Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-03 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] , в інтересах яких діє адвокат Янчишин В.Й., звернулися до суду з позовом до відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (далі - ПАТ «СГ «ТАС»), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмета спору [PERSON] , в якому просили: стягнути з відповідача в користь [PERSON] 36 000 грн в якості невиплаченого страхового відшкодування; стягнути з відповідача в користь [PERSON] 52 445 грн в якості невиплаченого страхового відшкодування. В обґрунтування своїх вимог позивачі зазначили, що 14.09.2021 близько 20:55 год. водій автомобіля «Fiat Bravo», д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] , рухаючись по вул. Бережанська у м. Тернопіль в напрямку с. Підгороднє, на нерегульованому пішохідному переході, допустив наїзд на [PERSON] , яка після ДТП було госпіталізована в ТМКЛШД. [INFO] [PERSON] померла. Відомості про кримінальне правопорушення відповідно до вимог ч. 2 ст. 286 КК України внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.09.2021 за №1202121 1040001283. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на ТЗ «Fiat Bravo», дн.з. [NUMBER] на момент ДТП, яка мала місце 14.09.2021, була забезпечена полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/9950951 у ПАТ «СГ «ТАС». У провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області станом на дату подання позовної заяви знаходиться справа №607/20041/21 щодо притягнення [PERSON] до кримінальної відповідальності. Останній обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке передбачене ч. 2 ст. 286 КК України. Станом на дату подання позову рішення у кримінальному провадженні не винесено. Згідно обвинувального акта у кримінальному провадженні відносно [PERSON] , внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12021211040001283 від 15.10.2021 року, своїми діями, які не відповідали вимогам вищевказаних пунктів ПДР України, [PERSON] не забезпечив безпеку дорожнього руху та поставив себе в такі умови, що скоїв наїзд керованим автомобілем «Fiat Bravo», д.н.з. [NUMBER] на пішохода [PERSON] , на лівій смузі транспортного потоку до с. Підгороднього Тернопільського району. В результаті вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] отримала тілесні ушкодження у вигляді масивної травми тіла з численними переломами кісток скелету та ушкодженнями внутрішні органів, яка супроводжувалася внутрішньо-тканинною і внутрішньо-черевною кровотечею, масивною крововтратою та ускладнилася розвитком шоку (порушеннями діяльності всіх систем і органів, головним чином центральної нервової системи, кровообігу, дихання), від яких [INFO] настала її смерть в КНП "Тернопільської міської комунальної лікарні швидкої допомоги". Таким чином, [PERSON] як особа, яка керувала транспортним засобом, обвинувачується у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Вказали, що 18.11.2021 вони звернулися до відповідача із заявою на виплату страхового відшкодування з усіма необхідними документами від 17.11.2021. 20.11.2021 ПАТ «СГ «ТАС» отримано заяву про виплату страхового відшкодування від 17.11.2021. Вважають, що бездіяльність відповідача є неправомірною, а його дії направлені на ухилення від прийняття рішення по страховій події та виплати страхового відшкодування. Зазначили, що вони є батьками [PERSON] , а тому моральна шкода внаслідок смерті [PERSON] ділиться між ними. Станом на 14.09.2021 розмір мінімальної заробітної плати у місячному розмірі становив 6000 грн, відтак моральна шкода, яку повинен виплатити відповідач становить 72 000 грн. З цих підстав зазначена сума підлягає стягненню з відповідача порівну в їх користь по 36 000 грн кожному. Крім того, [PERSON] понесла витрати на поховання доньки [PERSON] у розмірі 16 445 грн. Посилаючись на наведене, просили задовольнити позов. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24.03.2023 відкрито провадження у вказаній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 25.04.2023 судом зареєстровано відзив на позовну заяву, поданий представником відповідача, згідно з яким відповідач не погоджується з вимогами позивачів з наступних підстав. Так, враховуючи, що кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, не завершене, по даній справі відсутній вирок суду, який набрав законної сили, що унеможливлює встановлення факту настання цивільно-правової відповідальності внаслідок ДТП, обставини ДТП, в порядку п. 36.2, ст. 36 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", а отже з боку ПАТ «СГ «ТАС» відсутній факт порушення строків на виплату страхового відшкодування у зв`язку з чим вимоги позивачів є передчасними та необгрунтованими, які грубо порушують норми матеріальною права. Позивачі в порушення ст. 33-1 та ст. 35 Закону №1961-IV не надали страховику всі документи, необхідні для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування, також не надали документального підтвердження того, що по справі спірного ДТП завершене кримінальне провадження №1202121104000128 та прийняте рішення, яке набрало законної сили. За обставин даної справи, кримінальне розслідування за фактом спірного ДТП ще триває та особу винну у скоєному ДТП не встановлено. Вказав, що відсутність інформації про набрання законної сили рішення у кримінальній справі щодо спірного ДТП зумовлює припинення перебігу строку прийняття страховиком рішення про виплату або відмову у виплаті страхового відшкодування, тобто на момент розгляду даної справи позбавляє обов`язку страхову компанію провести страхову виплату. На даний час ПAT «СГ «ТАС», відповідно до чинного законодавства України, не має підстав для здійснення виплати страхового відшкодування, оскільки позивачами не дотриманий передбачений законодавством порядок отримання страхового відшкодування та не надано доказів виникнення цивільно-правової відповідальності застрахованої особи, тобто вироку суду по кримінальному провадженню №12021211040001283. Зазначив, що від встановлення фактів під час розгляду кримінальної справи щодо наявності чи відсутності вини водія, цивільно-правова відповідальність якого застрахована відповідачем, у скоєнні спірної ДТП та настання смерті потерпілої особи внаслідок вказаної ДТП буде залежати наявність або відсутність обставин, що є підставами для задоволення або відмови в задоволенні позовних вимог у даній справі. При цьому, Верховний Суд зазначив, що витяг з ЄРДР не є процесуальним джерелом доказів, оскільки реєстр є лише електронною базою даних, відповідно до якої здійснюється збирання, зберігання, захист, облік, пошук, узагальнення даних, які використовуються для формування звітності, а також надання інформації про відомості, внесені до реєстру. Таким чином, відсутні підстави для стягнення з відповідача в користь позивачів страхового відшкодування згідно Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки відсутній вирок суду в кримінальному провадженні або ухвали про закриття кримінального провадження, які набрали законної сили та вказували, що смерть потерпілої є прямим наслідком спірної ДТП. Посилаючись на наведене, просив відмовити у задоволенні позову. Крім того, представником відповідача подано клопотання про зменшення витрат на правову допомогу, згідно з яким ПАТ «СГ «ТАС» об`єктивно вважає, що вимоги позивачів про стягнення 10 000 грн витрат на правничу допомогу є необгрунтованою та явно завищено, оскільки справа не є складною виходячи з розміру позовних вимог, а витрати на правничу допомогу 10 000 грн, що є неспівмірним, окрім того не надано доказів оплати даних витрат. З цих підстав просив зменшити розмір витрат на правничу допомогу до об`єктивних та обгрунтованих, виходячи з розміру позовних вимог та складності справи. В судове засідання позивачі не з`явилися, хоча про час та місце були повідомлені у встановленому законом порядку. Попередньо представник позивачів адвокат - Янчишин В.Й. подав заяву про розгляд справи без його та позивачів участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача ПАТ «СГ «ТАС» в судове засідання не з`явився, однак подав суду клопотання про відкладення розгляду справи до закінчення воєнного стану. Вказане клопотання залишено судом без задоволення, за його безпідставністю. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, з невідомих на те суду причин, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся судом у встановленому законом порядку, поштові відправлення повернуті на адресу суду із відміткою про відсутність адресата. У зв`язку з неявкою учасників справи, відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з огляду на наступне: Судом встановлено, що позивачі [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 29.05.1993, виданим відділом ЗАГСу міської адміністрації м. Тернопіль. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 17.09.2021, виданим Ковельським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів). Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 25.10.2021, 15.09.2021 в реєстру внесено відомості про те, що 14.09.2021 близько 20 год. 55 хв. водій автомобіля «Fiat Bravo», д.н.з. [NUMBER] [PERSON] , рухаючись по вул. Бережанська у м. Тернополі в напрямку с. Підгородне, на нерегульованому пішохідному переході, допустив наїзд на [PERSON] , яка після ДТП була госпіталізована в ТМКЛШД, де [INFO] померла. Визначено правову кваліфікацією кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 286 КК України, присвоєно номер кримінального провадження №12021211040001283. Як вбачається з обвинувального акту у кримінальному провадженні відносно [PERSON] внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12021211040001283 від 15.10.2021, складеного слідчим СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області лейтенантом поліції Регулюк М.В., затвердженого прокурором Тернопільської окружної прокуратури Лушкін І.В., досудовим розслідуванням встановлено, що 14.09.2021 близько 20 год. 50 хв. водій [PERSON] керував технічно-справним автомобілем «Fiat Вravo», реєстраційний номер [NUMBER] та рухався, в порушення п. 12.4 Правил Дорожнього руху України (затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 із змінами та доповненнями) в населеному пункті - м. Тернопіль, зі швидкістю 78 км/год, по вул. Бережанська м. Тернополя в напрямку с. Підгороднього Тернопільського району. Під час руху [PERSON] , в порушення вимог пунктів 1.5 ч 1, 1.10 (в частині визначення поняття «дорожня обстановка», «небезпека для руху») ПДР України, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну і не обрав такі прийоми керування транспортним засобом та безпечну швидкість руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним і в такий спосіб своїми діями не створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрозу життю і здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. У цей час проїзну частину дороги вул. Бережанської м. Тернополя, неподалік будинку №44-Б, переходила пішохід [PERSON] , перед нерегульованим пішохідним переходом, в напрямку справа наліво, відносно руху автомобіля «Fiat Bravo», реєстраційний номер [NUMBER] . Під час подальшого такого руху правою смугою транспортного потоку до c. Підгородне, із вказаною швидкістю, водій [PERSON] проїжджаючи повз будинок №44-Б вул. Бережанська , мав об`єктивну можливість завчасно виявити пішохода [PERSON] та технічну можливість зупинити керований ним транспортний засіб до місця наїзду на пішохода і тим самим уникнути наїзду на останню. Однак, [PERSON] у порушення п. 12.3 ПДР України, виявивши небезпеку для руху (зміну дорожньої обстановки появою рухомого об`єкта, який наближається до смуги руху транспортного засобу, чи перетинає її, негайно не вжив заходів до зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, хоча мав таку можливість. Порушуючи вимоги п. 10.1 ПДР України водій [PERSON] не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки для руху, змінив напрямок керованого автомобіля ліворуч - на ліву смугу транспортного потоку до с. Підгороднього Тернопільського району, тобто до траєкторії руху пішохода. Своїми діями, які не відповідали вимогам вищевказаних пунктів ПДР України, [PERSON] не забезпечив безпеку дорожнього руху та поставив себе в такі умови, що скоїв наїзд керованим автомобілем «Fiat Bravo», реєстраційний номер [NUMBER] на пішохода [PERSON] , на лівій смузі транспортного потоку до с. Підгородне Тернопільського району. У результаті вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] отримала тілесні ушкодження у вигляді масивної травми тіла з численними переломами кісток скелету та ушкодженнями внутрішні органів, яка супроводжувалася внутрішньо-тканинною і внутрішньо-черевною кровотечею масивною крововтратою та ускладнилася розвитком шоку (порушеннями діяльності всіх систем і органів, головним чином центральної нервової системи, кровообігу, дихання), від яких [INFO] настала її смерть в КНП " Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги". Таким чином, [PERSON] обґрунтовано підозрюється у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Встановлено, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] , як водія транспортного засобу «Fiat Bravo», д.н.з. [NUMBER] , була застрахована у ПАТ «СГ «ТАС» згідно полісу №АР9950951. Як слідує з видаткової накладної №РН-0000009 від 16.09.2021, розмір наданих ФОП [PERSON] ритуальних послуг [PERSON] становить 16 445 грн. Згідно квитанції до прибуткового касового ордера №2 від 19.09.2021, [PERSON] сплатила ФОП [PERSON] 16 445 грн за ритуальні послуги. 17.11.2021 позивачі звернулися до відповідача із заявами про страхове відшкодування, в яких просили: виплатити [PERSON] та [PERSON] по 36 000 грн, в якості відшкодування моральної шкоди завданої внаслідок смерті доньки [PERSON] . Крім цього, просили виплатити [PERSON] витрати на поховання [PERSON] у розмірі 16 445 грн. Також, зі змісту заяви, поданої [PERSON] заяви, вбачається, що останнім до вказаної заяви долучено наступні документи: витяг з ЖРДР №12021211040001283 від 15.09.2021, поліс №АР/9950951, свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 17.09.2021, свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 29.05.1993, паспорт та РНОКПП [PERSON] . Із поданої [PERSON] заяви слідує, що нею долучено до заяви такі документи: паспорт та РНОКПП [PERSON] , квитанцію до прибуткового касового ордеру №2 від 16.09.2021, видаткову накладну №РН-0000009 від 16.092021, витяг з ЄДРПОУ [PERSON] , картку реквізитів [PERSON] . Згідно відповіді ПАТ «СГ «ТАС» №1728 від 30.11.2021, ПАТ «СГ «ТАС» призупиняє розгляд справи, тому що на даний час не може прийняти рішення по справі, оскільки не має документального підтвердження факту завершення по справі кримінального провадження, також Страховику не відомо щодо набрання рішенням у такій справі законної сили. При наданні вироку суду по кримінальній справі, який вступив у законну силу, розгляд Страховиком буде відновлено і по справі буде прийняте відповідне рішення. Судом встановлено, що між сторонами виник спір щодо відшкодування моральної шкоди, завданої загибеллю в ДТП дочки позивачів, в порядку страхового відшкодування. Ці правовідносини урегульовано нормами ЦК України та Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». У частинах першій та другій статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, що її заподіяла. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки (пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК України). За статтею 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом. Разом із тим, правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок. Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно із спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Зокрема статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). За статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Статтею 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує в установленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок ДТП, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого (пункт 23.1 статті 23 Закону). Відповідно до висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18), у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди. Порядок відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров`ю потерпілого, визначено у статті 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Вказаною нормою встановлено, що страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок ДТП настала протягом одного року після ДТП та є її прямим наслідком. Страховик здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 ЦК України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Страховик здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого, може бути виплачено у вигляді одноразової виплати. Загальний розмір усіх здійснених страхових відшкодувань (регламентних виплат) за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю однієї особи, не може перевищувати страхову суму за таку шкоду. Подібні за змістом правові висновки викладені, зокрема, у постановах Верховного Суду від 17 липня 2019 року у справі № 556/1514/16-ц (провадження № 61-26405св18) та від 21 квітня 2022 року у справі № 447/2222/20 (провадження № 61-19906св21). Таким чином обов`язок з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування покладається на страховика. У пункті 35.1 статті 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначено, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про ДТП подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. Згідно з пунктом 36.1 статті 36 вказаного Закону страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: approved