Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даною позовною заявою в якій просить визнати їй додатковий строк для подання заяви до нотаріуса про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , строком на три місяці з дня набрання рішенням законної сили. Вимоги обгрунтовані тим, що [PERSON] є батьком заявника, а [PERSON] є матір`ю останнього, тобто бабою заявника. [PERSON] померла [INFO] , за життя їй, на праві власності належала квартира розташована за адресою: [ADDRESS] . [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого заявник дізналась, що останній не прийняв, як спадкоємець першої черги після смерті своєї матері, спадщину в установленому законом порядку. В зв`язку з чим заявник звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті її баби [PERSON] .. На що отримала роз`яснення, що вона вважається такою, що спадщину не прийняла, так як в установлений законом строк не звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та разом із спадкодавцем на час її смерті не проживала. Також заявник просила врахувати, що два місяці з шестимісячного строку встановленого для прийняття спадщини припали на період дії карантинних обмежень встановлених з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, за відсутності яких позивач могла вчинити дії пов`язані з прийняттям спадщини. В зв`язку із зазначеним просила врахувати вказані причини пропуску строку та визнати їх поважними. Позивач у судове засідання не з`явилась, подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила розглядати справу за її відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в матеріалах справи міститься його заява в якій він просив розгляд справи проводити без його участі, вирішення даного питання залишив на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно з даними паспорта громадянина України № [NUMBER] , копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] та свідоцтва про народження серії [NUMBER] , позивач [PERSON] , народилася [INFO] в місті Знам`янка, Кіровоградської області. ЇЇ батьками значаться « [PERSON] » та « [PERSON] » (а.с.5;6;7). З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133,135 СК України за №00039143038 сформованого 5 квітня 2023 року вбачається, що [INFO] народився батько позивача [PERSON] , в свою чергу його матір`ю значиться [PERSON] (а.с.15;16-17). Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища свідчить, що 02 вересня 1983 року [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] в зв`язку з чим після реєстрації шлюбу набула прізвище « [PERSON] » (а.с.9). Відповідно до\~свідоцтва про\~смерть серії\~ [NUMBER] ,\~ [INFO] в\~місті Знам`янка\~Кіровоградської області,\~померла [PERSON] (а.с. 11). За життя, їй на підставі свідоцтва №931 про право приватної власності від 17 жовтня 1996 року та свідоцтва про право на спадщину за законом зареєстроване в реєстрі за №367 від 17 травня 2005 року, на праві приватної власності належала квартира [ADDRESS] (а.с.12;13;14;15-16). Копія домової книги свідчить про те, що за вищевказаною адресою, крім [PERSON] також був зареєстрований [PERSON] , який, як свідчать матеріали справи, помер [INFO] (а.с.20-23). Батько позивача [PERSON] , відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , помер [INFO] (а.с.10). Роз`ясненням\~нотаріуса повідомлено\~позивача про\~те,\~що вона\~вважається такою,\~що не\~прийняла спадщину,\~так як\~в шестимісячний\~строк з\~часу відкриття\~спадщини до\~нотаріальної контори\~заяву не\~подала,\~разом із\~спадкодавцем на\~час відкриття\~спадщини не\~проживала.\~Нотаріусом запропоновано\~звернутись до\~суду для\~вирішення питання\~стосовно додаткового\~строку для\~подачі заяви\~про прийняття\~спадщини після\~померлої [PERSON] (а.с.24). Відповідно до довідки завідувача Першої Знам`янської державної нотаріальної контори від 03 травня 2023 року та інформаційної довідки зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] з заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва ніхто не звертався (а.с.31). Відповідно до ст.1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За загальним правилом положення про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, Відповідно до положень\~статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша\~статті 1269 ЦК України). Згідно з частиною третьою статті 1272\~ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, що кореспондується з п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування». Відповідно до статті 3 ЦК України серед загальних засад цивільного законодавства є: принцип неприпустимості позбавлення права власності, крім випадків встановлених Конституцією України та законом; справедливість, добросовісність та розумність. Статтею 41 Конституції України передбачено: «Кожен має право володіти користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Підставою виникнення права приватної власності є також успадкування майна, що базується на правонаступництві. Цивільний процесуальний кодекс України у статті 1 закріплює, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколів до неї про захист прав людини і основоположних свобод із змінами та доповненнями, внесеними Протоколом № 11 від 11 травня 1994 року, який діє для України з 11 вересня 1997 року та прецедентної практики Європейського суду з прав людини, кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Виходячи з рішення ЄСПЛ у справі «Маркс проти Бельгії» від 13 червня 1979 року, стаття 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, по своїй суті є гарантом права власності, оскільки визнає право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном. За змістом положень книги 6 ЦК України, спадкове право захищає власність фізичних осіб. Позивач пов`язаний зі спадкодавцем кровним спорідненням. Усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини в розумінні ст.1 Першого протоколу до Конвенції, становитиме майно позивача, виходячи із законодавчого визначення спадкових правовідносин, суб`єктом яких є позивач. З урахуванням положень ст.8 Конституції України щодо верховенства права, та збереження справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (рішення ЄСПЛ у справі "Федоренко проти України" від 01 червня 2006 року), а також, що зазначене не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, оскільки спадщину після смерті [PERSON] ніхто не прийняв, позивач є спадкоємцем п`ятої черги за законом, інші спадкоємці не встановлені, суд вважає, що причина пропуску позивачем строку для прийняття спадщини, є поважною, позовні вимоги обґрунтовані та доведені, а тому вважає за можливе визначити [PERSON] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі\~викладеного та\~

Outcome: approved