Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-03 00:00:00

\~ \~ \~ \~11.11.2022 року позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою на обгрунтування якої зазначив, що 01.01.2021 [PERSON] взяла в нього у борг грошові кошти в сумі 7000 євро та 11000 доларів США. Позичені кошти [PERSON] зобов`язувалась повернути до 01.01.2022 року, про що нею була власноручно написана розписка. Однак, станом на дату подачі позову гроші не повернуті. Разом з тим, зазначає, що відповідачка зобов`язана сплатити нараховані відсотки з розрахунку 24% річних у сумі 2335 євро та 4860 доларів США. Відтак, загальна сума боргу становить 9335 євро та 15860 доларів США, що станом на 01.11.2022 року (дату подачі позову) складає 918300 грн. Враховуючи наведене, просить суд стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 918300 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору. \~ \~ \~ \~До початку судового засідання представник позивача подав до суду заяву з проханням слухати справу за його відсутності, позов підтримує, просить його задовольнити. Відповідачка до початку судового засідання подала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги визнала, не заперечила щодо задоволення позову. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. \~ \~ \~ \~Дослідивши письмові докази, які містяться у матеріалах справи та надавши їм належну правову оцінку в своїй сукупності, суд прийшов до наступного. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 01.01.2021 року [PERSON] отримала від [PERSON] в борг грошові кошти в сумі 7000 євро та 11000 доларів США. Позичені кошти [PERSON] зобов`язувалась повернути до 01.01.2022 року з відсоткамиу розмірі 24% на один рік. \~ \~ \~ \~Факт отримання відповідачкою коштів підтверджується особистою розпискою [PERSON] від 01.01.2021 року. Розписка складена рукописом, підписана [PERSON] . \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. \~ \~ \~ \~Згідно із ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Отже, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. \~ \~ \~ \~Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 ЦК України). Як встановлено судом, відповідачкою грошове зобов`язання не виконано. Статтею 524 ЦК України\~визначено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. Статтею 533 ЦК України\~встановлено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Із аналізу наведених правових норм можна зробити висновок, що гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Сторони, якими можуть бути як резиденти, так і нерезиденти - фізичні особи, які перебувають на території України, у разі укладення цивільно-правових угод, які виконуються на території України, можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. Відсутня заборона на укладення цивільних правочинів, предметом яких є іноземна валюта, крім використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави, за винятком оплати в іноземній валюті за товари, роботи, послуги, а також оплати праці, на тимчасово окупованій території України. У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику. Вказаний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі №373/2054/16-ц. Враховуючи ту обставину, що позивач, як позикодавець, має право вимагати повернення боргу, а відповідач, як позичальник, позику не повернув, то таку суму боргу слід стягнути на користь позивача в примусовому порядку. Судом встановлено, що сума заборгованості відповідача перед позивачем становить 7000 євро та 11000 доларів США. \~ \~ \~ \~У свою чергу, позивач також просить стягнути з відповідача 24% річних, що встановлені розпискою, які згідно його розрахунку становлять 2335 євро та 4860 доларів США. \~ \~ \~ \~Суд вважає такий розрахунок обгрунтованим. Відтак, загальна сума боргу становить 9335 євро та 15860 доларів США, що станом на 01.11.2022 року (дату подачі позову) складає 918300 грн. \~ \~ \~ \~Враховуючи наведене, суд вважає обгрунтованими заявлені [PERSON] позовні вимоги до [PERSON] про стягнення заборгованості. При вирішенні позовних вимог, суд, у відповідності до вимог ст. 206 ЦПК України, бере до уваги визнання відповідачем позову та вважає, що таке не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Із наведеного слідує, що понесені позивачем та документально підтвердженні витрати по сплаті судового збору за звернення до суду з даним позовом в розмірі 9183 грн. (ціна позову 918300 грн. х 1%) у зв`язку із задоволенням позову, підлягають компенсації за рахунок відповідача. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved