Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-04 00:00:00

На розгляд суду передано цивільну справу за вказаним позовом. Позов мотивовано тим, що позивач має на меті оформити право власності, набуте шляхом спадкування за законом після смерті матері - [PERSON] , а саме права власності на земельну ділянку, що ввійшло до складу спадщини. Позивач є єдиним спадкоємцем за законом першої черги, що прийняв спадщину після смерті матері. Однак через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове нерухоме майно, що розташоване у сільському населеному пункті, та припинення процедури видачі дублікатів правовстановлюючих документів, оформити спадщину у нотаріальному порядку неможливо. Позивач у підготовче судове засідання не з`явилася, проте подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] надіслала до суду письмову заяву, у якій просить розглядати справу без її участі. Заявила, що ознайомлена зі змістом вимог позивачки, усі обставини заяви підтверджує, визнає позовні вимоги і не заперечує проти їх задоволення. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] подали до суду письмові заяви, у яких просили розглядати справу без їх участі. Заявили, що ознайомлені зі змістом вимог позивачки, усі обставини заяви підтверджують, визнають позовні вимоги і не заперечують проти їх задоволення. На підставі ч.4 ст.200 ЦПК України у порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу, суд вирішив ухвалити судове рішення по суті спору. Так, відповідно до ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши доводи позовної заяви та дослідивши подані письмові докази, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вирішив наступне. Розглядаючи вказану справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, суд приходить до переконання, що правовідносини, що виникли, врегульовані ЦК України (2003 р.). Відповідно до ст.16 Цивільного кодексу України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). В ст.1217 ЦК України, зазначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені після відкриття спадщини. Відповідно до ч.2 ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Частиною 3 статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.5 ст.1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст.1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Відповідно до п.37 постанови № 5 від 07.02.2014 року пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, до це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним Документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Суд встановив, що [INFO] у с.Боржавське Виноградівського району Закарпатської області померла [PERSON] , останнім місцем проживання якої було [ADDRESS] (Свідоцтво про смерть [NUMBER] від 04.08.2015). [PERSON] є рідною матір`ю позивачки та відповідачів у справі, (родинні відносини підтверджуються достатньою сукупністю належних доказів (а.с.9-23). За змістом довідки, виданої 02.05.2023 №20.1-07/301 старостою Боржавського старостинського округу [PERSON] , позивачка [PERSON] , [INFO] , на день смерті спадкодавця [PERSON] , постійно проживала разом із нею однією сім`єю за адресою [ADDRESS] . (а.с.8) До складу спадщини, що відкрилася на день смерті [PERSON] , ввійшла земельна ділянка, що набута нею у власність на підставі розпорядження Виноградівської райдержадміністрації від 10.12.2002 року №637, загальною площею 0,45 га, розбита на три окремі ділянки, розташовані на території Боржавської сільської ради, з цільовим призначенням для товарного сільськогосподарського виробництва. Право власності посвідчено Державним актом про право власності на землю (старого зразка) ІІІ-ЗК №036705, виданим 10.12.2002.(а.с.6) Заповіту [PERSON] не залишила. За змістом офіційної відповіді Нотаріуса Виноградівської державної нотаріальної контори Боричок К.В. від 08.06.2023 №134/01-16, Спадкова справа після смерті [PERSON] , дата смерті [INFO] , станом на 08.06.2023 не заводилась. Позивачка, як спадкоємець першої черги за законом, прийняла спадщину, що відкрилася на день смерті матері, оскільки суд встановив, що така постійно проживала разом із спадкодавцем однією сім`єю на день відкриття спадщини.(а.с.8) Як було зазначено вище, до складу спадщини, що відкрилася на день смерті [PERSON] , ввійшло нерухоме майно, відсутність оригіналу належних правовстановлюючих документів на яке та відсутність процедури видачі дублікатів є об`єктивною перешкодою для оформлення спадщини у нотаріальному порядку. Чинне законодавство не передбачає можливості реєстрації права власності на нерухоме майно за померлою особою. За таких встановлених у судовому засіданні обставин, та відповідних їм правових норм цивільного законодавства суд, розглядаючи вказану справу в межах заявлених позивачем вимог та на підставі наданих доказів, які оцінені судом в їх сукупності, вирішив, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Outcome: approved