Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-16 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом, [PERSON] просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] , посилаючись на те, що 04 серпня 1998 року між ним та відповідачкою зареєстровано шлюб. Під час перебування у шлюбних відносинах у сторін народилось троє синів, один з яких на цей час є неповнолітнім: син - [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя між сторонами не склалося, з часом вони перестали піклуватись про створення нормальних сімейних стосунків, не дбали про взаємоповагу один до одного, що призвело до розладу та фактичного припинення шлюбних відносин з літа 2021 року. За глибоким переконанням позивача збереження шлюбу та подальше спільне життя неможливе та буде суперечити інтересу подружжя та інтересам дітей. Спорів щодо поділу спільного майна та визначення місця проживання дитини сторони не мають. Позивач [PERSON] , будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явився. Надав суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує, просив їх задовільнити. Відповідачка [PERSON] , яка про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, у судове засідання не з`явилася. Надала суду заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи без її участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом встановлено, що 04 серпня 1998 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Торезького міського управління юстиції у Донецькій області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 228. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини - [PERSON] . Від шлюбу сторони мають трьох дітей, один з яких на цей час є неповнолітнім: син - [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між сторонами припинені з літа 2021 року Спору з приводу виховання та місця проживання дитини між сторонами немає. Спору про майно, що перебуває у спільній власності подружжя, між сторонами немає. За таких обставин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Зі свідоцтва про укладення шлюбу видно, що при укладенні шлюбу відповідачка змінила дівоче прізвище « [PERSON] » на прізвище чоловіка « [PERSON] ». При цьому, відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В свою чергу, враховуючи, що відповідачкою не заявлено клопотання про відновлення дошлюбного прізвища, суд вважає за доцільне після розірвання шлюбу залишити їй прізвище, набуте у шлюбі, - « [PERSON] ». На підставі ст. ст. 104, 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved