Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-25 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог: Надвірнянська міська рада звернулась в суд з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні землями загального користування (дорогою). Позовні вимоги мотивують тим, що в серпні 2020 року до Надвірнянської міської ради надійшли скарги від мешканців [ADDRESS] про незаконні дії відповідача [PERSON] , який розпочав будівництво огорожі на стрічковому бетонному фундаменті за межами належної йому земельної ділянки на [ADDRESS] , із захопленням проїжджої частини дороги загального користування. Відповідачу [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка площею 0,0600 га на [ADDRESS] , з цільовим призначенням: 02.01 «Для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)», кадастровий № 2624010100:03:001:0443, на підставі рішення Надвірнянської міської ради від 14.07.2005р. №1725-ХХV(ІV)-05 «Про передачу земельної ділянки у власність [PERSON] ». Mежі належної відповідачу земельної ділянки визначено земельно-кадастровою документацією (технічним звітом) та витягом з Державного земельною кадастру про земельну ділянку із кадастровим № 2624010100:03:001:0443. Генеральним планом міста Надвірна, що затверджений рішенням Надвірнянської міської ради від 21.12.2018 № 1268-29/2018, визначено ширину проїжджої частини [ADDRESS] у розмірі 9 м. Після візуального огляду, проведеного 06.08.2020 представниками Надвірнянської міської ради у присутності відповідача та у присутності мешканців [ADDRESS] , підтверджено факт проведення [PERSON] земляних та будівельних робіт із встановленням огорожі на стрічковому бетонному фундаменті за межами належної йому земельної ділянки на проїжджій частині дороги загального користування [ADDRESS] . 07.08.2020 Надвірнянська міська рада звернулась до відповідача з листом-вимогою негайно припинити будівництво огорожі за межами належної йому земельної ділянки по [ADDRESS] , на проїжджій частині вулиці загального користування, та привести огорожу у відповідність до меж, визначених земельно-кадастровою документацією відповідача, та привести ширину проїжджої частини [ADDRESS] у відповідність до Генеральною плану міста Надвірна. Відповідач відмовився особисто одержати вказаний лист-вимогу, про що складено відповідний акт. Після цього відповідачу [PERSON] лист-вимогу про припинення будівництва огорожі та припинення самовільного захоплення земельної ділянки загального користування (дороги), міською радою надіслано поштою рекомендованою кореспонденцією. Вказаний лист вручено відповідачу 08.08.2020. Надвірнянська міська рада також звернулась до Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області із клопотанням щодо проведення позапланової перевірки та вжиття заходів до відповідача відносно самовільного захоплення ним земель загального користування (дороги) по [ADDRESS] . За результатами проведеної перевірки 02.10.2020 державним інспектором у сфері державного контролю за користуванням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області Богославець Х.І., за участі представників Надвірнянської міської ради (Дем`янчука Я.Б., [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ) проведено обстеження та складено акт обстеження земельної ділянки загального користування (дороги) прилеглої до земельної ділянки відповідача (кадастровий №2624010100:03:001:0443) по [ADDRESS] , що належить відповідачу. За результатами обстеження встановлено, що частина земельної ділянки комунальної форми власності під проїжджою частиною дороги загального користування площею 0.0081 га, яка суміжна до земельної ділянки із кадастровим № 2624010100:03:001:0443 по [ADDRESS] , захоплена відповідачем шляхом обгородження та спорудження на ній огорожі на стрічковому бетонному фундаменті. Цього ж дня державним інспектором у сфері державного контролю за користуванням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області Богославець Х.Г. складено акт перевірки дотримання земельного законодавства за об`єктом - земельної ділянки № 446/0/92-19-ДК/369/АП/09/01/20 про самовільне захоплення [PERSON] земельної ділянки загального користування комунальної власності проїжджої частини дороги по [ADDRESS] площею 0.0081 га шляхом обгородження та спорудження на ній бетонної огорожі. Для визначення конфігурації та розмірів захопленої відповідачем земельної ділянки комунальної власної загального користування (дороги) по [ADDRESS] , Надвірнянською міською радою залучено ТзОВ «Науково-виробниче підприємство «ГІС», яке має в своєму штаті кваліфікованих спеціалістів. ТзОВ «Науково-виробниче підприємство «ГІС» провело обміри фактично огородженої відповідачем земельної ділянки на [ADDRESS] , а також належної йому земельної ділянки площею 0,0600 га із кадастровим №2624010100:03:001:0443, згідно прив`язки до Національної кадастрової системи та до існуючих огорож із межівниками гр. [PERSON] ( [ADDRESS] ) та гр. [PERSON] ( [ADDRESS] ). Відповідно до проведених обмірів та кадастрового плану земельної ділянки по фактичному користуванні площею 0,0600 га із кадастровим № 2624010100:03:001:0443, що належить відповідачу, вбачається, що гр. [PERSON] самовільно захопив земельну ділянку загального користування комунальної власності (дорогу) по [ADDRESS] площею 0.0081 га, обгородивши її огорожею на стрічковому бетонному фундаменті, і таким чином збільшивши фактичні розміри належної йому земельної ділянки по [ADDRESS] . Згідно відомостей із Державною земельного кадастру (ДЗК) про земельну ділянку площею 0.0600 га на [ADDRESS] із кадастровим № 2624010100:03:001:0443, що належить відповідачу, чітко визначено розміри належної йому земельної ділянки. Зокрема, згідно опису меж із даних ДЗК довжина межі земельної ділянки від літери А до Б (дорога) становить 24.08 м.; від літери Б до В (межівник [PERSON] ) становить 29,13 м.; від літери В до Г (межівник [PERSON] ) становить 17.88 м.; від літери Г до А становить 28,55 м. (вулиця О.Кобилянської). Згідно кадастрового плану фактично огородженої відповідачем земельної ділянки вбачається, що довжина межі земельної ділянки із межівником [PERSON] (від літери В до Г) становить 19,31 м., що на 1.51 м. більше. Довжина межі земельної ділянки із межівником [PERSON] (від літери Б до В) становить 31.29 м., що на 2.16 м. більше. Так само відповідач вийшов за межі належної йому земельної ділянки на 1,52 м. по межах від літери Г до А, а також по межах від літери А до Б на 1.09 м. Таким чином, Надвірнянською міською радою достовірно встановлено, що відповідачем [PERSON] самовільно захоплено земельну ділянку загального користування комунальної власності (дорогу) по [ADDRESS] площею 0.0081 та, обгородивши її огорожею на стрічковому бетонному фундаменті, і таким чином фактично збільшив фактичні розміри належної йому земельної ділянки по [ADDRESS] . Вважають, що своїми діями, внаслідок неправильного встановлення огорожі, відповідач вчинить перешкоди у використанні землями загального користування - дорогою на [ADDRESS] . Вчинення відповідачем перешкод у користуванні дорогою спричиняє усні та письмові скарги мешканців вулиці Кобилянської до міської ради, а також в інші органи державної виконавчої влади. Не зважаючи на це відповідач навпаки, поводить себе агресивно та відмовляється добровільно звільнити проїжджу частину дороги на вулиці Кобилянської від огорожі. Надвірнянська міська рада намагалась врегулювати даний спір в досудовому порядку, однак відповідач відмовляється добровільно усунути перешкоди щодо користування землями загального користування дорогою на вулиці Кобилянської. Крім того відповідач відмовляється добровільно привести огорожу до меж належної йому земельної ділянки. Короткий зміст відзиву на позов: Від відповідача [PERSON] через канцелярію суду поступило письмове заперечення на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідач позовні вимоги Надвірнянської міської ради не визнає, вважає позов необґрунтованим. Так, в позовній заяві Надвірнянської міської ради щодо захоплення ним проїжджої частини дороги загального користування, позивач посилається на генеральний план м. Надвірна, затверджений рішенням сесії Надвірнянської міської ради від 21.12.2018 за № 1268-29/2018, в якому, за переконанням Надвірнянської міської ради, ширина дороги по вул. Кобилянської та проїзду становить 9 метрів. Таким чином позивач подає суду недостовірну інформацію щодо ширини вулиці Кобилянської та проїжджої частини, що доводиться наявною пояснювальною запискою та графічними матеріалами генерального плану м. Надвірна, на який посилається позивач. Так в генеральному плані м. Надвірна від 21.12.2018 в розділі XIV Першочергові заходи пункт 2 Будівництво індивідуальної житлової забудови (приватний сектор) в північно-східній частині на 22 вулиці згадується вул. Кобилянської та інші вулиці без зазначення їх ширин. Також позивачем не було враховано фактичні Державні будівельні норми ДБН 360-92С11 в редакції від 18.01.2001 на час приватизації земельної ділянки по [ADDRESS] у 2005 році, та діючого на той час генерального плану м. Надвірна в редакції 1975 року. Про це свідчить технічний звіт від 19.12.2005 року про проведення земельно-кадастрової інвентаризації. В діючих на той період ДБН 360-92С11 від 18.07.2001 зазначено п. 3.22 такого змісту: У районах садибної забудови, крім вуличної мережі (розділ 7), слід формувати мережу внутрішньо квартальних проїздів. Ширина їхньої проїжджої частини з однією смугою руху приймається 3.5 м., з двома - 5.5 м. Тому при проектуванні земельної ділянки враховано норми діючого генплану 1975 року та всі ДБН, які встановлювали норми будівництва. Норми діючого генерального плану, який відмінив у 2018 році старий 1975 року, не розповсюджуються на проектну документацію, виготовлену у 2005 році. Тому по всій вул. Кобилянській ширина дороги становить 6 метрів, і в деяких місцях до 5 метрів, про що позивач не озвучує. Його вимогу здійснити комісійну перевірку дійсних меж станом на 28.08.2018, Надвірнянською міською радою було проігноровано, відповідь ненадана. Тому ширина дороги по вул. Кобилянської та проїжджої дороги залишилася без змін, що є недопустимим, і породжує упередженість посадових осіб у прийнятті рішень. Також необхідно враховувати норми ДБН В.2.3.5:2018 року Вулиці та дороги населених пунктів, яким замінено ДБН В2.3.5-2001 року, відповідно до якого в розділі 5 Елементи вулиць і доріг пункт 5.1 сторінка 7 Місцеві вулиці і дороги для малих міст з населенням до 50 тисяч громадян визначено для житлових вулиць мінімальна ширина смуги руху 2.75 м., та пішохідний тротуар 1.5 м., для проїздів 2.75 м. з однією смугою та пішохідного тротуару їм. та в примітці 31 максимальна ширина смуги руху не повинна перевищувати 3.75 м. Наявні в матеріалах справи Акт обстеження земельної ділянки від 02.10.2020 № 446/0192-19-ДК/510/АЩ/10/01/20, та Акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом земельної ділянки, утворені Державним інспектором у сфері державного контролю головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області - головним спеціалістом Богославець Х.І., проведені без його присутності, про що свідчить відсутність підпису власника земельної ділянки та акту про відмову у підпису. Такі Акти є хибними і неповинні прийматися до уваги. Так само слід врахувати та не брати до уваги утворений кадастровий план - схему земельної ділянки по фактичному використанні ТзОВ «Науково виробниче підприємство "ГІС"» заміри своїм обладнанням проводили без його присутності. З даної план-схеми неможливо встановити точку відліку межі, тому як на схемі їх три, що не уможливлює прийняти законного рішення без приведення до діючих у 1975 році кутів повороту координат його та сусідніх ділянок, що межують з його земельною ділянкою зовнішніх меж. По лінії Б-В відсутня суміжник [PERSON] , про яку заявляє в позові Надвірнянська міська рада. Про це також свідчить відсутність кадастрового номера на земельну ділянку, на якій збудовано будинок [PERSON] в національно-кадастровій системі. По лінії А-Б з боку дороги (проїзду) його огорожа продовжує уже наявну з 2013 року огорожу земельної ділянки [PERSON] та іншої земельної ділянки в сукупності по всьому проїзду. Також незрозумілим є той факт, що по лінії А-Б згідно даних НКС повинно бути 24.08 метра, а замірами встановлено 19.55 метра, тобто мінус 4.53 метра, та той факт, що його ділянка відповідно до даних НКС розміщена не втому місці по координатах, та налазить в натурі на 2.19 метра по лінії Б-В суміжниця [PERSON] . Також по його земельній ділянці проходить лінія електропередачі та газова труба, що не відповідає технічній документації 2005 року. Враховуючи всі неточності та невідповідності ширин вулиці Кобилянської м. Надвірна по всій її довжині, вважає, що відповідно до постанови КМУ від 03.03.2020 № 169 «Про затвердження Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для проведення інвентаризації земель та оновлення картографічної основи Державного земельного кадастру», та Закону України «Про Державний земельний кадастр», необхідно провести по всій довжині [ADDRESS] технічної інвентаризації з метою усунення неточностей, похибок та помилок при формуванні єдиної карти НКС України, при цьому врахувати Постанову КМУ № 1155 «Про затвердження Порядку проведення звірки відповідності відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо земельних ділянок, речові права та їх обтяження на які зареєстровано, із відомостями Державного земельного кадастру щодо наявності державної реєстрації таких земельних ділянок», Постанову КМУ від 09.10.2020 № 948 «Про затвердження Порядку проведення інвентаризації документації із землеустрою, внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких актів Кабінету Міністрів України». Вважає, що за вказаних обставин, викладені у запереченні фактичні дані та посилання на нормативно законодавчу базу, прив`язання до дійсних даних та даних в натурі НКС з усіма похибками та неточностями, спростовують позовну заяву Надвірнянської міської ради до нього про усунення перешкод у користуванні землями загального користування (дорогою). Короткий зміст відповіді на відзив: Від представника позивача Надвірнянської міської ради через канцелярію суду поступила письмова відповідь на заперечення відповідача на позовну заяву, в якій зазначено, що позивач не погоджується з обставинами, викладеними у запереченні. Так, у своєму запереченні на позовну заяву відповідач підтвердив, що йому належить земельна ділянка на [ADDRESS] , яка приватизована ним у 2005 році. Відповідно до відомостей, що містяться у Державному земельному кадастрі, загальна площа приватизованої ним земельної ділянки (кадастровий номер: 26240.10100:03:001:0443) складає 0.0600 га (600 кв. м.). Посилання відповідача на те, що генеральним планом міста Надвірна, який затверджений у 1975 році, що діяв на час приватизації ним земельної ділянки, не було передбачено ширину дороги 9 м. по [ADDRESS] , є безпідставними і необгрунтованими. Так само безпідставними є посилання відповідача на норми ДБН щодо ширини проїжджої частини дороги 5-6 м. На замовлення відповідача, приватним підприємством «Полярис» у 2005 році розроблено технічний звіт по проведенню земельно-кадастрової інвентаризації та підготовки до видачі державного акту на право власності на землю громадянину [PERSON] в [ADDRESS] , кадастровий номер: 2624010100:03:001:443. Земельно-кадастровий план ділянки у технічному звіті виготовлений в масштабі 1:500, тобто 1 (один) сантиметр дорівнює 5 (п`ять) метрів. Згідно земельно-кадастрового плану вказаного технічного звіту вбачається, що площа земельної ділянки, яка відводиться [PERSON] , складає 0.0600 га (600 кв.м.). З двох сторін цієї земельної ділянки (від літери А до Б та від літери Г до Д) позначено дороги (землі загального користування). Ширину дороги по вул. Кобилянської, що межує із ділянкою [PERSON] (від літери Г до А) визначено у розмірі 9 (дев`ять) метрів, а ширину іншої дороги, що межує із ділянкою [PERSON] (від літери А до Б) визначено у розмірі 8 (вісім) метрів. Для визначення конфігурації та розмірів належної відповідачу та захопленої відповідачем земельної ділянки комунальної власної загального користування (дороги) по [ADDRESS] , Надвірнянською міською радою залучено ТзОВ «Науково-виробниче підприємство «ГІС», яке має в своєму штаті кваліфікованих спеціалістів. ТзОВ «Науково-виробниче підприємство «ГІС» провело обміри фактично огородженої відповідачем земельної ділянки на [ADDRESS] , а також належної відповідачу земельної ділянки площею 0.0600 га із кадастровим № 2624010100:03:001:0443, згідно прив`язки до Національної кадастрової системи та до існуючих огорож із межівниками гр. [PERSON] ( [ADDRESS] ) та гр. [PERSON] ( [ADDRESS] ). Відповідно до проведених обмірів та кадастрового плану земельної ділянки по фактичному користуванні площею 0.0600 га із кадастровим № 2624010100:03:001:0443, що належить відповідачу, встановлено самовільне захоплення гр. [PERSON] земельної ділянки загального користування комунальної власності (дороги) по [ADDRESS] площею 0,0081 га (81 кв.м.), шляхом обгородження її огорожею на стрічковому бетонному фундаменті, і таким чином збільшивши фактичні розміри належної йому земельної ділянки по [ADDRESS] . Згідно відомостей із Державного земельною кадастру (ДЗК) про земельну ділянку площею 0.0600 га на [ADDRESS] із кадастровим № 2624010100:03:001:0443, що належить відповідачу, чітко визначено розміри і межі належної йому земельної ділянки. Зокрема, згідно опису меж із даних ДЗК, довжина межі земельної ділянки від літери А до Б (дорога) становить 24.08 м.; від літери Б до В (межівник [PERSON] ) становить 29.13 м.; від літери В до Г. (межівник [PERSON] ) становить 17,88 м.; від літери Г до А становить 28,55 м. (вулиця О.Кобилянської). Згідно кадастрового плану фактично огородженої відповідачем земельної ділянки, що виготовлена ТзОВ «Науково-виробниче підприємство «ГІС» вбачається, що довжина межі земельної ділянки із межівником [PERSON] (від літери В до Г) становить 19.З1 м., що на 1,51 м. більше. Довжина межі земельної ділянки із межівникам [PERSON] (від літери Б до В) становить 31.29 м., що на 2.16 м. більше. Так само відповідач вийшов за межі належної йому земельної ділянки на 1.52 м. по межах від літери Г до А, а також по межах від літери А до Б на 1.09 м. Крім того державним інспектором у сфері державного контролю за користуванням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області Богославець Х.І. складено акт перевірки дотримання земельного законодавства за об`єктом земельної ділянки № 446/0/92-19-ДК/369/АП/09/01/20 про самовільне захоплення гр. [PERSON] земельної ділянки загального користування комунальної власності проїжджої частини дороги по [ADDRESS] площею 0.0081 га, шляхом обгородження та спорудження на ній бетонної огорожі. Присутність чи відсутність відповідача під час складання акту перевірки дотримання земельного законодавства не спростовує фактів та обставин, які вказані у цьому документі. Таким чином Надвірнянською міською радою достовірно встановлено, що відповідачем [PERSON] самовільно захоплено земельну ділянку загального користування комунальної власності (дорогу) по [ADDRESS] площею 0.0081 га, обгородивщи її огорожею на стрічковому бетонному фундаменті, і таким чином відповідач фактично збільшив фактичні розміри належної йому земельної ділянки по [ADDRESS] . Твердження відповідача про те, що технічний звіт (технічна документація) по підготовці до видачі державного акта про право власності на землю належної йому земельної ділянки на [ADDRESS] із кадастровим № 2624010100:03:001:0443, а також внесені відомості в Державний земельний кадастр на цю земельну ділянку виготовлені із суттєвими неточностями і похибками, а тому це повністю спростовує позовні вимоги Надвірнянської міської ради, також є безпідставними-та необгрунтованими. Як було зазначено вище, ліцензована землевпорядна організація ТзОВ «Науково-виробниче підприємство «ГІС» провела обміри фактично огородженої відповідачем земельної ділянки на [ADDRESS] , а також належної йому земельної ділянки площею 0.0600 та із кадастровим №2624010100:03:00.1:0443, згідно прив`язки до Національної кадастрової системи та до існуючих огорож із межівниками гр. [PERSON] ( [ADDRESS] ) та гр. [PERSON] ( [ADDRESS] ). Згідно відомостей із Державного земельною кадастру(ДЗК) про земельну ділянку площею 0,0600 га на [ADDRESS] із кадастровим № 2624010100:03:001:0443, що належить відповідачу, чітко визначено розміри і межі належної йому земельної ділянки 0.0600 га (600 кв.м.). Відповідно до проведених обмірів та кадастрового плану земельної ділянки по фактичному користуванні площею 0.0600 га із кадастровим № 2624010100:03:001:0443, що належить відповідачу, вбачається, що площа огородженої [PERSON] земельної ділянки є більшою на 0.0081 га (81 кв.м.) за рахунок земель загального користування міста Над вірна. Отже гр. [PERSON] самовільно захопив земельну ділянку загального користування комунальної власності (дорогу) по [ADDRESS] площею 0.0081 га, обгородивши її огорожею на стрічковому бетонному фундаменті, чим збільшив фактичні розміри належної йому земельної ділянки по [ADDRESS] . Таким чином Надвірнянською міською радою достовірно доведено, що відповідач незаконно встановив огорожу на стрічковому бетонному фундаменті не у відповідності до розмірів та меж належної йому земельної ділянки, чим незаконно збільшив розміри земельної ділянки на 0,0081 га (81 кв.м.) за рахунок земель загального користування міста Надвірна, а тому у відповідності до ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст.ст. 152, 212 ЗК України позовна вимога Надвірнянської міської ради про зобов`язання відповідача [PERSON] усунути перешкоди у користуванні землями загального користування (дорогою) на [ADDRESS] , шляхом знесення (демонтажу) цегляної огорожі на стрічковому бетонному фундаменті по ширині та вздовж належної йому земельної ділянки із кадастровим № 2624010100:03:001:0443, що межує з дорогою по вул. Кобилянської (від літери А до Г та від літери А до Б, згідно витягу з Державного земельного кадастру на земельну ділянку відповідача), є законною та обгрунтованою, і такою, що підлягає до задоволення повністю. Стислий виклад позицій сторін: Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримала повністю з підстав, зазначених в позовній заяві та відповіді на відзив, просила суд ухвалити рішення, яким зобов`язати відповідача усунути перешкоди у користуванні землями загального користування (дорогою) на [ADDRESS] , шляхом знесення (демонтажу) цегляної огорожі на стрічковому бетонному фундаменті по ширині та вздовж належної відповідачу земельної ділянки із кадастровим №2624010100:03:001:0443, що межує з дорогою по вулиці Кобилянської (від літери А до Г та від літери А до Б, згідно витягу з Державного земельного кадастру на земельну ділянку відповідача). Також просила стягнути з відповідача на користь позивача сплачені судові витрати. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнав з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву. Просив суд ухвалити рішення, яким у задоволенні позовних вимог Надвірнянської міської ради відмовити повністю. Процесуальні дії у справі: Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 30.11.2020 по даній справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 10.03.2021 по даній справі закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 13.05.2021 по даній справі постановлено повернутись до стадії підготовчого провадження, та призначено підготовче засідання. Також поновлено відповідачу встановлений судом строк для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 01.12.2021 по даній справі відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про прийняття зустрічної позовної заяви за його позовом до Надвірнянської міської ради про неправомірні дії та бездіяльність Надвірнянської міської ради, та об`єднання її в одне провадження зі справою за позовом Надвірнянської міської\~ради до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні землями загального користування (дорогою). Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 01.12.2021 по даній справі відмовлено у задоволенні клопотань представника позивача та відповідача про витребування доказів. Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 01.12.2021 по даній справі закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 08.02.2023 по даній справі задоволено клопотання відповідача про витребування доказів. Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 28.04.2023 суд постановив повернутися до з`ясування обставин справи в частині дослідження доказів. Також суд постановив витребувати у позивача Надвірнянської міської ради та відповідача [PERSON] докази для огляду у судовому засіданні. Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 31.05.2023 витребувано докази з Відділу № 4 Управління надання адміністративних послуг ГУ Держгеокадастру в Івано-Франківській області. Фактичні обставини, встановлені судом: Судом встановлено, що відповідачу [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка площею 0,0600 га на [ADDRESS] , з цільовим призначенням: 02.01 «Для будівництва і обслуговування житлового будинку. осподарських будівель і споруд (присадибна ділянка)», кадастровий №2624010100:03:001:0443, на підставі рішення Надвірнянської міської ради від 14.07.2005 № 1725-ХХV(ІV)-05 «Про передачу земельної ділянки у власність [PERSON] ». (а.с. 15). Межі належної відповідачу земельної ділянки визначено земельно-кадастровою документацією (технічним звітом), та Витягом з Державного земельною кадастру № НВ-0006012062020 від 16.11.2020 про земельну ділянку із кадастровим № 2624010100:03:001:0443. Згідно опису меж із даних ДЗК, довжина межі земельної ділянки від літери А до Б (дорога) становить 24.08 м.; від літери Б до В (межівник [PERSON] ) становить 29,13 м.; від літери В до Г (межівник [PERSON] ) становить 17.88 м.; від літери Г до А становить 28,55 м. (вулиця О.Кобилянської) (а.с. 16-21). Генеральним планом міста Надвірна, затвердженим рішенням Надвірнянської міської ради від 21.12.2018 № 1268-29/2018, визначено ширину проїжджої частини вулиці Кобилянської у розмірі 9 м. (а.с. 14). 07.08.2020 Надвірнянська міська рада звернулась до відповідача [PERSON] з листом-вимогою негайно припинити будівництво огорожі за межами належної йому земельної ділянки по [ADDRESS] , на проїжджій частині вулиці загального користування, та привести огорожу у відповідність до меж, визначених земельно-кадастровою документацією відповідача, та привести ширину проїжджої частини [ADDRESS] у відповідність до Генеральною плану міста Надвірна (а.с. 8). Відповідач [PERSON] відмовився особисто одержати вказаний лист-вимогу, про що було складено відповідний акт. Після цього відповідачу [PERSON] лист-вимогу про припинення будівництва огорожі та припинення самовільного захоплення земельної ділянки загального користування (дороги), міською радою надіслано поштою рекомендованою кореспонденцією. Вказаний лист вручено відповідачу 08.08.2020, що підтверджується трекінгом поштових відправлень (а.с. 7, 9). Також 07.08.2022 Надвірнянська міська рада звернулась до Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області із клопотанням щодо проведення позапланової перевірки та вжиття заходів до відповідача відносно самовільного захоплення ним земель загального користування (дороги) по [ADDRESS] (а.с. 10). За результатами проведеної перевірки 02.10.2020 державним інспектором у сфері державного контролю за користуванням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області Богославець Х.І., за участі представників Надвірнянської міської ради (Дем`янчука Я.Б., [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ) проведено обстеження та складено акт обстеження земельної ділянки загального користування (дороги) прилеглої до земельної ділянки відповідача(кадастровий №2624010100:03:001:0443) по [ADDRESS] , що належить відповідачу [PERSON] . За результатами обстеження встановлено захоплення відповідачем частини земельної ділянки комунальної форми власності під проїжджою частиною дороги загального користування площею 0.0081 га, яка суміжна до земельної ділянки із кадастровим №2624010100:03:001:0443 по [ADDRESS] , шляхом обгородження та спорудження на ній огорожі на стрічковому бетонному фундаменті (а.с. 11). 02.10.2020 державним інспектором у сфері державного контролю за користуванням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області Богославець Х.І. складено акт перевірки дотримання земельного законодавства за об`єктом - земельної ділянки № 446/0/92-19-ДК/369/АП/09/01/20 про самовільне захоплення відповідачем [PERSON] земельної ділянки загального користування комунальної власності проїжджої частини дороги по [ADDRESS] площею 0.0081 га, шляхом обгородження та спорудження на ній бетонної огорожі (а.с. 12). ТзОВ «Науково-виробниче підприємство «ГІС» провело обміри фактично огородженої відповідачем [PERSON] земельної ділянки на [ADDRESS] , а також належної йому земельної ділянки площею 0,0600 га із кадастровим №2624010100:03:001:0443, згідно прив`язки до Національної кадастрової системи та до існуючих огорож із межівниками гр. [PERSON] ( [ADDRESS] ) та гр. [PERSON] ( [ADDRESS] ). Відповідно до проведених обмірів та кадастрового плану земельної ділянки по фактичному користуванні площею 0,0600 га із кадастровим №2624010100:03:001:0443, що належить відповідач встановлено самовільне захоплення [PERSON] земельної ділянку загального користування комунальної власності (дорогу) по [ADDRESS] площею 0.0081 га, обгородження її огорожею на стрічковому бетонному фундаменті і таким чином збільшення фактичних розмірів належної земельної ділянки по [ADDRESS] (а.с. 13). Згідно відомостей із Державною земельного кадастру (ДЗК) про земельну ділянку площею 0.0600 га на [ADDRESS] , із кадастровим № 2624010100:03:001:0443, що належить відповідачу [PERSON] , чітко визначено розміри належної йому земельної ділянки. Зокрема, згідно опису меж із даних ДЗК, довжина межі земельної ділянки від літери А до Б (дорога) становить 24.08 м.; від літери Б до В (межівник [PERSON] ) становить 29,13 м.; від літери В до Г (межівник [PERSON] ) становить 17.88 м.; від літери Г до А становить 28,55 м. (вулиця О.Кобилянської). Згідно кадастрового плану фактично огородженої відповідачем земельної ділянки вбачається, що довжина межі земельної ділянки із межівником [PERSON] (від літери В до Г) становить 19,31 м. що на 1.51 м. більше. Довжина межі земельної ділянки із межівником [PERSON] (від літери Б до В) становить 31.29 м, що на 2.16 м. більше. Так само відповідач вийшов за межі належної йому земельної ділянки на 1,52 м. по межах від літери Г до А, а також по межах від літери А до Б на 1.09 м. (а.с. 17). На виконання ухвали суду від 08.02.2023 про витребування доказів, представником позивача надано повідомлення про те, що станом на даний час Надвірнянською міською радою не розроблялась технічна документація щодо проведення інвентаризації земель по [ADDRESS] , у зв`язку із веденням в Україні воєнного стану (а.с. 182). Генеральним планом міста Надвірна, затвердженим рішенням Надвірнянської міської ради від 21.12.2018 № 1268-29/2018, та планом забудови [ADDRESS] (паспорт вулиці), визначено ширину проїжджої частини вулиці Кобилянської у розмірі 9 м. (а.с. 196-197). Згідно витяг з містобудівної документрації: Генерального плану м. Надвірна з деталізацією вул. Кобилянської в м. Надвірна, в редакції 1975 року, станом на час приватизації [PERSON] земельної ділянки по [ADDRESS] , яка була проведена у 2005 році, розміри дороги загального користування по [ADDRESS] не визначено. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права: Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права. У частині першій та другійстатті 2 ЦПК України закріплено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. У частині першійстатті 11 ЦПК України передбачено, що суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо. Тлумачення вказаних норм свідчить, що завданням цивільного судочинства є самеефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту. У справі, що розглядається, позов пред`явлено Надвірнянською міською радою з підстав порушення [PERSON] права власності територіальної громади м. Надвірна. На думку позивача, дії відповідача із самовільного зайняття земельної ділянки порушують право територіальної громади, як її власника, на самостійне володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою. Тобто позов про приведення до попереднього стану земельної ділянки обумовлено як реалізацією передбачених законами України повноважень суб`єкта владних повноважень щодо здійснення державного контролю за дотриманням законодавства у сфері містобудівної діяльності, так і захистом комунальної власності, що свідчить про приватноправовий характер спірних правовідносин. Отже, оскільки Надвірнянська міська рада в позовній заяві наголошувала, що позовні вимоги пов`язані з реалізацією нею як органом місцевого самоврядування права комунальної власності на землі відповідного населеного пункту, цей спір стосується цивільних прав територіальної громади, тобто є приватноправовим. Захист приватних (цивільних) прав відбувається у цивільному судочинстві. Аналогічний висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 серпня 2019 року у справі № 523/11508/18 (провадження № 14-336цс19). Згідно з пунктом «б» частини першої статті 80 Земельного кодексу України (далі ЗК України) суб`єктами права власності на землю є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, на землі комунальної власності. Землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають: усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування (частини перша, друга статті 83 ЗК України). Згідно з частиною першою статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав (стаття 125 ЗК України). Статтею 126 ЗК України передбачено, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». За змістом статті 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» про самовільне зайняття земельної ділянки свідчить вчинення особою будь-якої дії, спрямованої на фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дії, які відповідно до закону є правомірними. Частина 2 статті 152 ЗК України передбачає, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. За правилами статті 212 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду. Згідно із частиною першою статті 376 ЦК України самочинне будівництво визначається через сукупність ознак, що виступають умовами або підставами, за наявності яких об`єкт нерухомості вважається самочинним, а саме, якщо: 1) він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена в установленому порядку для цієї мети; 2) об`єкт нерухомості збудовано без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту; 3) об`єкт нерухомості збудований з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Наявність хоча б однієї із трьох зазначених у частині першій статті 376 ЦК України ознак свідчить про те, що об`єкт нерухомості є самочинним. За загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 376 ЦК України, особа, яка здійснила самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Згідно із частиною четвертою статті 376 ЦК України якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. При цьому знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише за умови вжиття всіх передбачених законодавством України заходів щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності. Відповідно до частини сьомої статті 376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. З урахуванням змісту статті 376 ЦК України в поєднанні з положеннями статей 16, 386, 391 цього Кодексу вимоги про знесення самочинно збудованого нерухомого майна на земельній ділянці, власником або користувачем якої є інша особа, можуть бути заявлені власником чи користувачем земельної ділянки або іншою особою, права якої порушено, за умови доведеності факту такого порушення самочинною забудовою. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 31 жовтня 2018 року, справа № 725/5630/15-ц, провадження № 14-341цс18 зазначила, що юридичними фактами, які складають правову підставу знесення самочинного будівництва, є: істотне відхилення від проекту та/або істотне порушення будівельних норм і правил, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб; неможливість проведення перебудови або відмова особи, яка здійснила (здійснює) будівництво, від її проведення. При вирішенні питання про те, чи є відхилення від проекту істотним і таким, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, необхідно з`ясовувати, зокрема, як впливає допущене порушення з урахуванням місцевих правил забудови, громадських і приватних інтересів на планування, забудову, благоустрій вулиці, на зручність утримання суміжних ділянок тощо. Суд виходить з предмета та підстав позову Надвірнанянської міської ради, спірних правовідносин, які виникли щодо усунення перешкод у користуванні дорогою загального користування. Судом встановлено, що звертаючись до суду з позовом, Надвірнянська міська рада просила винести рішення про усунення перешкод у користуванні землями загального користування дорогою на [ADDRESS] , шляхом знесення демонтажу цегляної огорожі на стрічковому бетонному фундаменті по ширині вздовж належної відповідачу земельної ділянки. Проте суд дійшов висновку, що в разі встановлення порушення суб`єктом містобудівної діяльності факту здійснення самочинного будівництва об`єктів нерухомого майна без відповідного дозволу, відповідний орган державної влади наділений повноваженнями на звернення з позовом до суду щодо знесення самочинно збудованого об`єкта нерухомого майна, як крайній захід, і лише тоді коли використані всі передбачені законодавством України заходи реагування за чотирьох умов, а саме: за умови складання припису щодо усунення порушень вимог містобудівного законодавства шляхом надання можливості відповідачеві для проведення відповідної перебудови; за умови, що вказане будівництво суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб; за умови відсутності можливості проведення перебудови самочинно збудованого нерухомого майна; за умови, якщо особа, яка здійснила самочинне будівництво, відмовляється від проведення такої перебудови, при цьому відмовою забудовника від перебудови слід вважати як його заяву про це, так і його дії чи бездіяльність щодо цього, вчинені до або після ухвалення рішення суду про зобов`язання здійснити перебудову. Згідно з частиною третьою статті 12, частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд зазначає, що права позивача можуть бути відновленні іншим шляхом, ніж знесення паркану, адже знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливо лише за умови, коли використано усі передбачені законодавством заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності, та коли неможлива перебудова об`єкта нерухомості чи особа відмовляється від такої перебудови. Проте як встановлено судом, відповідач не був присутній при встановленні порушень державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель ГУ Дергеокадастру в Івано-Франківській області, та відповідно був позбавлений можливості заперечити обставини, які мають значення. Також судом встановлено що відповідач [PERSON] звертався до Надвірнянської міської ради щодо проведення технічної інвентаризаці земель вул. Кобилянської в м. Надвірна, з метою усунення неточностей, похибок та помилок щодо ширини вулиці, однак як вбачається з відповіді Надвірнянської міської ради, відповідна інвентиразація земель проведена не була (а.с. 145-146, 182). Відповідно до частин першої-третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (стаття 76 ЦПК України). Частиною другою статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Отже, порушення, невизнання або оспорювання права користування особи на земельну ділянку є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. Саме на позивача покладено обов`язок довести факт дійсного порушення його права, яке, на думку цієї особи, полягає у позбавленні її можливості користуватися земельною ділянкою комунальної власності з діями відповідача щодо побудови нового паркану з порушенням межі між належними сторонам земельними ділянками (Постанова ВС у справі № 285/1018/18). Суд звертає увагу, що виходячи із характеру спірних правовідносин, у цій справі підлягали встановленню обставини щодо фактичного розташування земельних ділянок, а саме: фізичні характеристики земельних ділянок (конфігурації, площі, проміри тощо; відповідність фактичного землекористування характеристикам земельних ділянок, визначених правовстановлюючими документами на ці земельні ділянки), місце накладення земельної ділянки, якою користується відповідач на зазначену проїзну дорогу загального користування, параметри та координати проїзної дороги загального користування. У пункті 6.1 Розділу ІІ Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 08 жовтня 1998 року № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26 грудня 2012 року № 1950/5) визначено, що одними із основних завдань земельно-технічної експертизи є: -визначення фактичного землекористування земельними ділянками, а саме фізичних характеристик земельних ділянок (конфігурації, площі, промірів тощо); -визначення відповідності фактичного землекористування в частині порушення меж та накладання земельних ділянок відповідно до правовстановлювальних документів та документації із землеустрою на ці земельні ділянки; -встановлення чи має місце накладення земельної ділянки, якою користуються відповідач на зазначену проїзну дорогу загального користування, межі захоплення дороги (проїзду) загального користування. Отже, для встановлення обставин, чи має місце накладення земельних ділянок, необхідно досліджувати землевпорядну документацію, перевірити відповідність фактичного розташування земельної ділянки , яка є власністю відповідача, чи має місце накладення земельної ділянки, якою користуються відповідач, на зазначену проїзну дорогу загального користування, межі захоплення дороги (проїзду) загального користування відповідно до правовстановлюючих документів та документації із землеустрою на ці земельні ділянки, що є компетенцією експертів у відповідній галузі. Суд роз`яснював позивачу право клопотати про призначення експертизи для з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення справи та потребують спеціальних знань у галузі землеустрою, топографії, картографії і геодезії, проте позивач не скористалася таким правом. У своїй діяльності ЄСПЛ керується принципом пропорційності, тобто дотримання «справедливого балансу» між потребами загальної суспільної ваги та потребами збереження фундаментальних прав особи, враховуючи те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та надмірний тягар. Конкретному приватному інтересу повинен протиставлятися інший інтерес, який може бути не лише публічним (суспільним, державним), але й іншим приватним інтересом, тобто повинен існувати спір між двома юридично рівними суб`єктами, кожен з яких має свій приватний інтерес, перебуваючи в цивільно-правовому полі. Враховуючи принцип змагальності, а також те, що висновки суду не можуть ґрунтуватись на припущеннях, суд дійшов висновку про те, що позивачем не доведено достатніми доказами обставини, які мають значення для вирішення цього спору, а саме: факт захоплення дороги загального користування, а також конкретний розмір, площу та межі земельної ділянки, на якій виникло захоплення дороги., чи є порушення істотним і таким що суперечить суспільним інтересам або прав інших осіб. Щодо розподілу судових витрат. У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з матеріалів справи, при подачі позовної заяви позивачем Надвірнянською міською радою сплачено судових збір в сумі 2102,00 грн. (а.с. 6), який в порядку ст. 141 ЦПК України покладається на позивача. Висновки суду: Враховуючи встановленні обставини суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог, оскільки позивачем не доведено належними та допустимими доказами у відповідності до вимог статей 77-78 ЦПК України наявності порушень\~його права\~з боку\~відповідача.\~На підставі\~наведеного суд\~вважає,\~що в\~задоволенні позовних\~вимог позивача\~про усунення перешкод у користуванні майном необхідно відмовити у зв`язку з їх недоведеністю. У відповідності\~до ст.\~141\~ЦПК України,\~у зв`язку\~із відмовою\~в позові,\~сплачений позивачем Надвірнянською міською радою судовий збір в сумі 2102,00 грн., необхідно покласти на позивача. На підставі ст.ст. 15, 16, 376 ЦК України, 83, 116,\~125,\~126,\~152,\~212\~ЗК України,\~ст.\~1\~ЗУ «Про\~державний контроль\~за використанням\~та охороною\~земель»,ст.ст. 2, 4, 11, 12, 13, 76, 77, 78, 81, 141, 258, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд

Outcome: dismissed