Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-09 00:00:00

[PERSON] через свого представника адвоката Димитрашка Д.В. звернулася до суду із вказаним позовом, за яким просить визнати виконавчий напис № 9396 від 24.09.2021, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.А. , про стягнення з [PERSON] на користь акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованості розміром 60\~519,03 грн., таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову зазначено, що 29.10.2019 між [PERSON] та відповідачем укладено договір кредиту та страхування № Р20.21778.005881737, за умовами якого позивачу надано кредит. Із Автоматизованої системи виконавчих проваджень [PERSON] стало відомо про наявність виконавчого провадження № 67395985. Зокрема, позивачем встановлено, що 24.09.2021 приватним нотаріусом Сазоновою О.А. вчинено виконавчий напис № 9396 від 24.09.2021 про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості за вказаним кредитом\~ в розмірі 60\~519,03 грн. Позивач посилається на незаконність вчинення виконавчих написів, що не посвідчені нотаріально. Також вважає, що нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, що полягає у тому, що позивач не отримував жодних вимог про стягнення боргу від відповідача. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 20.04.2023 відкрито провадження у справі з розглядом в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.\~ Копії ухвали були направлені учасникам справи. Від відповідача Акціонерного товариства «Ідея Банк» надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що АТ «Ідея Банк» з позовом не погоджується, вважає позов безпідставним та необґрунтованим. Вказують на те, що 29.11.2019 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено Договір кредиту та страхування №\~Р20.21778.005881737, (надалі то тексту Кредитний договір), згідно якого Банк надав Позичальнику кредит (грошові кошти) в сумі 40\~000 грн., а Позичальник зобов`язувався повернути його разом з процентними платежами згідно з умовами цього Договору. Графік щомісячних внесків за Договором кредиту та страхування передбачено п. 5 Паспорту споживчого кредиту. Оскільки [PERSON] , як Позичальник, власних зобов`язань за договором не виконувала, станом на 09.08.2021 року у неї утворилась заборгованість за таким договором у розмірі 58\~619,03 гривень з яких: строковий основний борг 7058,75 грн.; прострочений основний борг 29587,81 грн.; прострочені проценти 8179,58 грн.; строкові проценти 720,85 грн.; строкова плата за обслуговування кредиту 360,44 грн.; прострочена плата за обслуговування кредиту 13\~327,92 грн. На підставі ч. 1 ст. 87, ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат», підпунктом 3.1. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 АТ «Ідея Банк» звернулось до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової О.М. із заявою від 23.09.2021 року № 12.4.2/64966 про вчинення виконавчого напису та стягнення з [PERSON] 58\~619,03 грн. боргу за Кредитним договором та 1900 грн. витрат на його вчинення, разом 60\~519,03 грн. На виконання вимог Переліку, АТ «Ідея Банк» надало нотаріусу всі необхідні документи для вчинення приватним нотаріусом 24.09.2021 року виконавчого напису № 9396, у тому числі:\~ 1.\~заяву АТ «Ідея Банк» про вчинення виконавчого напису; 2.\~договір кредиту та страхування №\~Р20.21778.005881737 від 29.10.2019; 3.\~довідку АТ «Ідея Банк» про ненадходження платежів; 4.\~вимогу АТ «Ідея Банк» до [PERSON] про усунення порушення кредитних зобов`язань; 5.\~довідку-розрахунок заборгованості [PERSON] за Договором кредиту та страхування № Р20.21778.005881737 від 29.10.2019року станом на 09.08.2021 року; 6.\~список згрупованих поштових відправлень АТ «Ідея Банк»; 7.\~список згрупованих поштових відправлень цінних листів АТ «Ідея Банк»; 8.\~опис вкладення до цінного листа, що підтверджує надіслання на адресу Позивача документів, визначених пунктами 4-5 даного переліку, а також фіскальний чек по оплаті вище вказаних послуг поштового зв`язку; 9.\~виписку по рахунку; 10.\~детальний розрахунок заборгованості [PERSON] за Договором кредиту та страхування № Р20.21778.005881737 від 29.10.2019року станом на 09.08.2021 року. Сукупний аналіз усіх вище перелічених документів дає змогу стверджувати, що такі в повній мірі встановлюють суму заборгованості позивача, як боржника, перед АТ «Ідея Банк», з врахуванням усіх сплат, визначених умовами Договору кредиту - та страхування № Р20.21778.005881737 від 29.10.2019року та внесеними боржником; відповідають вимогам Переліку, а відтак підтверджують безспірність заборгованості позивача. Разом з тим, після надіслання АТ «Ідея Банк» позивачу відповідної вимоги, [PERSON] жодним чином не висловила заперечень щодо її змісту. Викладене свідчить про те, що позивач погодилась з вимогами АТ «Ідея Банк». Відтак, все вище наведене підтверджує той факт, що спірний виконавчий напис, відповідає всім вимогам Закону України «Про нотаріат», Порядку та Переліку, а відтак є законним та підлягає виконанню. З аналізу ч. 1 ст. 87, ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та підпункту 3.1. глави 16 Порядку вбачається, що вчинення виконавчого напису нотаріуса здійснюється за фактом подання нотаріусу документів, визначених Переліком, який не передбачає обов`язку Кредитора надавати нотаріусу вимогу до боржника про усунення порушення кредитних зобов`язань з доказами направлення такої вимоги та її отримання боржником для одержання виконавчого напису по кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Також вважають помилковими твердження позивача, що станом на дату вчинення виконавчого напису п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів був нечинний, оскільки, як зазначає позивач, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року (справа №826/20084/14) визнано незаконною та не чинною з моменту прийняття Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». З наведеним вище твердженням позивача не погоджуються з огляду на те, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року по справі №826/20084/14, не визначено моменту з якого втрачає чинність постанова Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року, внаслідок чого така втрачає чинність в загальному порядку, встановленому законом для нормативно-правових актів. У відповіді на відзив представник позивача посилається на те, що приватний нотаріус, вчиняючи виконавчий напис № 9396, неправомірно керувалася п. 2 Переліку документів у редакції постанови № 662, яка на той час вже була нечинною.\~ Станом на день розгляду справи пояснення від третьої особи до суду не надходили. За інформацією, що оприлюднена на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України за посиланням: https://minjust.gov.ua/files/general/2022/09/14/20220914120413-37.pdf, відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 12.09.2021 року № 3832/5 на підставі рішення Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату від 05.09.2022 № 7, в зв`язку з неодноразовими порушеннями законодавства при вчиненні нотаріальних дій, які встановлені рішеннями судів, що завдало шкоди фізичним та юридичним особам, анулювано свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, видане Міністерством юстиції України 24.04.2009 року за №7322 на ім`я [PERSON] . За наведеного клопотання позивача про витребування доказів від приватного нотаріуса Сазонової О.М. задоволенню не підлягає. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне. 29.10.2019 між [PERSON] та Акціонерного товариства «Ідея Банк» укладено договір кредиту та страхування № Р20.21778.005881737, за умовами якого позивачу надано кредит. Вказана обставина визнається сторонами, а отже в силу ч.\~1 ст.\~82 ЦПК\~України\~ доказуванню не підлягає, а тому суд не розглядає клопотання представника позивача про витребування від АТ «Ідея Банк» копії вказаного договору. 24.09.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.А. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 9396, про стягнення з [PERSON] , яка є боржником за кредитним договором №\~Р20.21778.005881737, від 29.10.2019 року, укладеним із Акціонерним товариством «Ідея Банк», заборгованості\~ за період з 03.05.2020 по 09.08.2021 включно у розмірі 58\~619,03 гривень, з яких: строковий основний борг 7058,75 грн.; прострочений основний борг 29587,81 грн.; прострочені проценти 8179,58 грн.; строкові проценти 720,85 грн.; строкова плата за обслуговування кредиту 360,44 грн.; прострочена плата за обслуговування кредиту 13\~327,92 грн., плата за вчинення виконавчого напису 1900 грн.\~ За вказаним виконавчим написом постановою начальника Пологівського відділу державної виконавчої служби у Пологівському районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління від 07.11.2021 було відкрито виконавче провадження ВП № 67395985. Відповідно до статті 18 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» Перелік документів доповнено після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалами Вищого адміністративного суду України від 6 березня та 4 квітня 2017 року виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року зупинено до закінчення касаційного розгляду. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 залишено без змін. Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Отже, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10.12.2014 року, втратила чинність (у частині) 22.02.2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14. Відтак, вчиняючи 24.09.2021 року виконавчий напис № 9336, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова О.А. неправомірно керувалась пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови № 662, яка на той час вже була нечинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, резолютивна частина якої була опублікована в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21.03.2017 № 23. Аналогічний правовий висновок наведено в постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15.04.2020 у справі № 158/2157/17, в якій, зокрема, суд зазначив: «Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 27.03.2017, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14. Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника». Зазначене вище дає підстави для визнання спірного виконавчого напису № 9396 від 24.09.2021 таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час його вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Такий висновок суду повністю узгоджується із правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 у справі № 910/10374/17. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України» рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2010 року )». Оскільки суд дійшов висновку про невідповідність оскаржуваного виконавчого напису вимогам закону з підстав недотриманням приватним нотаріусом під час його вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, що відповідає правовому висновку Верховного Суду, тому судом не надавалась оцінка іншим аргументам позовної заяви (п. 3 ч. 4 ст. 265 ЦПК України). Таким чином, позов підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073,60 грн., сплачений нею за подання позову.

Outcome: approved