Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-02 00:00:00

До Центрально-Міського райсуду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області подано позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері у розмірі 1/4, починаючи з дня подачі позовної заяви та довічно. Свій позов обґрунтовує наступним: від шлюбу з [PERSON] у позивачки народився син [PERSON] , [INFO] . Позивачка разом зі своїм чоловіком проживає за адресою: [ADDRESS] . Син позивачки [PERSON] зареєстрований за адресою місця проживання батьків: [ADDRESS] , але проживає окремо, точна адреса місця проживання позивачу не відома, жодної матеріальної допомоги батькам не надає. З 31 липня 2018 року позивачка є непрацездатною особою, перебуває на обліку в пенсійному фонді України як пенсіонер. Позивачка отримую пенсію за віком в розмірі 2500 грн. , інших доходів крім пенсії позивачка не має. Позивачка є особою похилого віку, у зв`язку з чим потребує значних витрат на обстеження, лікування та медикаменти, потребує допомоги по сплаті житлово-комунальних послуг. Пенсії позивачки не вистачає на оплату житлово-комунальних послуг, проте боргів з оплати комунальних послуг вона не має. Коштів які залишаються після оплати комунальних послуг ледь-ледь вистачає на купівлю продуктів для харчування та одягу. У відповідача на утриманні знаходиться його дитина - [PERSON] , та позивачу відомо, що відповідач має аліментні зобов`язання перед своєю дитиною. Інформації про розмір поточних доходів [PERSON] у позивача відсутній. Сторони по справі, кожний окремо, в судове засідання не з`явилися, надали на адресу суду заяви про розгляд справи за їх відсутністю, позивачка позов підтримує, а відповідач позов визнає. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Проаналізувавши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, судом встановлено наступні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Судом встановлено наступне: від шлюбу з [PERSON] у позивачки народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження. Позивачка проживає за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується даними паспорта позивачки. Син позивачки [PERSON] зареєстрований за адресою місця проживання батьків: [ADDRESS] , але проживає окремо, точна адреса місця проживання позивачу не відома, жодної матеріальної допомоги батькам не надає. З 31 липня 2018 року позивачка є непрацездатною особою, перебуває на обліку в пенсійному фонді України як пенсіонер, що підтверджується пенсійним посвідченням № [NUMBER] , виданим 31.07.2018 р. Позивачка отримую пенсію за віком в розмірі 2500 грн., що підтверджується довідкою про доходи № 7864 7088 6289 1898 від 03.02.2023 року. Інших доходів крім пенсії позивачка не має. Позивачка є особою похилого віку, у зв`язку з чим потребує значних витрат на обстеження, лікування та медикаменти, потребує допомоги по сплаті житлово-комунальних послуг. Пенсії позивачки не вистачає на оплату житлово-комунальних послуг, проте боргів з оплати комунальних послуг вона не має. Коштів які залишаються після оплати комунальних послуг ледь-ледь вистачає на купівлю продуктів для харчування та одягу. У відповідача на утриманні знаходиться його дитина - [PERSON] , та позивачу відомо, що відповідач має аліментні зобов`язання перед своєю дитиною. Інформації про розмір поточних доходів [PERSON] у позивача відсутній. Відповідно ч. 2 ст. 51 Конституції України повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Відповідно ч. 1 ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Відповідно ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» непрацездатні громадяни - особи, які досягли встановленого статтею 26 цього Закону пенсійного віку, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до закону. Відповідно ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. Пленум Верховного Суду України у Постанові від 15.05.2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" у п.21 роз`яснив, що обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст.202 СК), не є абсолютним. У зв`язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред`явлено позов про стягнення аліментів, зобов`язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо них (ст.204 СК). Згідно з ч.2 ст.205 СК при визначенні розміру аліментів на непрацездатних батьків необхідно враховувати можливість отримання ними матеріальної допомоги від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, а також від дружини, чоловіка та своїх батьків. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у Постанові від 05.09.2019 року у справі №212/1055/18-ц дійшов наступного висновку: «Тлумачення статті 202 СК України свідчить, що обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: 1) походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (зокрема, усиновлення); 2) непрацездатність матері, батька; 3) потреба матері, батька в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї із вказаних умов. Обов`язок повнолітніх дітей не пов`язується з їх працездатністю і можливістю надавати батькам матеріальну допомогу. При встановленні, чи батьки потребують матеріальної допомоги, повинні враховуватися будь-які обставини, які свідчать про необхідність в матеріальній допомозі. При цьому, отримання матір`ю чи батьком доходів, які є більшими за прожитковий мінімум, автоматично не свідчить, що батько (мати) не потребують матеріальної допомоги». Судом встановлено, що до суду звернулася позивачка, яка є матір`ю відповідача, з вимогою про стягнення з нього аліментів на її утримання у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня звернення до суду та довічно, з підстав того, що вона є непрацездатною, жодних доходів окрім пенсії не має, розмір її пенсії є недостатнім для забезпечення її мінімальних потреб з огляду на стан здоров`я, а відповідач ухиляється від покладеного обов`язку по утриманню непрацездатної матері, допомогу у добровільному порядку не надає, хоча має таку можливість. Суд вважає, що відповідач має змогу сплачувати аліменти на утримання непрацездатної матері в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, оскільки останній є платоспроможним, працездатним, позов і його обставини визнав в повному обсязі. За приписами ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно зі ст.191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто з 06.03.2023 року. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір в розмірі 1073,60 гривень, оскільки позивачка на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору за звернення до суду з позовними вимогами про стягнення аліментів звільнена. На підставі наведеного та

Outcome: approved