Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-03 00:00:00

В травні 2023 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , треті особи: Департамент комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради, Придніпровська товарна біржа, про визнання договору купівлі-продажу будинку дійсним, визнання права власності на будинок. В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 25.05.1999 року вона придбала у [PERSON] , [PERSON] жилий будинок [ADDRESS] . Даний договір, відповідно до ст.15 Закону України «Про товарну біржу» було оформлено через Дніпродзержинський філіал Придніпровської товарної біржи, реєстраційний номер 846. За договором купівлі-продажу нерухомого майна, [PERSON] та [PERSON] продали, а вона, [PERSON] купила жилий будинок за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 66,4 кв.м, жилою площею 44,6 кв.м. Згідно з п.4 договору купівлі-продажу, продаж будинку було вчинено за ціною 21401,00 грн., які одержані продавцем від покупця під час підписання договору. 26.05.1999 року на оригіналі договору купівлі-продажу нерухомого майна, як на правовстановлюючому документі, Дніпродзержинським бюро технічної інвентаризації виконаний реєстраційний напис на підтвердження реєстрації будинку за адресою: [ADDRESS] , на праві приватної власності в цілому за нею, [PERSON] в реєстровій книзі №107, за реєстровим номером № 19601. В договорі зазначено, що договір в подальшому нотаріальному посвідченню не підлягає та під час укладення договору позивачу не було відомо, що зазначена угода повинна бути нотаріально посвідчена, оскільки відповідно до ст.15 Закону України «Про товарну біржу» угоди, зареєстровані на біржі не підлягають нотаріальному посвідченню. Угода двома сторонами виконана у повному обсязі, вона виплатила продавцям повну суму грошових коштів за будинок і вони ніколи не пред`являли до неї ніяких претензій. [INFO] помер її чоловік і її рідна донька, як спадкоємиця, звернулась до державного нотаріуса з метою отримання спадщини після батька. Однак, постановою державного нотаріуса Першої Кам`янської державної нотаріальної контори Н.Трощій від 02.05.2023 року, доньці було відмовлено у вчинені нотаріальної дії, у зв`язку з тим, що договір купівлі-продажу даного житлового будинку, зареєстрований Дніпродзержинським філіалом Придніпровської товарної біржи 25.05.1999 року, реєстраційний номер 846, не відповідає вимогам діючого, на той час, законодавства. Просить позов задовольнити. Позивачка в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з`явились. Про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Відповідно до положень ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність у справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.1 ст. 280 та відповідно до ч.1 ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Представник третьої особи - Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за відсутності їх представника. Представник третьої особи - Придніпровської товарної біржи в судове засідання не з`явився, про місце та час слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив. На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25.05.1999 року між [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна, реєстраційний №846, який був оформлений через Дніпродзержинський філіал Придніпровської товарної біржи, за умовами якого Продавці - [PERSON] , [PERSON] продали, а покупець - [PERSON] купила жилий будинок [ADDRESS] , загальною площею 66,4 кв.м, жилою площею 44,6 кв.м. (а.с.11). Згідно з п.4 договору купівлі-продажу, продаж будинку було вчинено за ціною 21401,00 грн., які одержані продавцем від покупця під час підписання договору. 26.05.1999 року на оригіналі договору купівлі-продажу нерухомого майна, як на правовстановлюючому документі, Дніпродзержинським бюро технічної інвентаризації виконаний реєстраційний напис на підтвердження реєстрації будинку за адресою: [ADDRESS] , на праві приватної власності в цілому за [PERSON] в реєстровій книзі №107, за реєстровим номером № 19601. В договорі зазначено, що відповідно до ст.15 Закону України «Про товарну біржу» угоди, зареєстровані на біржі не підлягають нотаріальному посвідченню. Угода двома сторонами виконана у повному обсязі, [PERSON] виплатила продавцям повну суму грошових коштів за будинок і вони не пред`являли до неї ніяких претензій. Відповідно до технічного паспорту на будинок [ADDRESS] , складеного 08.05.2023 року, власником будинку є [PERSON] (а.с.16-21). Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №53432483 від 17.02.2016 року, житловий будинок [ADDRESS] , належить на праві приватної власності [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу реєстровий №846 від 25.05.1999 року, укладеного Дніпродзержинською філією Придніпровської товарної біржи (а.с.12-14). Згідно листа директора КП «КРБТІ» ДОР №1/757 від 19.05.2023 року, право власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , було зареєстровано за [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу №846 від 25.05.1999 року, посвідченого ТБ «Придніпровська» (а.с.15). [INFO] помер чоловік позивачки [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть. 02.05.2023 року донька позивачки [PERSON] , звернулась до державного нотаріуса з метою отримання спадщини після покійного батька. Однак, постановою державного нотаріуса Першої Кам`янської державної нотаріальної контори Н.Трощій від 02.05.2023 року, їй було відмовлено у вчинені нотаріальної дії, у зв`язку з тим, що договір купівлі-продажу даного житлового будинку, зареєстрований Дніпродзержинським філіалом Придніпровської товарної біржи 25.05.1999 року, реєстраційний номер 846, не відповідає вимогам діючого, на той час, законодавства (а.с.22). Згідно ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Дія актів цивільного законодавства в часі регламентована ст. 5 ЦК України. Згідно з п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (2004 року), Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" роз`яснено, що відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину. Отже, на час укладання між сторонами оспорюваного договору купівлі-продажу нерухомого майна від 25.05.1999 року діяв Цивільний кодекс Української Радянської соціалістичної Республіки, в редакції 1963 року (надалі ЦК УРСР). Згідно ст.153 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), який діяв на момент укладення правочину та підлягає застосуванню до спірних правовідносин, договір є укладеним, якщо сторонами досягнуто згоди за всіма істотними умовами. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди. Згідно ст. 224 ЦК УРСР, за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Приписами ст. 128 ЦК УРСР передбачено, що право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Передачею визнається вручення речей. Згідно ст. 227 ЦК УРСР (чинної на момент укладення біржової угоди), договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів. Відповідно до ст. 47 ЦК УРСР, нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 нього Кодексу. Якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. У відповідності до ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», біржовою операцією визнається угода, що відповідає сукупності зазначених умов, а саме: якщо вона являє собою куплю-продаж, допущений до обороту на товарній біржі, якщо її учасники - члени біржі, якщо вона зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Таким чином, угоди, що зареєстровані на біржі, не прирівнюються до нотаріально посвідчених, а лише не підлягають подальшому нотаріальному посвідченню. До нотаріально посвідчених документів прирівнюються лише документи, складені згідно з вимогами ст.40 Закону України «Про нотаріат», перелік яких є вичерпним і не підлягає розширеному тлумаченню. В пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» від 28 липня 1978 року № 3 (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Пленуму Верховного Суду України від 25 грудня 1992 року № 13 та від 25 травня 1998 року № 15) було роз`яснено, що з підстав недодержання нотаріальної форми визнаються недійсними тільки ті угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню, зокрема договори довічного утримання, застави, купівлі-продажу, в тому числі при придбанні на біржових торгах, міни або дарування жилого будинку (квартири) чи його (її) частини. Щоб не допустити неправильного визнання дійсними угод на підставі ч.2 ст. 47 ЦК України, суд повинен перевірити, чи підлягала виконана угода нотаріальному посвідченню, чому вона не була нотаріально посвідчена і чи не містить вона протизаконних умов. Якщо така угода виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення, суд, на підставі ч.2 ст.47 ЦК, за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною. Однак це правило не може бути застосовано, якщо сторонами не було досягнуто згоди з істотних умов угоди або для укладення її були в наявності передбачені законом обмеження. Судом встановлено, що у відповідності до зазначених вище приписів Цивільного кодексу УРСР, чинних на час укладання угоди, [PERSON] виконала договір від 25.05.1999 купівлі-продажу нерухомого майна, розташованого за адресою: [ADDRESS] , сплативши продавцям визначену угодою грошову суму, а відповідачі [PERSON] та [PERSON] виконали зазначену угоду, передавши нерухоме майно, що підтверджується копією договору купівлі-продажу нерухомого майна. У зв`язку із повним виконанням сторонами за договором своїх обов`язків, правовідносини сторін за вказаним вище договором купівлі-продажу були припинені, а [PERSON] набула право власності на зазначене майно. На час укладення договору купівлі-продажу будинку 25.05.1999 року, сторони правочину не були обізнані про те, що правочин купівлі-продажу нерухомого майна, у відповідності до ст. 47 ЦК УРСР (в ред. 1963 року) не підлягає обов`язковому нотаріальному посвідченню, оскільки на той час був чинним Закон України «Про товарну біржу», відповідно до ст. 15 якого, правочини, зареєстровані на біржі, подальшому нотаріальному посвідченню не підлягали. Таким чином, оскільки [PERSON] та [PERSON] повністю виконали умови договору купівлі-продажу будинку, звільнили об`єкт нерухомості, а права власності на вищевказаний будинок було зареєстровано [PERSON] у відповідності з вимогами ч.2 ст. 227 ЦК УРСР у Бюро технічної інвентаризації, в передбаченому законом порядку, суд вважає, що [PERSON] на підставі статей 128, 153 ЦК УРСР та ст. 49 Закону України «Про власність», набула право власності на вищевказаний будинок і правомірно володіла ним. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що є підстави для визнання дійсним договору купівлі-продажу від 25.05.1999 року, реєстраційний номер 846, так як цей договір був укладений сторонами з їх обопільної згоди, ними було виконано всі умови договору та у відповідності з чинним на час укладення договору законодавством. Щодо позовних вимог в частині визнання за [PERSON] права власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , суд вважає необхідним відмовити в цій частині, оскільки право власності на зазначений житловий будинок вже зареєстровано в установленому законодавством порядку за позивачкою [PERSON] , про що свідчать документи, наявні в матеріалах справи. Оскільки позивачка не наполягала на стягненні з відповідачів судового збору у розмірі, сплаченого нею за подання даного позову, суд вважає можливим не стягувати його з відповідачів. На підставі викладеного,

Outcome: partial