Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду і просить розірвати шлюб з відповідачем, мотивуючи тим, що відносини в сім`ї не склалися по причині різниці характерів, відсутності між ними взаєморозуміння і довіри. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають у них в сім`ї, він не бажає підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між ними на почуття взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Спільне господарство ними не ведеться. Сімейні відносини фактично припинені близько 3-х місяців тому. З того часу вони проживають окремо. Від спільного проживання з відповідачем мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Після припинення сімейних стосунків їх спільна дитина залишилася проживати разом із нею. В судове засідання сторони не з`явилися. Позивач надала заяву, в якій просить справу слухати без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Просить позов задовольнити. При цьому вказала, що строк на примирення їм не потрібен. Відповідач про причини неявки не повідомив, хоча своєчасно та належним чином, відповідно до вимог ст.ст. 128-130 ЦПК України, був повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням. Дослідивши в судовому засіданні письмові докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 09.11.2019 між\~ [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було зареєстровано шлюб 09.11.2019 (актовий запис №154). Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя , дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В ст.51 Конституції України та ст.24 Сімейного Кодексу України законодавець закріпив, що шлюб грунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. При цьому, законодавець не визначив будь-які виключення з положень вказаних правових норм. В судовому засіданні встановлено, що відносини між сторонами не склалися. Вони припинили поружні відносини та ведення спільного господарства. Тобто, фактично шлюб не існує, збереження сім`ї стало неможливим. За таких обставин, аналізуючи досліджені докази, правові норми, що регулюють спірні правовідносини, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.\~ Судовий збір позивачем сплачено в сумі 1073 грн. 60 коп. в дохід держави, який відповідно до ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на її користь.\~

Outcome: approved