Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-28 00:00:00

[PERSON] , у березні 2023 року звернулася до суду з даною заявою, посилаючись на те, що вона народилася [INFO] у м.\~Красний Луч (нині м.\~Хрустальний) Луганської області. У м.\~Таганрог російської федерації вона уклала шлюб 02.07.1982 року із [PERSON] , після реєстрації шлюбу отримала прізвище чоловіка [PERSON] . 25 червня 1985 року даний шлюб заявника був розірваний Ленінським відділенням ЗАГСу м.\~Таганрог. Після розірвання шлюбу прізвище заявника залишилось [PERSON] . 06 вересня 1993 року заявниця уклала шлюб з [PERSON] , після реєстрації шлюбу отримала прізвище чоловіка [PERSON] . Заявниця зазначає, що на даний час у неї відсутній документ, який підтверджує її дівоче прізвище « [PERSON] ». Необхідність підтвердження дошлюбного прізвища виникла у зв`язку із необхідністю встановлення родинних відносин з її батьками [PERSON] та [PERSON] . Оскільки держава Україна розірвала дипломатичні відносини з російською федерацією з 24 лютого 2022 року після повномасштабного вторгнення військ російської федерації на територію України, всі дипломатичні та консульські установи російської федерації в Україні, до яких могла звернутися заявниця із запитом про отримання інформації на підтвердження дошлюбного прізвища припинили свою діяльність. На підставі наведеного, просить суд: встановити факт, що має юридичне значення, а саме, належності [PERSON] свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого міськЗАЦС м.\~Красний Луч Луганської області на прізвище [PERSON] , [INFO] , народилась у м.\~Красний Луч Луганської області, батько- [PERSON] , мати - [PERSON] , українка; встановити факт, що має юридичне значення, а саме, [PERSON] [INFO] , народилась у м.\~Красний Луч Луганської області, рнокпп [NUMBER] , паспорт громадянки України [NUMBER] виданий 19.01.1996 року Краснолуцьким МВ УМВС України в Луганській області мала дошлюбне (дівоче) прізвище [PERSON] відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого міськЗАЦС м.\~Красний Луч Луганської області на прізвище [PERSON] , [INFO] , народилась у м.\~Красний Луч Луганської області, батько- [PERSON] , мати - [PERSON] , українка. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 28.03.2023 року відкрито провадження у справі за заявою [PERSON] та призначено судове засідання (а.с.\~18). У судове засідання 29.06.2023 року заявниця не з`явилася, до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Заінтересована особа у судове засідання свого представника не направила, була повідомлена належним чином, 23 травня 2023 року від представника заінтересованої особи до суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника Вишгородського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.\~Київ) (а.с.\~28). Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч.\~2 ст.\~247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Так, як вбачається з матеріалів справи, що в паспорті громадянина України [NUMBER] виданий 19.01.1996 року Краснолуцьким МВ УМВС України в Луганській області та довідки про присвоєння ідентифікаційного номера прізвище, ім`я, по батькові заявниці вказано, як [PERSON] , [INFO] , народилась у м.\~Красний Луч Луганської області. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого міськЗАЦС м.Красний Луч Луганської області прізвище, ім`я, по батькові заявниці вказано [PERSON] , [INFO] , народилась у м.\~Красний Луч Луганської області, батько- [PERSON] , українець; мати- [PERSON] , українка (а.с.\~8). Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу [NUMBER] виданого Ленінським відділенням ЗАГС м.\~Таганрог прізвище заявниці після розірвання шлюбу вказано [PERSON] (а.с.\~9). 06 вересня 1993 року заявниця уклала шлюб з [PERSON] , після реєстрації шлюбу отримала прізвище чоловіка « [PERSON] ». Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] громадянка яка укладає шлюб значиться [PERSON] , [INFO] , народилась у м.\~Красний Луч Луганської області (а.с.\~10). Згідно листа Вишгородського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.\~Київ) від 08.02.2023 року №\~30.19-25/247 зазначається, що для підтвердження дошлюбного прізвища відповідно до реєстрації першого шлюбу згідно наданої копії свідоцтва про розірвання шлюбу вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано в Ленінському відділі ЗАГС м.\~Таганрог російської федерації. Архівні документи щодо першого шлюбу та розірвання шлюбу зберігаються на території російської федерації (а.с.\~11). Відповідно до копії свідоцтва про восьмирічну освіту серії [NUMBER] , заявниця навчалась в середній школі №\~7 міста Красний Луч Ворошиловградської (нині Луганської) області, прізвище заявниці вказано як [PERSON] , 1963 року народження. Згідно копії диплому [NUMBER] заявниця навчалася в Таганрозькому технікумі морського приладобудування та отримала диплом про присвоєння кваліфікації радіотехніка (а.с.\~14). Згідно п.\~5 ч.\~2 ст.\~293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч.\~3 ст.\~294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Згідно ст.\~315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, що зазначено в документі не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до п.\~1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №\~5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. При цьому суд приймає до уваги, що Указом Президента\~України від\~24\~лютого 2022\~року №64/2022\~«Про введення\~воєнного стану\~в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, а відтак суд вважає об`єктивно неможливим факт отримання документів які підтверджують дівоче прізвище заявниці від країни агресора в порядку співробітництва країн згідно Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справ від 22 січня 1993 року. Таким чином, судом встановлено, що заявник позбавлений можливості отримати відповідні документи, які підтверджують дошлюбне (дівоче) прізвище заявниці « [PERSON] », з тих підстав, що архівні документи зберігаються на території російської федерації. Заявницею доведено, що встановлення юридичного факту, а саме належності [PERSON] свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого міськЗАЦС м.\~Красний Луч Луганської області на прізвище [PERSON] , [INFO] є її безпосереднім правом як громадянина України, в іншому, окрім судового, порядку реалізувати вказане право вона не має можливості, у зв`язку із чим суд вважає за можливе задовольнити заяву частково та встановити факт належності свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого міськЗАЦС м.\~Красний Луч Луганської області на прізвище [PERSON] , оскільки заявниця довела це належними та допустимими доказами. Що стосується вимог заявниці про встановлення факту, а саме, що [PERSON] мала дівоче прізвище « [PERSON] », суд приходить до висновку, що в задоволенні необхідно відмовити, оскільки суд задовольнив вимоги заявниці про належність [PERSON] свідоцтва про народження, в якому і вказується, що заявниця [PERSON] мала дівоче прізвище « [PERSON] » відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого міськЗАЦС м.\~Красний Луч Луганської області на прізвище [PERSON] , [INFO] . З заяви [PERSON] вбачається, що мета звернення до суду із відповідною заявою є необхідність підтвердження дошлюбного (дівочого) прізвища [PERSON] у зв`язку з необхідністю встановлення родинних відносин з її батьками. Однак суд зазначає, що заявницею не було заявлено вимоги про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами у відповідності до п.\~1 ч.\~1 ст.\~315 ЦПК. Згідно із п.\~1 ч.\~1 ст.\~315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Глава 6 ЦПК України, а також постанова Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~31.03.1995\~року №\~5\~«Про судову\~практику у\~справах про\~встановлення фактів,\~що мають\~юридичне значення» розкриває зміст судової діяльності з розгляду справ даної категорії, при цьому факти, що мають юридичний характер - це факти, з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення правовідносин. Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №\~5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», передбачено, що суд вправі розглядати справи про встановлення факту родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідно заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію. Згідно з частинами першою, другою, п`ятою статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно п.\~12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №\~5 від 31.03.1995 року, при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення (для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови); чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Відповідно до ст.\~258\~ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: 1)\~який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2)\~причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3)\~докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів. Згідно узагальнення Верховного Суду України від 19.06.2013 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» для порушення в судах справ про встановлення належності правовстановлюючих документів необхідно подавати заяву з доказами того, що цей документ належить заявнику і що організація, яка його видала, не може внести до нього відповідні виправлення. У цих справах суд встановлює належність особі правовстановлюючих документів, а не тотожність прізвища, імені, по батькові, неоднаково названих у різних документах, неприсвоєння чи залишення одного з них. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: 1.\~Факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення. 2.\~Встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. 3.\~Заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо). 4.\~Чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Таким чином, згідно норм чинного процесуального законодавства, для порушення в судах справ про встановлення належності правовстановлюючих документів необхідно подавати заяву з доказами того, що цей документ належить заявнику і що організація, яка його видала, не може внести до нього відповідні виправлення. Суд виходить з вимог ч.\~1 ст.\~76\~ЦПК України за якою доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.ч.\~1, 2 статті\~89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Таким чином, захист порушеного права заявника має відбуватися за умови неможливості реалізувати своє право у класичний для відповідних правовідносин позасудовий спосіб. На підставі вказаних доказів суд вважає можливим частково задовольнити заяву про встановлення факту належності документів заявнику. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: partial