Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-13 00:00:00

До Южноукраїнського міського суду Миколаївської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини. Позивачка свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 03 серпня 2022 року з відповідачем перебуває у шлюбі. Від шлюбу вони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . На утримання доньки відповідач коштів не надає, чим ставить її у скрутне матеріальне становище. Вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років. Від першого шлюбу у неї є троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що навчаються у вищих навчальних закладах; та [PERSON] , [INFO] . Її доходи складають лише соціальні виплати та аліменти, які вона отримує на сина [PERSON] . У свою чергу, відповідач має можливість сплачувати аліменти, оскільки він працює на ВП «ПАЕС» ДП НАЕК «Енергоатом» та отримує стабільну заробітню плату. Просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON] та аліменти на її утримання до досягнення донькою трьох років. У судовому засіданні 14.07.2023 позивачка [PERSON] суду пояснила, що вона є матір`ю чотирьох дітей. У 2022 році вона уклала шлюб з відповідачем, а [INFO] у них народилась донька [PERSON] . Відповідач працює, отримує заробітню плату, сплачує аліменти на утримання дитину від попередьного шлюбу. Кошти, які відповідач надає їй, є недостатніми для утримання їх сім`ї. З огляду на це, вона вважає, що їй необхідно стягнути з відповідача аліменти на своє утримання та утримання дитини у розмірі 1/4 частки на кожну. У судовому засіданні 14.07.2023 відповідач [PERSON] позов визнав в повному обсязі та пояснив, що він з позивачою проживають однією сім`єю, ведуть спільне господарство, виховують дітей, проте їм недостатньо коштів, які він заробляє. Тому він згоден з позовом та вважає, що його задоволення віришить їх проблеми щодо матеріального становища, який є скрутним. У судове засідання 14.07.2023 не з`явилась третя особа [PERSON] , надіслала до суду відзив, в якому заперечила проти задоволення позову та просила розглянути справу без її участі. В обґрунтування відзиву пояснила, що позовна заява є необґрунтованою. Позивачка та відповідач перебувають в шлюбі та проживають разом. На її думку, подання позовної заяви спрямоване на те, щоб в подальшому відповідач мав можливість звернутись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на утримання їх спільної доньки. Вважає, що позивачка не надала доказів того, що відповідач не надає їй матеріальної допомоги, а також надала суду недостовірні відомості про розмір заробітної плати відповідача. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 03 серпня 2022 року, серії [NUMBER] , виданого Южноукраїнським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис № 221 (а.с.11). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого Южноукраїнським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис № 207 (а.с.12). Сторони зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6, 10). Згідно з судовим наказом, виданим Южноукраїнським міським судом Миколаївської області 07 квітня 2020 року в справі № 486/509/20, з відповідача [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку (а.с. 26). У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, проживають однією сім`єю, ведуть спільне господарство, разом виховують дітей. В їх сім`ї працює лише відповідач та отримує заробітню плату, з якої стягуються аліменти на утримання дитини від попереднього шлюбу. Зі слів сторін, сума коштів, яку фактично отримує відповідач, не забезпечує матеріальні потреби сім`ї. Тому сторони вирішили стягнути аліменти для покращення свого матеріального становища. Сама згода відповідача на стягнення аліментів з нього в судовому порядку на утримання дитини та його дружини, з якою він проживає в шлюбі та веде спільне господарство, не може бути підставою для задоволення позову. Захищаючи права однієї особи суд не може порушувати права іншої. Суд вважає слушними доводи третьої особи [PERSON] , на користь якої зі [PERSON] стягуються алміенти на утримання дитини. Відповідно до ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Отже, передумовою стягнення аліментів такої категорії є додержання двох умов: проживання дитини у одного з подружжя та можливість другого з подружжя надавати матеріальну допомогу. Відповідно до статті 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. Згідно з статею 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 76, ч. 1, 2 ст. 77, ч. 2 ст. 78, ч. 1 ст. 95 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом можуть бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Аналізуючи надані сторонами докази в їх сукупності, суд вважає, що позивачкою не надано суду належних та допустимих доказів в обґрунтування свого позову, відповідно до ст. 182 СК України. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, а тому задоволенню не підлягають. Одночасно суд роз`яснює сторонам, що відповідач має право звернутись за місцем роботи із заявою про відрахування з його заробітньої плати аліментів на утримання його дружини та їх неповнолітньої дитини.

Outcome: dismissed