Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-29 00:00:00

6 грудня 2022 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на квартиру. В заяві зазначив, що [INFO] сталася смерть його батька [PERSON] , якому належало право власності на квартиру [ADDRESS] , частка в праві спільної власності на яку належала йому на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 20.01.2004 року, а частку він успадкував після смерті своєї дружини, що доводилась матір`ю позивачеві, - [PERSON] , яка померла [INFO] , оскільки постійно на момент смерті спадкодавці проживав разом з нею. У встановлений законом строк після смерті батька позивач подав заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, проте це звернення увінчалось винесенням постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії через відсутність правовстановлюючого документа на житло. Разом з тим позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті батька на належний спадкодавцеві автомобіль. У зв`язку з викладеним позивач просить про визнання за ним права власності на квартиру [ADDRESS] за законом після смерті [PERSON] . Ухвалою судді від 08.12.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в справі за правилами загального позовного провадження. Заходи забезпечення позову, доказів судом не вживалися. На підставі ухвали суду від 08.12.2022 року витребувано копію спадкової справи після смерті [PERSON] у приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Кузьміної Н.О. Ухвалою суду від 10.02.2023 року підготовче провадження в справі закрито та справу призначено до судового розгляду. Позивач до суду не з`явився; його представник надала суду письмове звернення, яке містить прохання про задоволення позовних вимог, вирішення справи без її участі, а також згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді справи. Представник відповідача, належним чином повідомленого про дату, час та місце вирішення справи, до суду не з`явився, надавши заяву з проханням проводити судовий розгляд у його відсутність. Означені обставини в силу ст. ст. 211, 223 ЦПК України зумовили розгляд справи у відсутність її учасників. З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, з наступних міркувань. Судом встановлено, що [INFO] сталася смерть батька позивача [PERSON] , якому належало право власності на частку в справі спільної власності на квартиру [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 20.01.2004 року (а. с. 13). Іншим учасником права спільної сумісної власності була мати позивача [PERSON] , яка померла [INFO] (а. с. 12, 35). У встановлений законом строк після смерті батька, а саме: [INFO] , позивач подав заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, проте це звернення увінчалось винесенням постанови нотаріуса від 15.11.2022 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії через відсутність правовстановлюючого документа на житло (а. с. 85-86). В цей же день, а саме: 15 листопада 2022 року, позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] автомобіль «Daewoo Lanos», реєстраційний номер [NUMBER] (а. с. 83, зворотній бік). Правовідносини, що витікають із права на спадкування, внормовані Книгою шостою ЦК України. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, як випливає із змісту ст. 1217 ЦК України. Відсутність заповіту, на підставі якого спадкодавець [PERSON] розпорядилася б своїм майном на випадок смерті, зумовило спадкування після її смерті за законом. Коло осіб, які мають право на одержання спадщини за законом в першу чергу визначено статтею 1261 ЦК України, і до них відносяться діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до наведеного положення цивільного законодавства позивач є спадкоємцем першої черги за законом померлих [PERSON] та [PERSON] , а [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом [PERSON] . Склад спадщини утворюють всі права та обов`язки, які належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини та не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Право на спадкування здійснюється шляхом прийняття спадщини. Прийняття спадщини врегульовано статтею 1268 ЦК України, у відповідності до якої спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого законом на прийняття спадщини строку не відмовився від неї. Як вже зазначено судом, спадкодавець [PERSON] за життя набув права спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] та прийняв у спадок як спадкоємець першої черги за законом належну його дружині [PERSON] частку, оскільки на момент смерті дружини постійно проживав разом з нею в означеному житлі, у відсутність інших спадкоємців [PERSON] , хто здійснив би право на спадщину. Таким чином, на момент смерті спадкодавцеві позивача належало право на вказану квартиру. Згідно із ст. ст. 1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини протягом шестимісячного строку, який починається з часу відкриття спадщини, а статтею 1273 ЦК України передбачено право спадкодавця відмовитися від спадщини, подавши протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, відповідну заяву. Фізична особа, яка в силу ст. 12 ЦК України є вільною у здійсненні своїх прав, вправі прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Позивач здійснив право на прийняття спадщини за внормованою законом процедурою, вчасно звернувшись до нотаріуса з відповідною заявою від свого імені, як випливає з матеріалів спадкової справи. Інші спадкоємці [PERSON] , як свідчать матеріали спадкової справи, із заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертались. Між тим свідоцтва про право на спадщину позивач не отримав через відмову нотаріуса вчинити цю нотаріальну дію, втілену у постанові від 15.11.2022 року. Відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на житло, а саме: свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 20.01.2004 року, унеможливила отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину. За роз`ясненнями п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, відмова нотаріуса не припиняє права спадкоємця на отримання спадщини, а його право в такому випадку підлягає судовому захисту. У зв`язку з викладеним суд знаходить всі підстави для розв`язання позову на користь позивача.

Outcome: approved