Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-03 00:00:00

У травні 2023 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла вищевказана заява, в якій заявник просить суд встановити юридичний факт постійного проживання на території України [PERSON] в малолітньому та неповнолітньому віці разом з матір`ю [PERSON] , [INFO] , що померла [INFO] , станом на 24.08.1991. Заява обґрунтована тим, що заявник є особою без громадянства, представником ромської національності, народилась та проживає на території України все своє життя. Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16.03.2023 у справі № 357/10538/22 встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] , місце народження: смт. Гребінки, Васильківський район, Київська область, Україна,\~ встановлено юридичний факт постійного проживання на території України [PERSON] станом на 24.08.1991, однак звернувшись до заінтересованої особи, отримала рекомендацію звернутись до суду з заявою про встановлення юридичного факту постійного проживання на території України саме з матір`ю у неповнолітньому віці станом на 24.08.1991. Заявник вказує, що має неповнолітнього сина, [INFO] , на якого не може оформити свідоцтво про народження та користуватись громадянськими правами, тому звернулась до суду з вказаною заявою. 24.05.2023 відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 30.05.2023 ухвалою судді прийнято справу до розгляду, відкрито провадження та призначено розгляд в порядку окремого провадження у відкритому судовому засіданні. 03.07.2023 на адресу суду надійшли письмові від представника заінтересованої особи, в обґрунтування яких зазначено, що заявник надав копії документів для встановлення факту постійного проживання на території України в малолітньому та неповнолітньому віці разом з матір`ю [PERSON] , [INFO] , що померла [INFO] , станом на 24.08.1991. Просив врахувати письмові пояснення та перелічити всі документи на підставі яких виноситиметься рішення. 04.07.2023 на адресу суду надійшла заява представника заявника про розгляд справи без заявника та її представника, вимоги підтримує. Інших заяв або клопотань від учасників справи до суду не надходило. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16.03.2023 у справі № 357/10538/22 встановлено особу [PERSON] , що народилася [INFO] , місце народження: смт. Гребінки, Васильківський район, Київська область, Україна, встановлено юридичний факт постійного проживання на території України [PERSON] , станом на 24.08.1991. Вказане рішення набрало законної сили 17.04.2023, а також встановлено: матір`ю заявника є [PERSON] , циганка; відомості про батька - [PERSON] , цигана, записані відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України; мати заявниці померла [INFO] ; [INFO] [PERSON] народила хлопчика; постійно проживає в гуртожитку «Салют» по [ADDRESS] без реєстрації з 10.11.2015 року. Відповідно до підтвердження депутата Виконавчого комітету Гребінківської селищної ради Тарана О.Б. від 02.05.2023 за підписами сусідів [PERSON] ( [ADDRESS] ) та [PERSON] ( [ADDRESS] ), громадянка [PERSON] , [INFO] , будучи неповнолітньою, з 1987 по 1995 роки проживала разом зі своєю матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , без реєстрації. При вирішення справи суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частиною 2 статті 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Реалізація права на набуття громадянства України залежить від встановлення судом факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року, який має юридичне значення. Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Згідно з підпунктом «а» пункту 1 частини першої статті 13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус», паспорт громадянина України відноситься до документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, і оформлення яких передбачається цим Законом із застосуванням засобів Єдиного державного демографічного реєстру. Згідно з частиною першою статті 10 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» у разі неможливості встановити особу розпорядником реєстру особа встановлюється за рішенням суду про встановлення факту, що має юридичне значення, для видачі документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України. За правилом ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995р. роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. При вирішенні справи суд бере до уваги те, що рішенням суду, яке набрало законної сили, встановлено юридичний факт постійного проживання заявниці на території України [PERSON] станом на 24.08.1991, а також те, що станом на момент проголошення незалежності України [PERSON] була малолітньою. Крім того, за свідченнями очевидців (сусідів) та депутата Гребінківської селищної ради, [PERSON] в малолітньому та неповнолітньому віці проживала разом з матір`ю [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Судом встановлено, що заявник не має можливості отримати паспорт громадянина України, оскільки не може підтвердити належність до громадянства України та не має можливості зареєструвати новонародженого сина, користуватись правами, наданими Конституцією України та законами України. Вказаний факт має для заявника юридичне значення, при цьому іншим шляхом зазначений факт встановити неможливо. За таких обставин, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення заяви та вважає за необхідне встановити факт проживання заявниці в малолітньому та неповнолітньому віці разом з матір`ю станом на 24.08.1991.

Outcome: approved