Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Ріпкинської селищної ради, в якому з урахуванням збільшених і уточнених позовних вимог просила: -встановити факт прийняття спадщини [PERSON] , до якої ввійшов сертифікат на земельну частку (пай) серія ЧН №0124849, після смерті його матері [PERSON] ; -визнати за нею право власності на земельну частку (пай) на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ЧН №0124849, в порядку спадкування після смерті [PERSON] . Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] померла [PERSON] , якій за життя було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ЧН №0124849. Проте, померла [PERSON] не встигла здійснити державну реєстрацію права власності на земельну ділянку. Після смерті [PERSON] спадщину прийняв її син [PERSON] шляхом фактичного користування спадковим майном. [INFO] помер [PERSON] . Згідно заповіту спадкоємцем померлого [PERSON] є позивачка. До складу спадщини входить, зокрема і право на земельну частку (пай) на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ЧН №0124849, яке померлий успадкував після [PERSON] , але не оформив своїх спадкових прав, що позбавляє позивачку можливості зареєструвати право власності на земельну частку (пай). У зв`язку з наведеним позивачка позбавлена можливості оформити свої спадкові права в позасудовому порядку. У судове засідання позивачка надала заяву, в якій просила розгляд справи провести у її відсутність, підтримала уточнені позовні вимоги та просила їх задовольнити. Від представника відповідача надійшло клопотання про проведення підготовчого засідання у його відсутність, стосовно задоволення позовних вимог з урахуванням заяви про їх збільшення і уточнення покладається на розсуд суду. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи та письмові докази, суд дійшов наступного висновку. На підставі рішення Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської області від 10.06.1996 № 209 на ім`я [PERSON] було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0124849, загальною площею 5,26 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності сільгосппідприємста «Україна», та зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 30.07.1996 за № 261. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . У абз. 2, 3 п. 1 Постанови Пленуму ВС України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року зазначено, що відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються ЦК України. Згідно зі ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно зі ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У матеріалах справи наявні пояснення [PERSON] та [PERSON] , засвідчені старостою Сиберізького старостинського округу Ріпкинської селищної ради, в яких останні підтверджують той факт, що [PERSON] фактично прийняв спадщину після смерті своєї матері [PERSON] , шляхом вступу в володіння та користування спадковим майном. Крім того, Довідкою №1 від 23.01.2023 Сиберізького старостинського округу Ріпкинської селищної ради також підтверджується, що [PERSON] фактично прийняв спадщину після смерті своєї матері [PERSON] , шляхом вступу в володіння та користування спадковим майном Таким чином, судом встановлено факт прийняття [PERSON] , як спадкоємцем за законом, спадщини після смерті своєї матері - [PERSON] , яка померла [INFO] , а тому вимоги позивачки в частині встановлення факту прийняття [PERSON] спадщини після смерті [PERSON] підлягають задоволенню. З свідоцтва про смерть серії [NUMBER] встановлено, що [INFO] помер [PERSON] . Після смерті\~ [PERSON] відкрилась спадщина. До спадкового майна померлого належить, зокрема право на вищезазначену земельну частку (пай), згідно сертифіката серії № 0124849, виданого на ім`я [PERSON] . З матеріалів справи вбачається, що спадкоємицею майна померлого [PERSON] є [PERSON] . За ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухомість . Згідно з ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до\~ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема в порядку спадкування. Згідно із положеннями ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Беручи до уваги вищенаведене, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що до позивачки перейшло право на земельну частку (пай), та обов`язок його зареєструвати у визначеному законодавством порядку, а вимога щодо визнання права власності на зазначену земельну частку (пай) не підлягає задоволенню, оскільки позивачка набула лише право на земельну частку (пай), а тому саме це право, а не право власності необхідно визнати за нею. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Outcome: partial