Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-27 00:00:00

20 березня 2023 року позивач засобами поштового зв`язку звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Чернігівобленерго», в якому просить: - визнати незаконним та скасувати наказ Акціонерного товариства «Чернігівобленерго» Чернігівські міські електричні мережі № 57-к від 20 лютого 2023 року про звільнення його за пунктом 2 статті 40 КЗпП України; - поновити на роботі на посаді інспектора групи технічного аудиту Акціонерного товариства «Чернігівобленерго» Чернігівські міські електричні мережі; - стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу. Обґрунтовано позов, зокрема, тим, що наказом Акціонерного товариства «Чернігівобленерго» від 20 лютого 2023 року № 57-к позивача, інспектора групи технічного аудиту, звільнено з роботи 20 лютого 2023 року за пунктом 2 статті 40 КЗпП України, у зв`язку з виявленою невідповідністю займаній посаді внаслідок недостатньої кваліфікації. Підставою для звільнення позивача стало те, що в результаті перевірки знань з питань охорони праці і технічної експлуатації та повторної перевірки він отримав оцінки «не знає». У відповідача не було законних підстав для проведення позапланової перевірки знань, а тому дії відповідача є неправомірними та суперечать чинному законодавству. Проведення перевірки знань з питань охорони праці та з питань технічної експлуатації проведено з порушенням норм законодавства. Позивач не допускав порушення нормативно-правових актів. Документів, які б підтверджували ці порушення відсутні, що виключає факт їх вчинення. Відповідачем при звільненні позивача було формально встановлено недостатність кваліфікації для виконання роботи, оскільки позивач з 11 лютого 2008 року до 20 лютого 2023 року жодного разу не допускав порушення своїх трудових обов`язків, в тому числі і нормативно-правових актів, а також успішно проходив перевірки знань з питань охорони праці та з питань технічної експлуатації. Також, відповідач не запропонував позивачу іншої посади. Оскільки позивача було звільнено незаконно, а тому позивач повинен бути поновлений на роботі та має право на виплату йому середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 10 квітня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. В установлений судом строк Акціонерне товариство «Чернігівобленерго» подало відзив на позов, в якому просить відмовити позивачу в його задоволенні. Зокрема, у відзиві на позов відповідач зазначає, що позивач працював до 20 лютого 2023 року включно у Відокремленому підрозділі Чернігівські міські електричні мережі Акціонерного товариства «Чернігівобленерго» на посаді інспектора групи технічного аудиту. 13 грудня 2022 року службою охорони праці було здійснено перевірку щодо дотримання працівниками групи технічного аудиту ВП Чернігівські МЕМ вимог нормативно-правових актів з охорони праці. У ході перевірки було виявлено, що інспектор ГТА ВП Чернігівські МЕМ Домашенко Сергій Васильович систематично не дотримувався вимог організаційних заходів щодо безпечного виконання робіт в діючих електроустановках, а саме: одночасно виконував роботи по двом різним розпорядженням (16.11.2022 по розпорядженням № 585 та № 2691; 18.11.2022 по розпорядженням № 2726 та № 591), при цьому був одночасно і керівником робіт, і членом бригади, чим порушив вимоги пунктів 6.1.1, 6.2.3 Правил безпечної експлуатації електроустановок, затверджених наказом Державного комітету України по нагляду за охороною праці від 06 жовтня 1997 року № 257, та вимоги пунктів 3.1.2, 3.10.6 Правил безпечної експлуатації електроустановок споживачів, затверджених спільним наказом Міністерства праці та соціальної політики України та Комітету по нагляду за охороною праці від 09 січня 1998 року № 4. За результатами даної перевірки було оформлено відповідний акт перевірки дотримання нормативно-правових актів з охорони праці на робочому місці від 13 грудня 2022 року та отримано письмові пояснення від позивача. Згідно письмових пояснень позивача від 13 грудня 2022 року ним було визнано факт порушення (в процесі виконання робіт по одному розпорядженню було відкрито нове розпорядження, при цьому попереднє розпорядження не було закрито) та зазначено, що такі дії більше не повторяться (взяв до уваги). За виявлені в акті від 13 грудня 2022 року порушення позивачу пунктом 9 наказу № 356/01-03 від 19 грудня 2022 року «Про результати проведення перевірки робочих місць з 21 листопада по 14 грудня 2022 року» було визначено «премію за результатами фінансово-господарської діяльності за грудень 2022 року не нараховувати». При цьому, вимогами пункту 2.1.10 Правил безпечної експлуатації електроустановок споживачів передбачено, що працівники, які припустилися порушення вимог даних правил, без позапланової перевірки знань до робіт в електроустановках не допускаються, тому 20 грудня 2022 року позивачу було проведено позапланову перевірку знань з питань охорони праці. Згідно оформленого за результатами перевірки Протоколу № 883 засідання комісії з перевірки знань з питань охорони праці від 20 грудня 2022 року позивачу було перевірено знання Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», Закону України «Про охорону праці», Правил безпечної експлуатації електроустановок (НПАОП 40.1-1.01-97); Правил експлуатації електрозахисних засобів (НПАОП 40.1-1.07-01); Правил охорони праці під час роботи з інструментом та пристроями (НПАОП 0.00-1.71-13); Правил охорони праці на автомобільному транспорті (НПАОП 0.00- 1.62-12); Вимог щодо безпеки та захисту здоров`я працівників під час роботи з екранними пристроями (НПАОП 0.00-7.15-18); Порядків надання домедичної допомоги особам при невідкладних станах, затверджених наказом МОЗ від 09 березня 2022 року № 441. За результатами перевірки комісією було встановлено, що позивач «не знає» зазначених норм та призначено повторну перевірку знань до 30 грудня 2022 року. Також, 20 грудня 2022 року позивачу було проведено позапланову перевірку знань з питань технічної експлуатації. Згідно оформленого за результатами перевірки Протоколу № 884 засідання комісії з перевірки знань з питань технічної експлуатації від 20 грудня 2022 року в позивача перевірено знання Закону України «Про ринок електричної енергії»; Кодексу систем розподілу; Кодексу комерційного обліку електричної енергії; Правил роздрібного ринку електричної енергії; документів «Технічна експлуатація електричних станцій і мереж. Правила» (ГКД 34.20.507- 2003 зі змінами згідно з наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості від 21 червня 2019 року № 271); Правил будови електроустановок. Електрообладнання спеціальних установок (НПАОП 40.1-1.32-01); Правил улаштування електроустановок; Правил охорони електричних мереж (161-2017-п); Норм випробування електрообладнання (СОУ-Н ЕЕ 20.302:2007). За результатами перевірки комісією було встановлено, що позивач «не знає» зазначених норм та призначено повторну перевірку знань до 30 грудня 2022 року. Відповіді на питання білету позивач надав у письмовій формі. Враховуючи незадовільні результати позапланової перевірки знань позивач мав пройти повторну перевірку знань в термін до 30 грудня 2022 року. Однак, оскільки позивач перебував у відпустці в період з 26 грудня 2022 року по 13 січня 2023 року, а також на лікарняному в період з 11 січня 2023 року по 27 січня 2023 року, тому повторна перевірка знань з питань охорони праці та технічної експлуатації була проведена 07 лютого 2023 року. Згідно оформленого за результатами перевірки Протоколу № 141 засідання комісії з перевірки знань з питань охорони праці від 07 лютого 2023 року в позивача було перевірено знання і за результатами повторної перевірки комісією встановлено, що позивач «не знає» відповідних норм. Також, 07 лютого 2023 року позивачу було проведено повторну перевірку знань з питань технічної експлуатації. Згідно оформленого за результатами перевірки Протоколу № 142 засідання комісії з перевірки знань з питань технічної експлуатації від 07 лютого 2023 року в позивача перевірено знання і за результатами повторної перевірки комісією встановлено, що позивач «не знає» відповідних норм. Таким чином, позапланова та повторна перевірка знань з питань охорони праці та технічної експлуатації позивача проводились з дотриманням вимог чинного законодавства центральною постійно діючою комісією з перевірки знань керівників і спеціалістів Товариства з питань охорони праці, нормативно-правових актів з питань охорони праці при виконанні спеціальних видів робіт, та центральною постійно діючою комісією з перевірки знань керівників та спеціалістів Товариства з питань технічної експлуатації, склад яких затверджений наказом Товариства від 28 червня 2022 року № 150/01-03, та згідно затверджених переліків питань перевірки знань з питань охорони праці (наказ Товариства від 18 серпня 2021 року № 314/01-03) та з питань технічної експлуатації (наказ Товариства від 19 грудня 2022 року № 355/01-03). 15 лютого 2023 року позивачу, у зв`язку з незадовільним результатом позапланової перевірки знань з питань охорони праці та з питань технічної експлуатації 20 грудня 2022 року та незадовільним результатом повторної перевірки знань 07 лютого 2023 року, було повідомлено, що він підлягає звільненню з роботи за пунктом 2 статті 40 КЗпП України. Одночасно позивачу було запропоновано переведення на вакантні посади станом на 15 лютого 2023 року згідно переліку. Позивач відмовився від підпису про ознайомлення з зазначеними пропозиціями, про що було складено акт від 15 лютого 2023 року про відмову від підпису про ознайомлення з пропозиціями щодо вакантних посад станом на 15 лютого 2023 року. Згідно даного акту позивач ознайомився з переліком вакантних посад, але засвідчувати підписом факт ознайомлення не погодився та надавати письмову згоду чи незгоду на переведення також відмовився. Йому було зачитано перелік вакантних посад, після чого позивач повторно відмовився засвідчувати ознайомлення своїм підписом. 16 лютого 2023 року позивачу запропоновано надати письмові пояснення стосовно результатів перевірки знань з охорони праці та з питань технічної експлуатації 20 грудня 2022 року та результатів повторної перевірки 07 лютого 2023 року. Одночасно позивачу було роз`яснено, що незадовільні результати перевірки знань є підставою для звільнення з роботи за пунктом 2 статті 40 КЗпП України. Однак, позивач відмовився надавати письмові пояснення, про що було складено відповідний акт про відмову надання письмових пояснень від 16 лютого 2023 року. Зважаючи на зазначені обставини, наказом № 57-к від 20 лютого 2023 року позивача звільнено з роботи 20 лютого 2023 року за пунктом 2 статті 40 КЗпП України, у зв`язку з виявленою невідповідністю займаній посаді внаслідок недостатньої кваліфікації. Від переведення на іншу посаду та отримання наказу про звільнення позивач відмовився. У зв`язку з чим, 20 лютого 2023 року було складено Акт про відмову засвідчувати факт отримання копії наказу про звільнення з роботи та отримання повідомлення про нараховані та виплачені суми. Копія наказу від 20 лютого 2023 року № 57-к, повідомлення про нараховані та виплачені суми були направлені позивачу разом із супровідним листом, який він отримав 23 лютого 2023 року. Таким чином, позивач був звільнений із займаної посади правомірно, на підставі вимог чинного законодавства та з повним дотриманням відповідної процедури. Крім того, систематичне проведення інструктажу (навчання) працівника покладається лише при укладенні договору про дистанційну роботу. Позивача було звільнено не за результатами перевірки знань після проходження відповідного навчання (тобто первинної чи чергової перевірки), а за результатами позапланової перевірки та повторної перевірки, у зв`язку з тим, що службою охорони праці Акціонерного товариства «Чернігівобленерго» було встановлено порушення позивачем норм чинного законодавства з охорони праці на робочому місці (дані порушення не заперечуються позивачем). Позапланова та повторна перевірка знань з питань охорони праці та технічної експлуатації [PERSON] проводилась з дотриманням вимог чинного законодавства. При цьому, позовна заява взагалі не містить посилань на жодну норму чинного законодавства, яка була порушена відповідачем, а зводиться лише до переписування норм права, які стосуються навчання та періодичної перевірки знань, що взагалі не стосується позапланової перевірки знань, проведеної за результатами виявлених порушень на робочому місці позивача. Крім того, в Акціонерному товаристві «Чернігівобленерго» постійно проводиться навчання працівників, ведеться журнал виробничого (технічного) навчання персоналу з питань охорони праці, пожежної безпеки та технології робіт Інспекція енергонагляду. Позивач проходив навчання у навчально-курсовому комбінаті Акціонерного товариства «Чернігівобленерго» за Програмою курсів цільового призначення керівників дільниць (інспекторів) енергозбуту за 2015 рік. Також, 25.05.2022, 11.07.2022, 11.10.2022, 16.11.2022, 18.11.2022 позивачу під підпис проводилися інструктажі з питань охорони праці. Твердження позивача про те, що відповідачем не проводилися навчання з питань охорони праці та з питань технічної експлуатації є абсолютно необгрунтованим та таким, що спростовується наявними доказами. Крім того, твердження позивача про те, що він у порядку статті 44 Закону України «Про охорону праці» не притягався до відповідальності спростовується тим, що у зв`язку із виявленими в Акті від 13 грудня 2022 року порушеннями позивачу пунктом 9 наказу № 356/01-03 від 19 грудня 2022 року «Про результати проведення перевірки робочих місць з 21 листопада по 14 грудня 2022 року» було визначено «премію за результатами фінансово-господарської діяльності за грудень 2022 року не нараховувати». Також, наказом № 102-к від 16 квітня 2021 року визначено премію за результатами фінансово-господарської діяльності за квітень 2021 року зменшити на 25%, а наказом № 57/16/01-02 від 25.01.2023 - розмір премії за результатами фінансово - господарської діяльності за січень 2023 року зменшити на 100%. Звільнення позивача проведено на підставі фактичних даних в їх сукупності, які підтверджують, що внаслідок недостатньої кваліфікації він не може належно виконувати покладені на нього трудові обов`язки. Позивач відповідь на відзив не подав. У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали та просили суд його задовольнити. Позивач, зокрема, пояснив, що працює в Акціонерному товаристві «Чернігівобленерго» вже 15 років. За період роботи позивач порушень не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, зауважень до його роботи не було, навпаки призначався на посаду старшого інспектора. Незадовго до перевірок позивача покликав до себе директор і сказав, що його кар`єра в Акціонерному товаристві «Чернігівобленерго» закінчилася і, щоб він написав заяву на звільнення. Позивач відмовився звільнятися, після чого відносно нього почалися всі перевірки (хоч щось шукали, щоб звільнити). Кожного року позивач проходив планові перевірки знань з питань охорони праці та з питань технічної експлуатації. Остання перевірка знань позивача була 15 вересня 2022 року, тобто незадовго до позапланової, і позивач показав задовільний результат (знає), тому сумнівно, що в грудні 2022 року позивач вже нічого не знав. Крім того, так як позивач працював в цьому товаристві вже 15 років і кожного року проходив перевірку та отримував оцінку «знає», тому щось забути він не міг. При проведенні позапланової та повторної перевірок позивач усно відповів на всі питання білету, деякі письмові нотатки робив у ньому. Висновки комісіє є суб`єктивними, оскільки позивача хотіли звільнити. Представники відповідача у судовому засіданні вказали, що відповідач позов не визнає та просили відмовити позивачу в задоволенні позову, посилаючись на підстави, зазначені у відзиві. Заслухавши доводи позивача, його представника, представників відповідача та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Позивач з 11 лютого 2008 року перебував у трудових відносинах з Акціонерним товариством «Чернігівобленерго» та з 03 червня 2019 року обіймав посаду інспектора групи технічного аудиту, що підтверджується записами в трудовій книжці (а.с. 14-15). Згідно з актом перевірки дотримання нормативно-правових актів з охорони праці на робочому місці від 13 грудня 2022 року інспектор ГТА Домашенко С.В. 16 листопада 2022 року виконував роботи за розпорядженням № 585 з 11 год. 08 хв. до 14 год. 19 хв. в складі бригади під керівництвом інженера СЗОЕЕ [PERSON] і в той же час був керівником робіт за розпорядженням № 2691 з 10 год. 15 хв. до 16 год. 35 хв. 18 листопада 2022 року інспектор [PERSON] також виконував роботи за розпорядженнями № 591 з 10 год. 43 хв. до 13 год. 23 хв. у складі бригади інженера СЗОЕЕ [PERSON] і в цей же час був керівником робіт згідно розпорядження № 2726 з 10 год. 30 хв. до 15 год. 30 хв. 05 грудня 2022 року інспектор ГТА Домашенко С.В. виконував роботи за розпорядженням № 636 в складі бригади інженера СЗОЕЕ [PERSON] і одночасно був керівником робіт за розпорядженням № 2915 (№ 636 з 11 год. 54 хв. до 14 год. 30 хв., № 2915 з 11 год. 20 хв. до 16 год. 35 хв.) (а.с. 75-76). 13 грудня 2022 року позивач подав директору з охорони праці Акціонерного товариства «Чернігівобленерго» Волохіну Ю.В. пояснювальні, в яких зазначив про те, що згідно розпоряджень № 2691, 2726 ним було сплановано планові роботи, але в процесі робіт відкрито нові розпорядження № 585, 291, хоча попередні не були закриті. Вказав, що такі дії більше не повторяться (взяв до уваги) (а.с. 77, 78). З інформації, яка міститься у журналі обліку робіт за нарядами і розпорядженнями групи технічного аудиту вбачається, що розпорядження на виконання [PERSON] 16.11.2022 і 18.11.2022 робіт № 2691, 2726 віддав [PERSON] (а.с. 63-68). Також, згідно з журналом обліку робіт за нарядами і розпорядженнями Чн МЕМ 16.11.2022 розпорядження № 585 на виконання [PERSON] робіт віддав [PERSON] , а 18.11.2022 за № 591- [PERSON] (а.с. 69-74). Відповідно до наказу Акціонерного товариства «Чернігівобленерго» від 19 грудня 2022 року № 356-01-03 про результати проведення перевірки робочих місць з 21 листопада до 14 грудня 2022 року за неналежне виконання своїх посадових обов`язків, а саме: порушення вимог охорони праці - п. 6.1.1 та п. 6.2.3. НПАОП 40.1-1.01-97, п. 3.1.2 та п. 3.10.6 НПАОП 40.1-1.21-98 (інспектор групи технічного аудиту (далі - ГТА) [PERSON] недодержувався вимог організаційних заходів щодо безпечного виконання робіт в діючих електроустановках - працівник одночасно виконував роботи по двом різним розпорядженням (на момент допуску до робіт за новим розпорядженням попереднє розпорядження не було закрите), при цьому був одночасно і керівником робіт, і членом бригади) інспектору ГТА ВП Чернігівські МЕМ Домашенку Сергію Васильовичу вирішено премію за результатами фінансово-господарської діяльності за грудень 2022 року не нараховувати (а.с. 81-84). 20 грудня 2022 року [PERSON] було організовано та проведено позапланову перевірку знань з питань охорони праці та технічної експлуатації. Згідно з Протоколом № 883 засідання комісії з перевірки знань з питань охорони праці від 20 грудня 2022 року перевірено знання позивача Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», Закону України «Про охорону праці», Правил безпечної експлуатації електроустановок (НПАОП 40.1-1.01-97); Правил експлуатації електрозахисних засобів (НПАОП 40.1-1.07-01); Правил охорони праці під час роботи з інструментом та пристроями (НПАОП 0.00-1.71-13); Правил охорони праці на автомобільному транспорті (НПАОП 0.00- 1.62-12); Вимог щодо безпеки та захисту здоров`я працівників під час роботи з екранними пристроями (НПАОП 0.00-7.15-18); Порядків надання домедичної допомоги особам при невідкладних станах, затверджених наказом МОЗ від 09 березня 2022 року № 441. та зазначено, що він «не знає» вказаних норм. Призначено повторну перевірку знань до 30 грудня 2022 року (а.с. 88). Також, відповідно до Протоколу № 884 засідання комісії з перевірки знань з питань технічної експлуатації від 20 грудня 2022 року перевірено знання позивача Закону України «Про ринок електричної енергії»; Кодексу систем розподілу; Кодексу комерційного обліку електричної енергії; Правил роздрібного ринку електричної енергії; документи «Технічна експлуатація електричних станцій і мереж. Правила» (ГКД 34.20.507- 2003 зі змінами згідно з наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості від 21 червня 2019 року № 271); Правил будови електроустановок. Електрообладнання спеціальних установок (НПАОП 40.1-1.32-01); Правил улаштування електроустановок; Правил охорони електричних мереж (161-2017-п); Норм випробування електрообладнання (СОУ-Н ЕЕ 20.302:2007) та зазначено, що позивач «не знає» вказаних норм. Призначено повторну перевірку знань до 30 грудня 2022 року (а.с. 89). З 26 грудня 2022 року до 13 січня 2023 року позивач перебував у щорічній основній відпустці (а.с. 92). З 21 січня 2023 року до 27 січня 2023 року позивач мав захворювання та був тимчасово непрацездатним (а.с. 93-94), у зв`язку з чим повторна перевірка знань з питань охорони праці та технічної експлуатації була проведена 07 лютого 2023 року. Згідно Протоколу № 141 засідання комісії з перевірки знань з питань охорони праці від 07 лютого 2023 року позивач «не знає» зазначених у ньому норм (а.с. 95). Також, відповідно до Протоколу № 142 засідання комісії з перевірки знань з питань технічної експлуатації від 07 лютого 2023 року позивач «не знає» вказаних у ньому норм (а.с. 96). 08 лютого 2023 року директор охорони праці Волохін Ю.В. подав т.в.о. голові правління Фелику Р.В. службову записку, в якій просив вирішити питання подальшої роботи інспектора ГТА ВП Чернігівські МЕМ Домашенка С.В (а.с. 61-62). 15 лютого 2023 року у зв`язку з незадовільним результатом позапланової перевірки знань з питань охорони праці та з питань технічної експлуатації 20 грудня 2022 року та незадовільним результатом повторної перевірки знань 07 лютого 2023 року, позивачу повідомлено, що він підлягає звільненню з роботи за пунктом 2 статті 40 КЗпП України та запропоновано переведення на вакантні посади станом на 15 лютого 2023 року згідно переліку (а.с. 114-116). Від підпису про ознайомлення з зазначеними пропозиціями позивач відмовився, про що Акціонерним товариством «Чернігівобленерго» 15 лютого 2023 року складено акт про відмову від підпису про ознайомлення з пропозиціями щодо вакантних посад станом на 15 лютого 2023 року (а.с. 117). З вказаного акту вбачається, що [PERSON] ознайомився з переліком вакантних посад, але засвідчувати підписом факт ознайомлення не погодився та надавати письмову згоду чи незгоду на переведення також відмовився. Йому було зачитано перелік вакантних посад, після чого позивач повторно відмовився засвідчувати ознайомлення своїм підписом. Також, 16 лютого 2023 року позивачу було запропоновано надати письмові пояснення стосовно результатів перевірки знань з питань охорони праці та з питань технічної експлуатації 20 грудня 2022 року та результатів повторної перевірки 07 лютого 2023 року, а також роз`яснено, що незадовільні результати перевірки знань є підставою для звільнення з роботи за пунктом 2 статті 40 КЗпП України, однак позивач відмовився надавати письмові пояснення, про що складено акт від 16 лютого 2023 року (а.с. 118). На підставі наказу Акціонерного товариства «Чернігівобленерго» Чернігівські міські електричні мережі № 57-к від 20 лютого 2023 року позивач звільнений з роботи 20 лютого 2023 року за пунктом 2 статті 40 КЗпП України, у зв`язку з виявленою невідповідністю займаній посаді внаслідок недостатньої кваліфікації. Від переведення на іншу посаду позивач відмовився (а.с. 13, 119). Отримувати наказ про звільнення позивач відмовився, у зв`язку з чим 20 лютого 2023 року Акціонерним товариством «Чернігівобленерго» складено Акт про відмову засвідчувати факт отримання копії наказу про звільнення з роботи та отримання повідомлення про нараховані та виплачені суми (а.с. 121). 20 лютого 2023 року засобами поштового зв`язку позивачу надіслано наказ про звільнення від 20 лютого 2023 року № 57-К та повідомлення про нараховані та виплачені суми (а.с.122-124), які він отримав 23 лютого 2023 року (а.с. 125). Позивач є членом профспілкової організації. Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Згідно із нормами частини другої статті 2 КЗпП України працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою. Працівники мають право в тому числі на звернення до суду для вирішення трудових спорів незалежно від характеру виконуваної роботи або займаної посади. Будь-яке пряме або непряме обмеження трудових прав при укладенні, зміні та припиненні трудового договору не допускається (частина четверта статті 22 КЗпП України). Відповідно до пункту 4 частини першої статті 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є: розірвання трудового договору з ініціативи працівника (статті 38, 39), з ініціативи роботодавця (статті 40, 41) або на вимогу профспілкового чи іншого уповноваженого на представництво трудовим колективом органу (стаття 45). Згідно з пунктом 2 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадках виявленої невідповідності працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров`я, які перешкоджають продовженню даної роботи, а так само в разі відмови у наданні допуску до державної таємниці або скасування допуску до державної таємниці, якщо виконання покладених на нього обов`язків вимагає доступу до державної таємниці. Невідповідність працівника займаній посаді або виконуваній роботі - це документально підтверджена неможливість продовжувати виконання роботи працівником за умови, що така робота потребує певної кваліфікації чи стану здоров`я. Можливість розірвання трудового договору з працівником за ініціативою власника або уповноваженого ним органу у випадку виявленої невідповідності працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації, які перешкоджають продовженню даної роботи, повинна бути проведена з дотриманням вимог, викладених у частинах першій - третій статті 40 КЗпП України. Так, звільнення з підстав, зазначених, зокрема, у пункті 2 статті 40 КЗпП України допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу (частина друга статті 40 КЗпП України). Також, частиною першою статті 43 КЗпП України передбачено, що розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, крім випадків, коли розірвання трудового договору із зазначених підстав здійснюється з прокурором, поліцейським і працівником Національної поліції, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України, Національного антикорупційного бюро України чи органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства. Однак, відповідно до статті 5 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» у період дії воєнного стану норми статті 43 Кодексу законів про працю України не застосовуються, крім випадків звільнення працівників підприємств, установ або організацій, обраних до профспілкових органів. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 21 постанови від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» при розгляді справ про звільнення за пунктом 2 частини першої статті 40 КЗпП України суд може визнати правильним припинення трудового договору в тому разі, якщо встановить, що воно проведено на підставі фактичних даних, які підтверджують, що внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров`я (стійкого зниження працездатності) працівник не може належно виконувати покладених на нього трудових обов`язків чи їх виконання протипоказано за станом здоров`я або небезпечне для членів трудового колективу чи громадян, яких він обслуговує, і неможливо перевести, за його згодою, на іншу роботу. Висновки атестаційної комісії щодо кваліфікації працівника підлягають оцінці у сукупності з іншими доказами в справі. Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 30 травня 2018 року в справі № 297/3092/15-ц, в якій зазначено, що суд може визнати звільнення працівника за пунктом 2 частини першої статті 40 КЗпП України правильним, якщо встановить, що воно здійснене на підставі фактичних даних, які підтверджують, що через недостатню кваліфікацію працівник не може належним чином виконувати покладених на нього трудових обов`язків, а від переведення на іншу роботу відмовився. Висновок суду про недостатність в особи кваліфікації, що перешкоджає належним чином виконувати посадові обов`язки, не може ґрунтуватися лише на матеріалах атестаційної комісії й показаннях свідків за відсутності інших об`єктивних даних щодо недостатньої кваліфікації, якими можуть бути, зокрема документи, звіти, плани, доповідні та інші докази неякісного чи неналежного виконання трудових обов`язків. Згідно зі статтею 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження роботодавця, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна роботодавця, з яким укладено трудовий договір. Відповідно до статті 159 КЗпП України працівник зобов`язаний: знати і виконувати вимоги нормативних актів про охорону праці, правила поводження з машинами, механізмами, устаткуванням та іншими засобами виробництва, користуватися засобами колективного та індивідуального захисту; додержувати зобов`язань щодо охорони праці, передбачених колективним договором (угодою, трудовим договором) та правилами внутрішнього трудового розпорядку підприємства, установи, організації; проходити у встановленому порядку попередні та періодичні медичні огляди; співробітничати з роботодавцем у справі організації безпечних та нешкідливих умов праці, особисто вживати посильних заходів щодо усунення будь-якої виробничої ситуації, яка створює загрозу його життю чи здоров`ю або людей, які його оточують, і навколишньому природному середовищу, повідомляти про небезпеку свого безпосереднього керівника або посадову особу. Згідно із частиною першою статті 14 Закону України «Про охорону праці» працівник зобов`язаний, зокрема знати і виконувати вимоги нормативно-правових актів з охорони праці, правила поводження з машинами, механізмами, устаткуванням та іншими засобами виробництва, користуватися засобами колективного та індивідуального захисту. Відповідно до статті 18 Закону України «Про охорону праці» працівники під час прийняття на роботу і в процесі роботи повинні проходити за рахунок роботодавця інструктаж, навчання з питань охорони праці, з надання першої медичної допомоги потерпілим від нещасних випадків і правил поведінки у разі виникнення аварії. Працівники, зайняті на роботах з підвищеною небезпекою або там, де є потреба у професійному доборі, повинні щороку проходити за рахунок роботодавця спеціальне навчання і перевірку знань відповідних нормативно-правових актів з охорони праці. Перелік робіт з підвищеною небезпекою затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони праці. Посадові особи, діяльність яких пов`язана з організацією безпечного ведення робіт, під час прийняття на роботу і періодично, один раз на три роки, проходять навчання, а також перевірку знань з питань охорони праці за участю профспілок. Порядок проведення навчання та перевірки знань посадових осіб з питань охорони праці визначається типовим положенням, що затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони праці. Не допускаються до роботи працівники, у тому числі посадові особи, які не пройшли навчання, інструктаж і перевірку знань з охорони праці. У разі виявлення у працівників, у тому числі посадових осіб, незадовільних знань з питань охорони праці, вони повинні у місячний строк пройти повторне навчання і перевірку знань. Вивчення основ охорони праці, а також підготовка та підвищення кваліфікації спеціалістів з охорони праці з урахуванням особливостей виробництва відповідних об`єктів економіки забезпечуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері освіти і науки, в усіх навчальних закладах за програмами, погодженими із центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці. Подібні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 21 березня 2023 року в справі № 212/2982/21. Згідно з частиною першою статті 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Так, суд враховує, що підставою для проведення позапланової перевірки знань позивача з питань охорони праці та технічної експлуатації слугували виявлені службою охорони праці порушення - позивач одночасно виконував роботи по двом різним розпорядженням (на момент допуску до робіт за новим розпорядженням попереднє розпорядження не було закрите), при цьому був одночасно і керівником робіт, і членом бригади. Як встановлено судом у судовому засіданні, розпорядження на виконання позивачем робіт 16.11.2022 та 18.11.2022 віддавали [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] . Позивач вказав, що [PERSON] при видачі розпоряджень знав, що позивачем не були закриті попередні. Відповідно до пункту 3.2.2 Правил безпечної експлуатації електроустановок споживачів, затверджених наказом Держнаглядохоронпраці України 09 січня 1998 року № 4, працівник, який видає наряд, розпорядження, встановлює можливість безпечного виконання роботи. Він відповідає за достатність і правильність зазначених у наряді заходів безпеки, за якісний і кількісний склад бригади і призначення працівників, відповідальних за безпечне виконання робіт, а також за відповідність груп з електробезпеки працівників, які зазначені в наряді, роботі, що виконується. Таким чином, саме ті працівники, які віддавали розпорядження на виконання позивачем робіт, мають відповідати за якісний і кількісний склад бригади і призначення працівників, відповідальних за безпечне виконання робіт. За вказаних обставин, суд вважає, що покладення відповідачем відповідальності саме на позивача, є недоречним, оскільки особи, які віддавали розпорядження на виконання позивачем робіт не переконалися, що позивач може бути включений до розпорядження на виконання роботи, зазначеної в ньому. Також, з пояснень позивача слідує, що фактично він виконував роботи за розпорядженнями почергово, оскільки фізично перебувати у різних місцях і виконувати одночасно роботи неможливо. Позивач виконав роботи поступово, сказав про їх закінчення, розпорядження були закриті і будь-яких зауважень щодо виконаної ним роботи не було. Крім того, законодавчо не визначено строку повідомлення про виконані роботи за розпорядженнями. Окрім цього, суд бере до уваги загальновідомий факт, що енергетики у період масованих обстрілів території України по енергетичним спорудам України змушені були працювати понаднормово для усунення пошкоджень та відновлення електропостачання. У спірний період були систематичні аварійні та планові відключення електропостачання споживачів, ситуація з електропостачанням була критичною. Крім того, 15 листопада 2022 року мала місце масована ракетна атака по всій території України, а тому залучення позивача до робіт 16, 18 листопада 2022 року за різними розпорядженнями могло бути необхідним для виконання робіт з усунення наслідків пошкоджень енергетичної інфраструктури України, що мало виконуватися кваліфікованими працівниками, і ці обставини не можуть бути не враховані судом при розгляді даної справи. Щодо проведення перевірки знань позивача з питань охорони праці та технічної експлуатації суд враховує наступне. Позивач з 2008 року перебував у трудових відносинах з відповідачем і щороку проходив перевірки знань з питань охорони праці та технічної експлуатації, за результатами яких комісією визначалося, що позивач знає необхідні норми. Востаннє позивач пройшов перевірку знань 15 вересня 2022 року, тобто незадовго до позапланової, і позивач знав відповідні норми та був допущений до роботи. У матеріалах справи містяться відповіді позивача на питання, зазначені в білетах, однак суд не може зробити висновок про те, що позивач не знав відповідних норм, оскільки як встановлено в судовому засіданні і пояснив позивач, він надавав відповіді комісії усно на кожне питання, а в білетах лише робив основні нотатки. Також, враховуючи, що аудіо чи відеофіксація позапланової та повторної перевірок не велася, тому суд не може достовірно встановити знав чи не знав позивач необхідні норми, чи були в членів комісії зауваження до позивача щодо неповноти чи неправильності наданих ним відповідей на питання білетів. Крім того, суд враховує, що будь-яких Методик, Інструкцій, Порядків тощо, які б визначали систему оцінювання та критерії оцінки знань працівників товариства, немає, а, як зазначив позивач, він відповів на всі питання. Доказів неякісного чи неналежного виконання позивачем трудових обов`язків саме через його недостатню кваліфікацію та/або рівень знань з питань охорони праці та технічної експлуатації, відповідачем не надано. Наявний у матеріалах справи наказ про зменшення позивачу премії у 2021 році не свідчить про неналежне виконання позивачем обов`язків саме через недостатню кваліфікацію та/або рівень знань з питань охорони праці та технічної експлуатації. Позивач працював у товаристві 15 років, мав кар`єрне зростання (був старшим інспектором), до дисциплінарної відповідальності не притягувався, щороку успішно проходив перевірки знань з питань охорони праці та технічної експлуатації, тому суд вважає непідтвердженими належними доказами доводи відповідача про те, що ним було виявлено недостатню кваліфікацію позивача і, що він не може продовжувати належно виконувати покладені на нього трудові обов`язки саме через недостатню кваліфікацію. За вказаних обставин, враховуючи наведене вище, суд знаходить підстави для визнання незаконним наказу про звільнення позивача та поновлення його на роботі. Відповідно до частин першої, другої статті 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Середній заробіток за час вимушеного прогулу за своїм змістом є заробітною платою, право на отримання якої виникло у працівника, який був незаконно позбавлений можливості виконувати свою трудову функцію з незалежних від нього причин. Тобто в разі визнання звільнення незаконним та поновлення працівника на роботі держава гарантує отримання працівником середнього заробітку за час вимушеного прогулу, оскільки такий працівник був незаконно позбавлений роботодавцем можливості виконувати свою трудову функцію з незалежних від нього причин та отримувати заробітну плату. Середній заробіток працівника визначається відповідно до статті 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100. Абзацом 3 пункту 32 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» роз`яснено, що у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв`язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи - невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи. Для працівників, які пропрацювали на даному підприємстві (в установі, організації) менш двох місяців, обчислення проводиться з розрахунку середнього заробітку за фактично пропрацьований час. При цьому враховуються положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100. Пунктом 2 Порядку передбачено, що середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата. Нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати (пункт 5 Порядку). Відповідно до пункту 8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. З довідки № 50/5222/01-14 від 27 червня 2021 року вбачається, що станом на 20 лютого 2023 року середньоденна заробітна плата позивача складала 744 грн. 69 коп, а середньомісячна - 16383 грн. 18 коп. Таким чином, оскільки з 21 лютого 2023 року до 28 червня 2023 року пройшло 92 робочих дня, а тому середній заробіток за час вимушеного прогулу складає 68511 грн. 48 коп. (744 грн. 69 коп. х 92 робочих дні), виплату якого належить провести після утримання податків та інших обов`язкових платежів на користь держави. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути судовий збір. Також, під час ухвалення рішення суд вирішує чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення (пункт 7 частини першої статті 264 ЦПК України), тому

Outcome: approved