Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 12.03.2020 між ним та відповідачем був укладений договір позики на суму 5000 доларів США на строк до 18.03.2020, про що відповідач склав розписку від 12.03.2020. Станом на 17.03.2023 відповідач повернув лише 3800 доларів США, сума боргу складає 43882,32 грн. Просив суд стягнути з відповідача на свою користь борг в розмірі 43882,32 грн. та судові витрати в розмірі 1073,60 грн. 28.03.2023 судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначення справи до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. 12.07.2023 судом постановлено протокольну ухвалу про заочний розгляд справи. Представник позивача [PERSON] підтримав заявлений позов, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Своїм правом на подачу відзиву не скористався. Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. 12.03.2023 між [PERSON] до [PERSON] був укладений договір позики на суму 5000 доларів США на строк до 18.03.2020, про що складена розписка від 12.03.2020. Позивач визнав, що станом на 17.03.2023 відповідач повернув лише 3800 доларів США, сума боргу складає 43882,32 грн. Частиною 1 ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною 1 ст. 1046 ЦК України встановлено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що [PERSON] дійсно отримав за договором позики грошові кошти в сумі 5000 доларів США. Відповідач частково виконав свої зобов`язання перед позивачем та повернув 3800 доларів США, решта зобов`язань залишилась невиконаною. Таким чином, відповідач неналежним чином виконує взяті на себе зобов`язання, які виникли у нього з договору позики від 12.03.2020, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 1200 доларів США, що складає еквівалент 43882,32 грн. Оскільки відповідач неналежним чином виконує взяті на себе зобов`язання, то зазначена сума заборгованості підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. З урахуванням наведеного та обставин, встановлених в судовому засіданні у сукупності з наданими доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в сумі 1073,60 грн., оскільки позовні вимоги задоволено в повному обсязі. Судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000 грн. задоволенню не підлягають, оскільки позивач не надав суду доказів їх понесення та не зробив заяву про надання доказів на підтвердження цих витрат в порядку, визначеному ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved