Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-10 00:00:00

У листопаді 2019 року позивач звернулась до Шевченківського районного суду міста Києва із позовом до відповідача про визначення місця проживання дитини, позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 28 січня 2020 року роз`єднано позови, виділивши в самостійне провадження позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей та сім?ї Шевченківської районної в м. Києва державної адміністрації, про стягнення аліментів, та виділено в самостійне провадження позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей та сім?ї Шевченківської районної в м. Києва державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав. Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 17.11.2020 року позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей та сім?ї Шевченківської районної в м. Києва державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав передано на розгляд до Печерського районного суду міста Києва (а.с. 139, т. 1). Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.12.2020 року, позовну заяву про позбавлення батьківських прав розподілено судді Печерського районного суду м. Києва Матійчук Г. О. (а.с. 141, т. 1). У поданій позовній заяві позивач просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову зазначено, що 13.04.2014 року рішенням Шевченківського районного суду міста Києва у справі №761/549/14-ц розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Вказує, що їхній спільний син [PERSON] постійно проживає з матір?ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , яка самостійно піклується про дитину, її фізичний та духовний розвиток, забезпечує належні умови для комфортного життя та розвитку дитини. За весь період окремого проживання відповідача від сина, відповідач жодним чином не приймав участі у житті дитини, протягом тривалого часу [PERSON] не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідне харчування, медичний догляд, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отамання нею освіти, тобто ухиляється від виконання свої батьківських обов`язків. Крім того, відповідач переслідуючи свої особисті інтереси, всупереч інтересам дитини, вкрай негативно впливає на її психоемоційний стан. [PERSON] не бажає спілкуватись та бачитись із батьком. Зустрічі із ним пригнічують дитину та змушують дитину страждати. При цьому відповідач наче бажає іноді бачити сина, але не приймає жодної участі у його вихованні. Також під час проведення дослідження психоемоційного стану дитини, психологом було встановлено, що дитина боїться батька, спогади про нього змушують дитину нервувати та психологічно страждати. Вважає, що оскільки відповідач ухиляється від виконання свої батьківських обов`язків, не приймає участі у вихованні дитини та її розвитку, не бажає приймати фінансову участь в утриманні сина, не забезпечує сина необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, відпочинком, що негативно впливає на фізичний розвиток сина як складову виховання, не спілкується із сином, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, не створює умови для отримання освіти, є небезпечним для дитини та її психоемоційного стану, наявні усі підстави для позбавлення відповідача батьківських прав, що стало підставою для звернення до суду із вказаним позовом. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 25.12.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження та вирішено розглядати справу у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Встановлено строк 15 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження, протягом якого відповідач має право направити суду - відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази, висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову; позивачу - копію відзиву та доданих до нього документів (а.с. 146, т. 1). Вказану ухвалу направлено на адресу сторін, крім того відповідачу та третій особі направлено копію позовної заяви з додатками (а.с. 147-150, т. 1). 09.06.2021 року від Служби у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації надійшов висновок органу опіки та піклування Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON] , [INFO] , відносно його малолітнього дитини [PERSON] , [INFO] (а.с. 185-192, т. 1). 11.06.2021 року від відповідача надійшов відзив на позов, у якому просить відмовити у задоволенні позову з підстав, зазначених у відзиві. Зокрема, у відзиві зазначено, що позивачем не доведено необхідність застосування стосовно відповідача такого крайнього заходу, як позбавлення батьківських прав, що позивачем не надано належних та допустимих доказів ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків, які б могли бути законною підставою для позбавлення батьківських прав. Також зазначає, що [PERSON] чинить відповідачу перешкоди у спілкуванні з сином, налаштовує його проти відповідача, не дає відповідачу змоги виконувати його батьківські обов`язки (а.с. 193-231, т. 1). 11.06.2021 року від позивача надійшли заперечення на відзив, у яких зазначено, що обґрунтування, викладені у відзиві, є безпідставними та не підтверджені належними доказами. При цьому, відповідач не бере участі і не виявляє цікавості щодо життя дитини, не вітає сина зі святами, не дарує подарунків, а аліменти на сина стягуються у примусовому порядку (а.с. 233-241, т. 1). Ухвалою Печерського районного суду м. Києва 09.06.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 244, т. 1). 23.07.2021 року від представника відповідача надійшло клопотання до долучення додаткових доказів (а.с. 246-253, т. 1). Позивач [PERSON] подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала та просила заволинити у повному обсязі (а.с. 1, т. 3). Відповідач [PERSON] та його представник у судове засідання не з`явились, повідомлялись належним чином, про що у матеріалах справи міститься підтвердження про отримання останніми судових повісток, причини неявки суду не відомі. До того ж відповідач [PERSON] в судовому засіданні 10.05.2023 року просив в подальшому розглядати справу на підставі наявних в справі доказів без його участі (а.с.241, т. 2) Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, у матеріалах справи міститься заява про розгляд справи у відсутність представника Служби у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації (а.с. 249-250, т. 2). Вирішуючи питання про розгляд справи у відсутність учасників справи, суд, виходить із наступного. На учасників судового процесу та їх представників покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборону зловживати наданими правами. Згідно з ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч. 1, п. 1-2 ч. 2 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, зокрема, з підстав неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання, та першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними. Суд наголошує, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (ст. 223 ЦПК України). Передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії»). Так, судом вжито усіх необхідних заходів для надання сторонам достатніх можливостей для викладення своєї позиції у судових засіданнях з метою дотримання принципу змагальності процесу та забезпечення права на публічне слухання справи у розумні строки, враховуючи процесуальні права інших учасників справи. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі №373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18) викладено правовий висновок про те, що встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Це передбачено як статтями 58, 59, 212 ЦПК України у попередній редакції 2004 року, так і статтями 77, 78, 79, 80, 89, 367 ЦПК України у редакції від 03 жовтня 2017 року. На підставі вищезазначеного та

Outcome: approved