Закону, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом. Відповідно до вимог ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Статтею 634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії, що є публічним договором приєднання, розміщений на офіційному сайті Чернівецької міської ради та на офіційному веб-сайті МКП «Чернівцітеплокумуненерго». Натомість, згідно долученого позивачем розрахунку, за адресою власності відповідачів було здійснено отримання послуг постачання теплової енергії, що свідчить про факт приєднання споживача до Договору. Даних про наявність заперечень відповідачів щодо укладання Договору, викладених протягом 30 днів з моменту опублікування договору, суду не надано. Відтак, між сторонами виникли правовідносини з приводу надання послуг з теплопостачання здійснюється на підставі Типового договору. Правовідносини з приводу постачання теплової енергії регулюються нормами Законів України «Про житлово-комунальні послуги» та «Про теплопостачання». Відповідно до ст.1 та ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. До житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Споживачем житлово-комунальних послуг є фізична або юридична особа, яка отримує або має намір отримувати житлово-комунальні послуги. Згідно статті 9 вищезазначеного Закону споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Статтею 10 Закону визначено, що ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Постачання теплової енергії для потреб опалення здійснюється в опалювальний період. Ціною послуги з постачання теплової енергії є тариф на теплову енергію для споживача, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. Органи, уповноважені законом встановлювати порядки (методики) формування тарифів на транспортування, постачання теплової енергії, визначають особливості врахування в тарифах на теплову енергію для споживача витрат на утримання та обслуговування теплових пунктів (індивідуальних та центральних) з метою недопущення подвійної компенсації споживачами таких витрат (стаття 21 Закону). За змістом статті 1 Закону України «Про теплопостачання» № 2633 IV від 02 червня 2005 року, споживач теплової енергії фізична особа, яка використовує теплову енергію. Теплова енергія товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі продажу. Згідно статті 19 цього ж Закону, споживач повинен щомісячно здійснювати оплату Теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Нарахування відповідачам вартості послуг з постачання теплової енергії визначалося за показниками комерційного вузла обліку або розрахунковим методом, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії» № 830 від 21 серпня 2019 року за встановленими тарифами за послугу з постачання теплової енергії відповідно до рішень Виконавчого комітету Чернівецької міської ради № 450/13 від 23.06.2021, № 813/24 від 20.10.2021. Статтею 7 та 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. При цьому, індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Відповідно до статті 322 Цивільного кодексу України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію (стаття 151 Житлового кодексу України). Тобто власники житла зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги. Таким чином, обов`язковою до сплати незалежно від проживання є послуга з постачання тепла (опалення). Пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, які затверджені постановою КМУ від 08.10.1992 року № 572, встановлено, що власники та наймач (орендар) квартири зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору, оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 541 ЦК України, солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Ст.ст. 64, 156 ЖК України передбачено, що повнолітні члени сім`ї несуть з наймачем (власником) солідарну відповідальність за оплату житлово-комунальних послуг. МКП «Чернівцітеплокомуненерго» є виконавцем житлово-комунальних послуг, а саме: послуг з постачання теплової енергії. На основі поданих доказів судом встановлено, що між сторонами виникли та існують договірні відносини. МКП «Чернівцітеплокомуненерго» щомісячно з 01.02.2020 по 30.05.2023 нараховувало відповідачам плату за надані послуги з постачання теплової енергії, однак останні не сплачували кошти за вказані послуги, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 17 969 гривень 73 копійки. Зазначена обставина підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком заборгованості за спожиту теплову енергію. Вказаний розрахунок відповідачами будь-якими доказами спростований не був. Поряд із цим суду не надано доказів того, що вказані вище відповідачі отримуючи надані позивачем послуги не користувалися ними за вказаною вище адресою, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що відповідачі, як власники майна, є споживачами послуг які надаються позивачем та зобов`язані своєчасно сплачувати вартість таких послуг. Відповідно до повідомлення МКП «Чернівцітеплокомуненерго», відповідачі були повідомлені про добровільну сплату заборгованості за постачання теплової енергії та оплати за абонентське обслуговування у визначений термін, інакше МКП «Чернівцітеплокомуненерго» буде змушене звернутись до суду для примусового стягнення боргу з покладенням на боржників судових витрат. Даних про добровільну оплату заборгованості відповідачами матеріали справи не містять та суду таких не надано. У відповідності до Порядку відключення споживачів від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 26.07.2019 року № 169 - споживач може відмовитися від отримання послуг з постачання теплової енергії у встановленому порядку - самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Жодних доказів та документів на підтвердження факту відмови відповідачів в установленому порядку від централізованого опалення не надано. Таким чином останні, як власники майна, користуються послугами з постачання теплової енергії на підставі публічного договору та не в повній мірі виконують обов`язків по оплаті житлово-комунальних послуг. Згідно ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У відповідності до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Разом з тим відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, установлених статтею 526 ЦК України, зобов`язання повинне виконуватись належним чином, згідно з умовами договору та вимогами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань. Положенням ч.1 ст. 901, ч.1 ст.903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Таким чином, дані правовідносини за своїм змістом є грошовим зобов`язанням, тому серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідачами прострочено сплату комунальних послуг, що призвело до порушення права позивача на своєчасне та повне отримання плати за надані послуги з постачання теплової енергії за період з 01.02.2020 по 30.04.2023, суд приходить висновку, що вимоги позивача про стягнення заборгованості у сумі 17 969 гривень 73 копійки, за вищезазначений період, є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно п.6, ст.4 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року № 2189-VIII споживачами, які отримують послуги теплопостачання здійснюється плата за абонентське обслуговування. Плата за абонентське обслуговування - платіж, який споживач сплачує виконавцю послуги для відшкодування витрат виконавця пов`язаних із здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами у багатоквартирному будинку та у випадках, визначених Законом, також і витрати на обслуговування лічильників теплової енергії. МКП «Чернівцітеплокомуненерго» розраховує плату за абонентське обслуговування згідно прямих фактичних витрат. Відповідно до постанови КМУ «Про встановлення граничного розміру плати за абонентське обслуговування» № 808 від 21.08.2019, для одного абонента платіж не може перевищувати 31,15 грн. Розмір плати за абонентське обслуговування не залежить від кількості комунальних послуг, що надаються одним виконавцем абонентові, у рахунках на оплату послуги з постачання теплової енергії виставляється як окремий платіж. Нараховується у фіксованому розмірі на один особовий рахунок, незалежно від кількості мешканців у квартирі. Долучений до матеріалів справи, наданий позивачем розрахунок заборгованості по платі за абонентське обслуговування (тариф - 21 грн. 62 коп. та 11 грн. 36 коп.) за період з 01.02.2020 по 30.04.2023 року, що становить 255 гривень 78 копійок, - відповідачами не спростований, як і не надано доказів такої оплати. На основі всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як учасник справи, як на підставу заявлених вимог, підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги гуртуються на законі і підлягають до задоволення, а тому з відповідачів [PERSON] та [PERSON] у солідарному порядку необхідно стягнути на користь позивача МКП «Чернівцітеплокомуненерго» заборгованість за надані житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії у сумі 17 969 гривень 73 копійки та плати за абонентське обслуговування у розмірі 255 гривень 78 копійок. Крім цього, згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, з відповідачів [PERSON] та [PERSON] необхідно стягнути понесений позивачем судовий збір в розмірі 2 684 гривні 00 копійок, а саме по 1 342 гривні 00 копійок з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved