Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-03 00:00:00

30.03.2023 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи тим, що 26.08.1997 року він з відповідачкою [PERSON] уклали договір № 1395 купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] з надвірними спорудами. Зазначений договір посвідчили в Первомайській філії Південної Товарної Біржі. Всі умови договору [PERSON] і [PERSON] виконали, однак через необізнаність у законодавстві вони не знали, що договір потребує обов`язкового нотаріального посвідчення. Вона зареєструвала право власності на житловий будинок у КП «Первомайське МБТІ», реєстраційний номер 12092 від 01.09.1997 року, бо на той законодавство не передбачало нотаріального посвідчення таких договорів. На підставі вказаного позивачка звернулася до суду. Ухвалою судді від 28.04.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрите провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого засідання. 29.05.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явився, попередньо на адресу суду представник позивачки - адвокат Шалару О.І. надав заяву із клопотанням про розгляд справи у його відсутність та відсутність позивача, позовні вимогиоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідачка станом на час розгляду справи до суду не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, правом на подання відзиву не скористалася. Враховуючи думку позивача, який просить розглядати справу за його відсутності та не заперечує проти винесення заочного рішення, належним чином повідомлення відповідача про дату та час слухання справи, суд відповідно до частини першої\~статті 280 ЦПК України\~ухвалив провести розгляд справи у заочному порядку. Вивчивши матеріали спарви, на основі наявних письмових доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 26.08.1997 року між сторонами було укладено договір купівлі-продажу об`єкту нерухомого майна № 1395, який посвідчений Первомайській філії Південної Товарної Біржі. Згідно вказаного договору [PERSON] продала [PERSON] житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS] . Договір зареєстровано у Первомайському міжміському бюро технічної документації 01.09.1997 року за № 12092. Нотаріально договір не було посвідчено і відповідно право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не зареєстровано. З часу придбання будинку ніяких претензій зі сторони [PERSON] до позивача не надходило, він відкрито користується нерухомим майном за вказаною адресою. Відповідно до ч.1\~ст. 224 ЦК УРСР\~(чинного на час виникнення спірних правовідносин) за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. За приписами\~ст. 153 ЦК УРСР\~(чинного на час виникнення спірних правовідносин) договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди. Сторонами під час укладення даного договору не дотримано вимог\~ст. 227 ЦК УРСР\~(в редакції 1963 року, який діяв на час виникнення спірних відносин) щодо обов`язкового нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна. Відповідно до\~ст. 47 ЦК УРСР\~(в редакції 1963 року) нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими ч.2\~ст. 48 цього Кодексу. Якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Крім того, відповідно до ч.2\~ст. 15 Закону України «Про товарну біржу»\~угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Сторони добросовісно вважали, що договір не підлягає нотаріальному посвідченню. Оскільки позивач виконав умови договору купівлі-продажу, суд приходить до висновку, що [PERSON] правомірно набув право власності на житловий будинок [ADDRESS] з надвірними спорудами. Відповідно до\~ст. 392 ЦК України\~власник може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо його право оскаржується або не визнається іншою особою. Згідно з ч.1\~ст. 317 ЦК України\~власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 318 ЦК України\~встановлено, що усі суб`єкти права власності є рівними перед законом. Частинами 1, 2\~ст. 319 ЦК України\~передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч.3\~ст. 334 ЦК України\~право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, недійсним. Відповідно до ч.1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За таких обставин наявні підстави для визнання за позивачем права власності на житловий будинок [ADDRESS] з надвірними спорудами, зареєстрований Первомайською філією Південної Товарної Біржі за № 1395 від 26.08.1997 року. За правилами статей 12,81 ЦПК Україникожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із статтею 89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню, у зв`язку із недоведеністю позовних вимог.

Outcome: approved