Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-10 00:00:00

Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився та подав до суду заяву у якій просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві. Представник позивача в судове засідання не з`явився. Представник позивача Калмикова С.С. надіслала до суду заяву у якій просить розглянути справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідно до ч. 3 статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Таким чином, наявні підстави для винесення рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що між АТ „Державний ощадний банк України" та відповідачем [PERSON] 03 червня 2022 року був укладений договір про споживчий кредит №316885737502. Відповідно до п. 2.2 Договору кредит надається у розмірі 230 000 гривень на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 03 червня 2027 року. Пунктом 2.4.1 даного договору передбачено, що за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати банку відповідну плату (проценти) в розмірі 56 процентів річних. Зазначена процентна ставка є фіксованою. Згідно до пункту 3.2.1 банк здійснює надання кредиту одноразово шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок позичальника. Згідно до пункту 3.3.2 кредитного договору повернення кредиту та сплата процентів здійснюється позичальником згідно з графіком платежів. Вказані обставини стверджуються копією кредитного договору. Згідно до графіку платежів підписаного сторонами відповідач зобов`язався щомісяця вносити визначені графіком суми на погашення заборгованості за кредитним договором. Позивач свої зобов`язання щодо надання кредиту позичальнику [PERSON] в сумі 218500 гривень виконав, що підтверджується платіжною інструкцією (МО) №3168857375 від 03 червня 2022 року. Таким чином, між позивачем та відповідачем відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України склалися зобов`язальні правовідносини з приводу позики грошей, тобто грошові зобов`язання. Відповідачем не було виконано свої зобов`язання щодо щомісячного погашення заборгованості за кредитним договором. Станом на 06 червня 2023 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором №316885737502 від 03 червня 2022 року складає 139081 гривня 34 копійки, а саме 111802 гривні заборгованість за основним боргом, 27278 гривень 57 копійок - заборгованість за процентами. Згідно до статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до положень ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.1050 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, якою передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Проте, відповідач в порушення умов договору, який згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим до виконання, в порушення ст. 525 Цивільного кодексу України односторонньо відмовився від своїх зобов`язань за цим договором, порушив свої зобов`язання по поверненню суми позики за цим договором. Таким чином відповідач порушив права позивача. Згідно ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання якщо він не виконав його у строк встановлений договором. Враховуючи викладене вище, суд вважає, що позовну заяву публічного акціонерного товариства „Державний ощадний банк України" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором слід задовольнити і з відповідача слід стягнути на користь позивача 139081 гривню 34 копійки. Вказані вище обставини стверджуються взаємним зв`язком доказів, досліджених судом у їх сукупності. Дані докази є належними та допустимими. Суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 1342 гривні в рахунок відшкодування витрат понесених на сплату судового збору, тобто 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При цьому суд враховує, що згідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно до ч.4 статті 7 Закону України „Про судовий збір" у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті. Таким чином позивач має право на повернення з державного бюджету інших 50 відсотків судового збору сплаченого при поданні позову. Згідно до пункту 5 статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Враховуючи викладене вище, на підставі ст. ст. 509,525,526, 549,550,551,553, 554,610 - 612,623,625,629,1046 - 1050, 1054 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved