Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-28 00:00:00

У травні 2017 року позивач звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, Київської міської ради, закритого акціонерного товариства «Город-Сад» про розірвання інвестиційного договору, відшкодування матеріальних збитків. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у травні 2006 року між [PERSON] , який приходиться батьком позивача, та ЗАТ «Город-Сад» було укладено договір про участь у Фонді фінансування будівництва, за умовами якого [PERSON] передав в довірче управління грошові кошти на користь управителя ЗАТ «Город-Сад» з метою отримання у власність квартири [ADDRESS] . [PERSON] виконав свої зобов`язання по договору, здійснив 100% оплату вартості об`єкта інвестування. Будівництво житлового будинку було заплановано на земельній ділянці, яка знаходиться в Оболонському районі м. Києва. Житловий будинок повинен був введений в експлуатацію в кінці 2007 року, однак цей будинок не був побудований. Рішення Київської міської ради про передачу земельної ділянки в короткострокову оренду на користь ТОВ «Аллонж» для будівництва будинку було визнано незаконним відповідно до судових рішень. За умовами укладеного договору [PERSON] має право на повернення йому внесених грошових коштів, у разі якщо будинок не буде побудований. [INFO] помер [PERSON] , а позивач [PERSON] , як єдиний спадкоємець який прийняв спадщину, успадкував права на об`єкт будівництва за інвестиційним договором №24/80 від 19.04.2006 року. Позивач зазначає, що внаслідок наведених обставин він та члени його родини були позбавлені права на житло, зазнали суттєвої матеріальної та моральної шкоди. Позивач та члени його родини не були забезпечені соціальним житлом зі сторони Київської міської ради, їм не було передано у власність інше житло замість непобудованої квартири. Відтак, на думку позивача, держава Україна в особі Держфінпослуг та органу місцевого самоврядування в особі Київської міської ради створили умови, за яких позивач за власні кошти не зміг отримати житло, а вказані органи державної та місцевої влади сприяли тому, що позивач був позбавлений взагалі можливості реалізувати своє конституційне право на житло. Так, Київська міська рада неправомірно передала в оренду земельну ділянку для будівництва житлового будинку. Державна комісія з регулювання ринку фінансових послуг України не виконала функцій, покладених на неї положеннями Законом України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» і створила умови для протиправної діяльності ЗАТ «Город-Сад» по відношенню до інвесторів. Відповідач отримав право на незаконне створення шести фондів фінансування будівництва для залучення коштів від фізичних осіб - інвесторів. Держфінпослуг порушував строки перевірки діяльності товариства відповідача, а при виявленні порушень - не вжив необхідних заходів впливу, що дозволило ЗАТ «Город-Сад» фактично не санкціоновано витрачати кошти, які були залучені від інвесторів, у тому числі кошти позивача. Позивач вважає, що органи державної та місцевої влади повинні нести солідарну відповідальність за відшкодування завданої позивачу матеріальної шкоди. Також позивач вказує, що він має право отримати упущену вигоду у розмірі 54 309,00 грн. та збитки від інфляції у розмірі 386 208,58 грн. За таких обставин, позивач просить розірвати інвестиційний договір, укладений 19.05.2006 року за № 24/80 між ЗАТ «Город-Сад» та [PERSON] , зобов`язати відповідачів Національну комісію з регулювання ринків Фінансових послуг України, Київську міську раду, ЗАТ «Город-Сад» солідарно виплатити на користь позивача 100% вартості інвестицій в сумі 200 047,50 грн., стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача упущену вигоду у розмірі 54 309,00 грн. та збитки від інфляції у розмірі 386 208,58 грн. Позивач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав заяву про розгляд справи за його відсутності де підтримав позовні вимоги, просив суд задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач ЗАТ «Город-Сад» явку свого представника у судове засідання не забезпечив, про час та місце розгляду справи повідомлявся за адресою свого місцезнаходження. Представник Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомили, в матеріалах справи міститься пояснення, в яких останні заперечують проти задоволення позову. Представник Київської міської ради на адресу суду надіслав заперечення де вказує, що Київська міська рада не виступала стороною договору, не отримувала від позивача чи інших осіб коштів за об`єкт інвестування та не є винною особою, тому просили у позові відмовити. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне. 19.05.2006 року між [PERSON] (правонаступник [PERSON] ) та ЗАТ «Город-Сад» та ЗАТ «Город-Сад» було укладено договір №24/80 за умовами яких позивач на підставі повного визнання ним Правил Фонду фінансування будівництва об`єкту, спорудження якого планується за адресою: [ADDRESS] , дає згоду на участь у Фонді фінансування будівництва, передає кошти управителю у довірче управління з метою отримання у власність об`єкта інвестування та встановлює обмеження щодо окремих дій управителя з управління цими коштами, а управитель приймає кошти на рахунок ФФБ у довірче управління з подальшим використанням коштів ФФБ у порядку, визначеному Правилами ФФБ Об`єктом інвестування за цим Договором є квартира [ADDRESS] . Запланована дата вводу об`єкта інвестування в експлуатацію - ІV квартал 2007 року. Згідно з п. 1.9 договору при укладанні цього договору управитель на умовах Правил ФФБ закріплює за довірителем обраний ним об`єкт інвестування, характеристики якого визначені у п.1.3. цього договору та у свідоцтві про участь у ФФБ. Відповідно до п. 1.10 договору довіритель може отримати у власність закріплений за ним об`єкт інвестування після введення об`єкта будівництва в експлуатацію та підписання акту - прийому передачі об`єкту інвестування на умовах, визначених даним договором та правилами ФФБ, за умови оплати 100% вартості об`єкту інвестування, визначеної виходячи із загальної площі об`єкту інвестування та поточної вартості вимірної одиниці об`єкту інвестування, діючої на день проплати. Відповідно до свідоцтва про участь у ФФБ виду «А» по об`єкту інвестування - квартирі № 134 , площею 52,3 кв.м., [PERSON] сплачені грошові кошти у загальній сумі 200 047,50 грн., дата внесення коштів 23.05.2006 року. Таким чином, 23.05.2006 року оплачено 100% вартості об`єкта інвестування, що підтверджується меморіальним ордером від 26.05.2006 року на суму 200 047,50 грн. [INFO] помер [PERSON] , а позивач [PERSON] , як єдиний спадкоємець який прийняв спадщину, успадкував права на об`єкт будівництва за інвестиційним договором №24/80 від 19.04.2006 року, а отже є належним позивачем за даними вимогами. У відповідності до положень ст. 1029 ЦК України за договором управління майном одна сторона (установник управління) передає другій стороні (управителеві) на певний строк майно в управління, а друга сторона зобов`язується за плату здійснювати від свого імені управління цим майном в інтересах установника управління або вказаної ним особи (вигодонабувача). Договір управління майном може засвідчувати виникнення в управителя права довірчої власності на отримане в управління майно. Законом чи договором управління майном можуть бути передбачені обмеження права довірчої власності управителя. Згідно з ст. 1030 ЦК України предметом договору управління майном можуть бути підприємство як єдиний майновий комплекс, нерухома річ, цінні папери, майнові права та інше майно. Не можуть бути предметом договору управління майном грошові кошти, крім випадків, коли право здійснювати управління грошовими коштами прямо встановлено законом. Майно, передане в управління, має бути відокремлене від іншого майна установника управління та від майна управителя. Майно, передане в управління, має обліковуватися в управителя на окремому балансі, і щодо нього ведеться окремий облік. Розрахунки, пов`язані з управлінням майном, здійснюються на окремому банківському рахунку. За приписами ст. 1043 ЦК України управитель, який не виявив при управлінні майном належної турботливості про інтереси установника управління або вигодонабувача, зобов`язаний відшкодувати установникові управління завдані збитки, а вигодонабувачеві - упущену вигоду. Управитель відповідає за завдані збитки, якщо не доведе, що вони виникли внаслідок непереборної сили, винних дій установника управління або вигодонабувача. Згідно з ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Закон України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» встановлює загальні принципи, правові та організаційні засади залучення коштів фізичних і юридичних осіб в управління з метою фінансування будівництва житла та особливості управління цими коштами. Відповідно до ст. 4 Закону, в редакції чинній на дату укладення договорів, управителем може бути фінансова установа. Забудовником може бути особа, яка згідно із законодавством має право на виконання функцій замовника будівництва для спорудження об`єктів будівництва та уклала договір з управителем. Згідно з ст. 5 Закону фінансові установи створюють фонди за власною ініціативою в порядку, визначеному цим Законом. Залежно від мети створення фонд може бути: фондом фінансування будівництва; фондом операцій з нерухомістю. Метою створення ФФБ є отримання довірителями ФФБ у власність житла. За приписами ст. 6 Закону об`єктами управління майном у системі фінансово-кредитних механізмів є ФФБ та ФОН. Об`єкт управління майном знаходиться в довірчій власності управителя. Управитель є довірчим власником отриманого ним в управління майна. Управитель здійснює управління майном відповідно до Правил фонду та договору управління майном. Згідно з ст. 14 Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю», в редакції чинній на дату укладення договорів, фізична або юридична особа стає довірителем ФФБ за умови передачі коштів в управління управителю ФФБ та укладання з управителем ФФБ договору про участь у ФФБ. За приписами ст. 15 Закону, в редакції чинній на дату укладення договорів, при укладенні договору про участь у ФФБ довіритель обирає конкретний об`єкт інвестування з переліку не закріплених за іншими довірителями об`єктів інвестування, що є у пропозиції управителя. Цей об`єкт інвестування управитель має закріпити за довірителем на умовах Правил ФФБ. При закріпленні об`єкта інвестування за довірителем: довіритель бере на себе зобов`язання щодо подальшого внесення коштів до ФФБ; управитель вилучає цей об`єкт з переліку об`єктів інвестування, що є у пропозиції управителя, для виключення можливості закріплення цього об`єкта за іншим довірителем та зобов`язується, за умови виконання довірителем своїх зобов`язань за договором про участь у ФФБ, включити довірителя до переліку довірителів, яким забудовник у подальшому зобов`язаний передати у власність закріплені за ними об`єкти інвестування. Закріплення об`єкта інвестування за довірителем є підтвердженням замовлення забудовнику на спорудження цього об`єкта інвестування як складової частини об`єкта будівництва (внесення цього об`єкта інвестування до підтвердженого обсягу замовлення). Після внесення довірителем коштів до ФФБ управитель видає довірителю свідоцтво про участь у ФФБ - документ, що підтверджує участь довірителя у ФФБ. Матеріалами справи підтверджено, що між [PERSON] та відповідачем ЗАТ «Город-Сад» виникли договірні правовідносини, пов`язані з участю [PERSON] у Фонді фінансування будівництва, передачею в довірче управління ЗАТ «Город-Сад» коштів з метою отримання у власність квартири. Станом на дату укладення договорів ЗАТ «Город-Сад» мало ліцензію, видану Державною комісією з регулювання ринків фінансових послуг України, та мало право здійснювати діяльність із залучення коштів фізичних осіб - установників управління майном для фінансування будівництва та/або здійснення операцій з нерухомістю. Строк дії ліцензії - до 01 листопада 2008 року. Рішенням Господарського суду міста Києва від 17 вересня 2009 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 07 грудня 2009 року, визнано незаконним та скасовано рішення Київської міської ради від 02 квітня 2005 року № 312/2887 «Про передачу ТОВ «Аллонж» земельної ділянки для будівництва житлового будинку з приміщеннями соціально-громадського призначення та підземним паркінгом на [ADDRESS] ». ТОВ «Аллонж» було забудовником земельної ділянки, відповідач ЗАТ «Город-Сад» здійснював залучення грошових коштів фізичних осіб для будівництва житлового будинку на вказаній земельній ділянці. Відтак, у зв`язку з скасуванням рішення Київської міської ради про передачу земельної ділянки для будівництва у короткострокову оренду, будівництво житлового будинку за адресою [ADDRESS] здійснено не було, що відповідно позбавило можливості позивача отримати у власність квартиру. За умовами ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. За таких підстав, судом встановлено, що у зв`язку з істотним порушенням договору про участь у ФФБ зі сторони ЗАТ «Город-Сад», позивач позбавлений можливості отримати у власність квартиру в Оболонському районі м. Києва, вартість якої була сплачена у повному обсязі. Відтак, суд вирішує розірвати договір про участь у Фонді фінансування будівництва, укладений 19 травня 2006 року між [PERSON] та ЗАТ «Город-Сад», та відповідно стягнути з відповідача ЗАТ «Город-Сад» на користь позивача сплачені грошові кошти у загальній сумі 200 047,50 грн. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Матеріалами справи підтверджено, що плановою датою вводу об`єкта інвестування в експлуатацію є IV квартал 2007 року. Оскільки відповідач ЗАТ «Город-Сад» не виконав свої договірні зобов`язання, не передав у власність позивача квартиру, сплачені грошові кошти не повернув, товариство повинно сплати 3% річних за весь період прострочення та інфляційну складову відповідно ст. 625 ЦК України. Частино 1 ст. 1, ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно розрахунку позивача, з травня 2008 року по травень 2017 року загальна сума збитків від інфляції склала 386 208,58 грн., а загальна сума 3 % 54 309,00 грн. Судом встановлено, що позивачем вільно та на власний розсуд укладено договір про участь у фонді фінансування будівництва та внесені грошові кошти в якості оплати за об`єкти інвестування. Позивач не оспорює дійсність жодного правочину. Відтак, відсутні підстави вважати, що відповідачами було порушено право позивача на житло, гарантоване йому Конституцією України. Крім того, також відсутні підстави для стягнення коштів в солідарному порядку з відповідачів Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг та Київської міської ради, оскільки за порушення договірних зобов`язань управитель ЗАТ «Город-Сад» несе персональну відповідальність. Національна комісія з регулювання ринків Фінансових послуг України та Київська міська рада не є сторонами, укладеного [PERSON] договору, та відповідно не виступали гарантами виконання договірних зобов`язань ЗАТ «Город-Сад». Також не підлягають задоволенню позовні вимоги щодо стягнення з відповідачів в солідарному порядку упущеної вигоди з огляду на наступне. Позивач просить стягнути з відповідачів упущену вигоду, що виразилася у втраті ним доходу у розмірі 3% річних. Однак умовами укладеного договору не передбачено виплату доходу на користь позивача від здійснення операцій із залученими грошовими коштами. Інших обґрунтувань, які б давали змогу позивачу стягнути опущену вигоду, позивачем суду не надано. Таким чином, суд вирішує відмовити у задоволенні позову в цій частині. Враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку про часткове задоволення позову, вирішує розірвати договір про участь у фонді фінансування будівництва, укладений між позивачем та ЗАТ «Город-Сад», стягнути з відповідача ЗАТ «Город-Сад» на користь позивача грошові кошти, сплачені на виконання договірних зобов`язань, три проценти річних та інфляційну складову в порядку, передбаченому ст. 625 ЦК України. У задоволенні решти позовних вимог суд вирішує відмовити з підстав, наведених вище. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення на користь позивача з відповідача ЗАТ «Город-Сад» сплачений позивачем судовий збір у сумі 7 045,65 грн.

Outcome: partial