Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-28 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача, заперечень відповідача та третіх осіб. [PERSON] , в особі свого представника-адвоката Тивоненка Д.Р., звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Онлайн Фінанс», приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Єфіменко Д.О., у якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №97660 від 20.11.2020, виданий приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., про стягнення з неї на користь ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» заборгованості за кредитним договором №512792309 від 01.03.2020 у сумі 18\~326,90 грн.; стягнути з ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» на користь [PERSON] безпідставно отримані кошти у сумі 6339,86 грн., а також судові витрати, у тому числі витрати на професійну правничу допомогу. В обґрунтування позову зазначено, що 17.05.2023 [PERSON] помітила, що її банківська картка заблокована. У подальшому було встановлено, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Єфіменко Д.О. перебуває виконавче провадження №64596603 від 22.02.2021, відкрите на підставі виконавчого напису №97660 від 20.11.2020, який виданий приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» заборгованості за кредитним договором №512792309 від 01.03.2020 у сумі 18\~326,90 грн. Позивач зазначає, що виконавчий напис №97660 від 20.11.2020, який виданий приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., вчинений приватним нотаріусом Горай О.С. із порушенням норм законодавства, чинного на момент вчинення такого напису, оскільки відповідач не направляв позивачу вимоги про усунення порушень за кредитним договором, а також жодних документів про вчинення приватним нотаріусом виконавчого напису на адресу позивача не надходило. Також, при вчиненні виконавчого напису приватним нотаріусом не було перевірено безспірності заборгованості, про стягнення якої заявив відповідач. Крім того, з виконавчого напису незрозуміло хто є стягувачем за кредитним договором №512792309 від 01.03.2020, та чи надавались приватному нотаріусу договори про відступлення прав вимоги. У зв`язку із виконанням спірного виконавчого напису, з заробітної плати позивача були утримані грошові кошти в сумі 6339,66 грн., які на підставі ст. 1212 ЦПК України, підлягають поверненню позивачу, у разі визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Також, позивач у позові просила стягнути з відповідача витрати на правову допомогу та витрати зі сплати судового збору. 25.05.2023 [PERSON] , в особі свого представника адвоката Тивоненка Д.Р., звернулась до суду із заявою про забезпечення позову. Отримавши 08.06.2023 копію позовної заяви [PERSON] із ухвалою про відкриття провадження у справі, якою також було встановлено строки для подання заяв по суті справи, ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалось, треті особи по справі пояснень по суті позову також не подавали. 26.06.2023 на адресу суду надійшли заперечення представника ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» Дрешель А.В. щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу. У своїх запереченнях представник відповідача просила відмовити у задоволенні позовних вимог щодо стягнення з ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» витрат на професійну правничу допомогу на користь [PERSON] в розмірі 18\~000 грн., оскільки вказаний розмір витрат є суттєво завищеним та неспівмірним з наданими послугами. Крім того, послуги адвоката: підготовка до подачі позовної заяви до канцелярії суду, у тому числі роздрукування позову, добірка та сканування письмових доказів для додавання до позову, завіряння копій документів, неможливо оцінити, як надання правової допомоги, та свідчить про розширення адвокатом Тивоненком Д.Р. переліку наданих послуг. Крім того, документи до позову взагалі не завірені адвокатом. До того ж, вказана цивільна справа розглядається судом у порядку спрощеного провадження, без виклику сторін, що спростовує твердження адвоката Тивоненка Д.Р. про її складність. В матеріалах справи відсутні документи, які підтверджують витрати на правову допомогу, а саме квитанції, касові чеки та ін. Заяви та клопотання, інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді від 25.05.2023 вказану позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, відкрито провадження у справі та вирішено провести розгляд справи без повідомлення (виклику) сторін. Ухвалою суду від 25.05.2023, за заявою [PERSON] , в особі представника-адвоката Тивоненка Данила Руслановича, зупинено стягнення у виконавчому провадженні № 64596603, яке перебуває у провадженні приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Єфіменка Дениса Олеговича, та відкрито на підставі виконавчого напису №97660 від 20.11.2020, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Київської області Горай О.С. про стягнення з [PERSON] , [INFO] (адреса: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» (адреса: 01014, м. Київ, вул. Звіринецька, буд. 63, ЄДРПОУ 42254696) заборгованості в розмірі 18\~326,90 грн., до розгляду справи по суті.. Фактичні обставини справи, встановлені судом. 20.11.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., на підставі ст.ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, вчинено виконавчий напис за реєстровим №97660, про стягнення із [PERSON] яка, як зазначено у виконавчому написі, є боржником за кредитним договором № 512792309 від 01.03.2020, укладеним із ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є ТОВ «Таліон Плюс», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є ТОВ «ФК» «Онлайн Фінанс», заборгованості за кредитним договором № 512792309 від 01.03.2020, строк платежу за яким настав. Як зазначено у виконавчому написі, стягнення проводиться за період з 04.11.2020 по 04.11.2020, сума заборгованості складає 17\~126,90 грн. За вчинення вказаного виконавчого напису стягнуто зі стягувача плату у розмірі 1200,00 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Єфіменка Д.О. від 22.02.2021 відкрито виконавче провадження №64596603 на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. №97660 від 20.11.2020, про стягнення із [PERSON] на користь ТОВ «ФК» «Онлайн Фінанс» заборгованості у розмірі 18\~326,90 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Єфіменко Д.О. від 22.02.2021 у виконавчому провадженні №97660 стягнуто із [PERSON] основну винагороду приватного виконавця у сумі 1832,60 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Єфіменко Д.О. від 20.04.2021 у виконавчому провадженні №97660 накладено арешт на кошти [PERSON] . Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Єфіменко Д.О. від 09.12.2021 у виконавчому провадженні №97660 звернуто стягнення на доходи [PERSON] , яка отримує дохід у ТОВ «РУШ». Відповідно до звіту про здійснення відрахування та виплати ТОВ «РУШ» , із [PERSON] за постановою від 09.12.2021 у виконавчому провадженні №64596603, за період з 01.12.2021 по 31.03.2022 стягнуто 6339,96 грн. Норми права, що підлягають застосуванню, та позиція суду: За загальним правилом ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. За змістом ст. ст. 12, 81, 89 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» Перелік документів доповнено після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалами Вищого адміністративного суду України від 6 березня та 4 квітня 2017 р. виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 зупинено до закінчення касаційного розгляду. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 залишено без змін. Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Отже, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10.12.2014, втратила чинність (у частині) 22.02.2017, з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14. Виконавчий напис, вчинено приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., 20.11.2020. Вказані обставини свідчать, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Тобто, станом на 20.11.2020 (день вчинення спірного виконавчого напису) було визнано нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття. Таким чином, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватного нотаріуса, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до інших договорів, які не були посвідчені у нотаріальному порядку. Відповідачем ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» не надано суду доказів того, що ними для вчинення виконавчого напису нотаріусу надавався кредитний договір, укладений із позивачем, який би був посвідчений нотаріально, а відтак не доведено, що на підставі вказаного кредитного договору міг бути вчинений виконавчий напис. Крім того, у позові позивач зазначав, що із виконавчого напису неможливо встановити хто є законним стягувачем за кредитним договором, нотаріусом не було перевірено належним чином безспірність вимог ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» про стягнення якої було заявлено відповідачем, на адресу позивача не надходило жодних вимог від відповідача про погашення заборгованості, а тому підстав для вчинення виконавчого напису у нотаріуса не було. Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вказані доводи позивача, відповідачем не спростовані. Відповідач ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» правом на подання відзиву на позов не скористалось, доводів позивача належними та допустимими доказами не спростувало. За таких обставин, суд доходить до висновку, що на час вчинення нотаріусом виконавчого напису ним не було перевірено чи мав боржник безспірну заборгованість перед стягувачем, чи існувала така заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, чи не сплив строк вимоги за кредитним договором, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. З огляду на викладені обставини суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] є законними та обґрунтованими, а тому позов в частині визнання виконавчого напису, який вчинений 20.11.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., зареєстрований в реєстрі за № 97660, таким, що не підлягає виконанню, підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Зі змісту ст.\~1212\~ЦК України вбачається, що особа, яка внаслідок правомірних або неправомірних дій або подій безпідставно збагатилася в результаті невигідних наслідків для іншої особи, зобов`язана повернути безпідставно набуте майно цій особі. Будь-яке збагачення визнається безпідставним, якщо особа, що збагатилася, не мала права а збагачення за рахунок потерпілого, або в разі, коли потерпілий не погоджувався на настання не вигідних для себе наслідків. Не має права на збагачення особа, що отримала його за недійсним актом, судовим рішенням або недіючою нормою права. Збагачення є безпідставним, і якщо потерпілий сам надав його для мети, що не була досягнута, або з очікуванням, яке не справдилося. Частинами 2, 3 ст. 1212 ЦК України встановлено, що положення\~глави 83\~ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Для виникнення зобов`язань із повернення безпідставно набутого майна необхідно, щоб майно було набуте або збережене безпідставно. Безпідставним є набуття або збереження, що не ґрунтується на законі, іншому правовому акті або правочині. Набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо його правова підстава відпала згодом. Відпадіння правової підстави полягає у зникнення обставин, на яких засновувалась юридична обґрунтованість набуття (збереження) майна. Одним із випадків відпадіння підстави набуття (збереження) може бути скасування вищою інстанцією рішення суду, що набуло чинності, або визнання судом таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису нотаріуса, на підставі якого було здійснено стягнення майна (коштів). Верховний Суд у постанові від 08 вересня 2021 року у справі № 201/6498/20 (провадження № 61-88св21) зазначив, що особа, яка внаслідок правомірних або неправомірних дій або подій безпідставно набула майно в результаті невигідних наслідків для іншої особи, зобов`язана повернути таке майно цій особі на підставі ст. 1212 ЦК України. Будь-яке набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо особа, що збагатилася, не мала права на отримання майна за рахунок потерпілого, або у разі, коли потерпілий не погоджувався на настання не вигідних для себе наслідків. Не має права на збагачення особа, що отримала його за недійсним актом, судовим рішенням або недіючою нормою права. Збагачення є безпідставним, якщо потерпілий сам надав його для мети, що не була досягнена, або з очікуванням, яке не справдилося. Судовий акт про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, який набрав законної сили і за яким відбулося повне або часткове виконання є правовою підставою для виникнення зобов`язання з повернення майна, що набуто без достатньої правової підстави, оскільки з моменту ухвалення такого судового акту правова підстава вважається такою, що відпала. Відповідно до ст.\~1212\~ЦК України у такому разі набувач такого майна з моменту набрання судовим актом законної сили, зобов`язаний повернути потерпілому все отримане майно. Аналогічні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 910/1531/18 та від 28 січня 2020 року у справі № 910/16664/18. Враховуючи, що виконавчий напис нотаріуса визнаний судом таким, що не підлягає виконанню, то правові підстави набуття ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» грошових коштів у розмірі 6339,66 грн., що стягнуті з [PERSON] на підставі вказаного виконавчого напису нотаріуса, відпали, а відтак, такі кошти підлягають поверненню позивачу відповідно до положень ст. 1212 ЦК України. Отже, позовні вимоги [PERSON] про повернення безпідставно набутих грошових коштів також є обґрунтованими, і на користь позивача слід стягнути з ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» грошові кошти у сумі 6339,66 грн. Судові витрати. На підставі ст. 141 ЦПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Враховуючи те, що судом задоволені позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та стягнення безпідставно отриманих коштів, суд вважає за необхідне, відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягнути з ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», на користь позивача її витрати по сплаті судового збору за подання позову в електронному вигляді у розмірі 858,88 грн., а також за подання заяви про забезпечення позову в електронному вигляді у розмірі 429,44 грн., а всього 1288,32 грн. Витрати на професійну правничу допомогу. Також, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу. Відповідно до положень ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно із ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч.ч. 4, 5 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Згідно акту наданих послуг та їх переліку зазначено, що витрати позивача на правову допомогу становлять 18 000 грн. На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем надано: договір про надання професійної правничої допомоги №17/05 від 17.05.2023, укладений між [PERSON] та адвокатським бюро «Данила Тивоненка «Пріорітет», в особі керуючого Тивоненка Д.Р., перелік та вартість послуг за договором, акт №1 надання послуг до Договору №17/05 від 17.05.2023, у якому зазначено перелік та ціну наданих послуг. Згідно акту №1 надання послуг до №17/05 від 17.05.2023, у якому зазначено перелік та ціну наданих послуг, адвокатським бюро «Данила Тивоненка «Пріорітет» надано Свиріпі О.І. такі послуги: консультації клієнта з приводу вирішення справи у судовому порядку сума витрат 3000 грн., витрачений час 2 год.; складання позовної заяви сума витрат 5000 грн., витрачений час 5 год.; складання адвокатського запиту до приватного виконавця сума витрат 1000 грн., витрачений час 1 год.; ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження - сума витрат 1000 грн., витрачений час 2 год.; складання клопотання про витребування доказів - сума витрат 1000 грн., витрачений час 2 год.; складання заяви про забезпечення позову- сума витрат 2500 грн., витрачений час 2 год.; підготовка до подачі позову через «Електронний суд» - сума витрат 2000 грн., витрачений час 3 год.; представництво інтересів клієнта у суді сума витрат 2500 грн., у одному судовому засіданні. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу, суд доходить висновку, що наявні у матеріалах справи докази не у повному обсязі доводять реальність та обґрунтованість витрат на правову допомогу. У акті зазначено, що адвокатом Тивоненком Д.Р. надавались клієнту [PERSON] послуги, які полягають у ознайомленні адвоката з матеріалами виконавчого провадження, а також у складанні клопотання про витребування доказів, однак доказів на підтвердження виконання адвокатом цих послуг, суду не надано, оскільки в матеріалах позовної заяви відсутні докази, які б підтверджували, що адвокат Тивоненко Д.Р. ознайомлювався із матеріалами виконавчого провадження, також у матеріалах справи відсутні клопотання адвоката про витребування доказів, що свідчить про те, що заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача на її користь витрат на правову допомогу за надання послуг, які полягають у ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження, складанні клопотання про витребування доказів є безпідставними, як такі, що не підтверджуються матеріалами справи. Також, на переконання суду не підлягають стягненню з відповідача витрати на правову допомогу за надання послуги, яка полягає у складанні адвокатського запиту до приватного виконавця, оскільки згідно позовної заяви позивач самостійно забезпечила адвокату доступ до виконавчого провадження, а відтак вказаний запит складений адвокатом безпідставно. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача на її користь витрат на правову допомогу за надання послуги, яка полягає у підготовці до подачі позову через «Електронний суд», то суд вважає, що вказана вимога не підлягає задоволенню, оскільки на переконання суду ця послуга є складовою послуги, яка полягає у складанні позовної заяви, на яку адвокат згідно акту витратив 5 годин. Щодо виконання послуг адвокатом у виді представництва позивача у судовому засіданні, суд зазначає, що ухвалою судді від 25.05.2023 постановлено розгляд вказаної справи проводити без повідомлення (виклику) сторін, тобто без проведення судового засідання за участю сторін, що свідчить про безпідставність заявленої суми вартості цієї послуги. Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на правову допомогу у розмірі 10\~500,00 грн., які є документально підтвердженими, а в іншій частині вимоги про стягнення витрат на правову допомогу слід залишити без задоволення, оскільки надання інших послуг, позивачем та адвокатом не доведено. У письмових поясненнях відповідач зазначав, що позивачем не долучено доказів на підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу, однак суд вважає такі доводи відповідача безпідставними, оскільки описані вище документи, підтверджують витрати позивача на правову допомогу у розмірі 10\~500 грн. Враховуючи викладене,\~приймаючи до уваги висновки, викладені у постанові Верховного Суду у справі №922/445/19 від 03 жовтня 2019 року стосовно того, що\~витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено,\~суд дійшов до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на правову допомогу у розмірі 10 500,00 грн., які є документально підтвердженими, а в іншій частині вимоги про стягнення витрат на правову допомогу слід залишити без задоволення, оскільки надання інших послуг позивачем та адвокатом не доведено.

Outcome: approved