Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-02 00:00:00

У червні 2021 року АТ КБ "ПриватБанк" звернулося до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого, позивач посилається на те, що 28 квітня 2006 року між банком та [PERSON] укладений кредитний договір № DNL0GK03205856, на підставі якого банк надав останній кредит у розмірі 72 285,00 грн., строком повернення до 28 квітня 2026 року. Виконання [PERSON] своїх зобов`язань за кредитним договором було забезпечено порукою [PERSON] , з якою банк уклав відповідний договір. Зі своєї сторони, банк виконав всі умови підписаного договору, і надав [PERSON] кредит у зазначеному вище розмірі, однак, відповідач в порушення взятих на себе зобов`язань, своєчасно не сплачувала кредит та відсотки за користування кредитом, в результаті чого станом на 24 травня 2021 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 293 050,70 грн. яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 57 567,52 грн., заборгованості з відсотків за користування кредитом у розмірі 90 509,77 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом у розмірі 24 961,02 грн., пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором у розмірі 120 011,76 грн. Зазначену суму, а також судові витрати позивач просить стягнути з відповідачів у солідарному порядку. Ухвалою судді від 22 червня 2021 року позовну заяву було залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків. 08 липня 2021 року позивач усунув недоліки позовної заяви. 15 грудня 2022 року та 30 грудня 2022 року на адресу суду надійшла інформація про зареєстроване місце проживання фізичних осіб-відповідачів. Ухвалою судді від 16 січня 2021 року постановлено про прийняття позовної заяви до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін і відкрито провадження у справі. Цією ж ухвалою було установлено сторонам строки для подання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив на позовну заяву, а також заперечень. У судове засідання представник позивача не з`явився, у прохальній частині пред`явленої позовної заяви просив про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причин неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи та відзивів на позовну заяву не подавали. Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши зібрані письмові докази, дійшов наступного висновку. Закрите акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк", правонаступником якого за установчими документами визнається позивач - Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк", передало 28 квітня 2006 року у власність [PERSON] 72 285,00 грн., на умовах укладеного ними відповідно до ст. 1054 ЦК України кредитного договору № DNL0GK03205856, долученого до справи у засвідченій представником позивача копії. За умовами цього договору, обов`язковими для сторін згідно з ст. 629 ЦК України, [PERSON] отримала кредит в особистих цілях для придбання квартири з його поверненням частинами у встановлені погодженим графіком строки з кінцевим терміном по 28 квітня 2026 року під проценти за користування коштами в розмірі 12,00 % річних. Відповідач згідно зі ст. 525 ЦК України не вправі односторонньо відмовитися від взятого на себе за п.п. 1.1, 2.2.2 - 2.2.7 договору зобов`язався повертати кредит частинами в період з 21 по 28 число кожного місяця та сплачувати проценти, та інші платежі, дотримуючись умов про розміри, строки і валюту виконання, що має виконувати згідно з ст. 526 цього Кодексу. Суд виходить з дійсності такого договору відповідно до ст. 204 ЦК України, оскільки в межах судового розгляду іншого не доведено. Строки виконання зобов`язання відповідачем за укладеним договором відповідно до ст.ст. 548, 551 ЦК України забезпечені в п. 4.1 договору пенею в розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки, у п. 1.1 винагородою за надання фінансового інструменту у розмірі - щомісячною винагородою в розмірі 0,55 % від суми виданого кредиту, відсотків за дострокове погашення кредиту. Крім того, виконання позичальником вимог за договором забезпечено у п. 1.3 договору іпотекою квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Пунктом 2.3 кредитного договору регламентовано право банку на дострокове повернення кредиту позичальником. Сплата всіх належних з відповідача платежів позивачеві забезпечена особистою порукою співвідповідача [PERSON] , згідно з ст.ст. 553, 554 ЦК України, на умовах укладеного ними 28 квітня 2006 року з позивачем договору поруки № DNL0GK03205856, за умовами якого остання погодились сплатити солідарно з [PERSON] грошовий борг. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. На підставі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. На підставі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Згідно з ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Згідно з ч. 1 ст. 554 ЦК України У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. У відповідності до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу. Судом установлено, що 14 листопада 2020 року позивач звертався на адресу відповідачів із вимогою про погашення заборгованості за кредитом, яка залишилась без задоволення. Суд за браком доказів підтвердження відповідачем виконання зобов`язання за правилами ч.ч. 1, 2 ст. 545 ЦК України дійшов висновку про відсутність сумнівів в істинності перевірених в судовому засіданні розрахунків суми грошового боргу, виконаних позивачем, які з огляду на не спростовану вірогідність відомостей про несплачені позивачу суми безспірно спростовують добросовісність відповідача. Оскільки іншого не доведено, за внутрішнім переконанням суд дійшов висновку, що відповідач [PERSON] в порушення ст.ст. 529, 530, 536 ЦК України відступила від умов про повернення суми кредиту і від строків виконання за договором, чим прострочила виконання згідно з ст. 612 цього Кодексу щодо повернення кредиту та сплати процентів. Таким чином, відповідач [PERSON] порушила взяте перед позивачем зобов`язання, на підставі чого з урахуванням визнаних позивачем сум, як ним отриманих, його права згідно з ст.ст. 610, 611 ЦК України підлягають захисту, а у співвідповідача [PERSON] , згідно з ст.ст. 541, 554 цього Кодексу, виник солідарний обов`язок сплатити позивачеві проценти за користування кредитом, комісію та пеню і повернути суму кредиту, чого вона не виконала. За таких обставин, підлягає присудженню на користь позивача з відповідачів за ст. 543 ЦК України солідарно 57 567 гривень 52 коп. боргу за кредитом, 90 509 гривень 77 коп. боргу з відсотків за користування кредитом, а також 24 961 гривень 02 копійки комісії та 120 011,76 грн. пені, яка утворилась у зазначеному розмірі до набрання чинності п. 15 Розділу Прикінцеві та перехідні положення ЦК України. Унаслідок викладеного, суд приходить до висновку що аргументи позивача, наведені в позові в цій частині, обґрунтовані та підтверджені належними, допустимими й достовірними доказами, а тому - є всі підстави для часткового задоволення позову в частині присудження до стягнення на користь позивача з відповідача вищезазначеної заборгованості за кредитним договором, яка підтверджена розрахунками, доданими до позову та заявленому позивачем до стягнення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved