Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-04 00:00:00

14 квітня 2023 року позивачка звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, стягнення аліментів, в якій зазначає, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають неповнолітню дитини, проте, їх спільне життя поступово почало погіршуватись, вони не можуть проживати спільно як сім`я, виконувати сімейні обов`язки. Стало неможливо вирішувати навіть нескладні поточні проблеми, почались постійні суперечки та сварки. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки щодо ведення спільного господарства та виховання дитини. Відповідач зловживає алкогольними напоями, витрачав кошти на алкоголь, припинив піклуватися про неї та про доньку, а тому вона вимушена звернутися до суду з даним позовом, в якому просить шлюб розірвати. Крім того також просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі 4\~000 гривень щомісячно, починаючи з дня подачі позову та досягнення дитиною повноліття, обгартовуючи позовну вимогу про стягнення аліментів, зазначила, що їхня спільна дитина постійно проживає з нею, перебуває на її утримання та потребує постійної її допомоги, оскільки має інвалідність та пересувається тільки за допомогою інвалідного візка, тому вона не має можливості працювати оскільки, постійною доглядає за донькою з інвалідністю, 05.06.2023 року винесено ухвалу про відкриття спрощеного позовного провадження та призначення справи до розгляду за правилами спрощеного провадження з повідомленням сторін. Позивачка в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги визнав в повному обсязі. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, а тому суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Перевіривши та дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 02 червня 2006 року між мною, [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, про що 02.06.2006 року Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї в Книзі реєстрації шлюбів 02.06.2006 року зроблено відповідний актовий запис за № 409, свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] видано 02 червня 2006 року. Сімейне життя з відповідачем складалось добре, вони вели спільне господарство та будували міцні сімейні відносини. Проте, поступово відносини стали погіршуватися, і сторони не можуть проживати разом як сім`я, виконувати сімейні обов`язки. Стало неможливо спокійно вирішувати навіть нескладні поточні проблеми, почали постійно виникати суперечки та сварки. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між сторонами, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства та виховання дитини. Відповідач зловживає алкогольними напоями, витрачав кошти на алкоголь, не піклувався про позивачку та доньку. \~ \~ \~ \~! Фактично сторони не проживають разом з 9 травня 2021року. У кожного своє особисте життя. Примирення між ними неможливе. Із позову, поданого на адресу суду встановлено, що спільне життя позивачки та відповідача не склалось, через різні погляди на життя, подружні відносини фактично перестали існувати, спільне господарство сторони не ведуть, шлюб існує формально та суперечить їх інтересам. Відповідно до статті 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею п`ятою Протоколу № 7\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Згідно із частиною першою статті 24 СК України, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Аналіз наведених положень свідчить про те, що як при укладенні шлюбу так і при його розірванні передбачається реалізація волі жінки та чоловіка без будь-якої дискримінації та примушування та/або утримання у шлюбних відносинах. Згідно з частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до частини другої статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на зміст наведених норм матеріального права та враховуючи зібрані у справі докази суд приходить до висновку, що відносини, які склалися між подружжям, вказують на те, що їх подальше спільне проживання є неможливим, а тому надання строку на примирення суд вважає недоцільним. Позовна вимога про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Враховуючи відсутність заяви позивачки її прізвище слід залишити без змін [PERSON] . Щодо стягнення аліментів на утримання дитини з інвалідністю, суд приймає до уваги наступне. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , про що 28.10.2006 року в Книзі реєстрації народжень відділу реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, зроблено відповідний актовий запис за № 2786. Донька сторін є дитиною з інвалідністю, отримує соціальну пенсію, а позивачка являється її законним представником, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] , виданого Управлінням праці і соціального захисту Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації, номер особової справи 607252. Дитина постійно проживає з позивачкою, за адресою реєстрації: [ADDRESS] , та потребує постійної допомоги, оскільки у зв`язку з захворюванням не може пересуватися самостійно, а лише за допомогою інвалідного візка, тому позивачка не має можливості працювати. Донька навчається дистанційно у ЗОШ «Надія». Відповідач безвідповідально ставиться до доньки та своїх батьківських обов`язків. протягом тривалого часу добровільно не надає, навіть мінімальну, визначену законодавством, матеріальну допомогу для утримання спільної дитини. Позивачка неодноразово зверталась до відповідача з проханням надавати хоч якусь матеріальну допомогу для дитини, однак її прохання відповідач проігнорував. Донька сторін є дитиною з інвалідністю, має захворювання - спінальна м`язова атрофія II типу, пересувається тільки за допомогою інвалідного візка. Має тяжку деформацію опорно-рухового апарату, сколіоз множинних відділів хребта та залежність від аспіратора, респіратора, від інших механізмів та пристроїв, які підтримують життєдіяльність органів та систем. \~ \~ \~ \~ Через стан фізичного здоров`я, у доньки [PERSON] є свої особливості у харчуванні, лікуванні, забезпеченні певними медичними пристроями, одягом. Донька потребує повноцінного харчування - відповідний набір продуктів, вітаміни, лікування, збереження здоров`я, непродовольчих товарів для доньки - одяг відповідно до віку та сезону та з урахуванням особливостей захворювання - деформація стопи, викривлення хребта. Є і такі значні витрати для різностороннього розвитку доньки - книги, навчальне приладдя; для відвідування культурних заходів, екскурсій, належного відпочинку; соціалізація доньки, зустрічі з друзями, відвідування гуртків, дозвілля, відпочинок тощо. Витрати для забезпечення нормального функціонування організму дитини; з урахуванням захворювання не можна точно підрахувати, але можливо вказати лише приблизну вартість деяких витрат: вітамін Д- 300 грн., вода для ін`єкцій -100 грн. (розводити ліки, які донька приймає постійно), спрей назальний - 240 грн. (перекривлена носова перегородка), устілки ортопедичні (має вальгусну деформацію стопи), засоби гігієни, тоніки для обличчя (перехідний вік, має проблеми зі шкірою), вологі серветки - 200 грн., сухі серветки, гігієнічні прокладки, пелюшки одноразові 300 грн., ліки. Значна частина коштів витрачається на обслуговування лікарської техніки: - відкашлювач, інгалятор. Також вони взяли в прокат відсмоктувач для відкашлювана, оскільки коштів на його придбання позивачка не має.! Обслуговування інвалідного візка (одна камера для коліс коштує 270 грн.), часто використовують таксі, якщо далеко їхати то на громадському транспорті це довго і дитина втомлюється. Крім того, в Києві ще є транспорт, який не має спеціального пандусу, що ускладнює заїхати в нього інвалідним візком та деякі водії не під`їжджають до бордюру. Ці витрати є постійними, і не є додатковими витратами, оскільки є регулярними та пов`язані з діагнозом дитини та станом її здоров`я і становлять в середньому на місяць - від З тис. грн. В літній період позивачка забезпечує відвідування дитиною басейну для зміцнення м`язів. Харчування: вода питна - 300 грн., фрукти, овочі, крупи, молочка, риба, м`ясо, спеціальні харчові добавки для набрання ваги - нутрізон, нутрідрінки. У доньки мала вага, білок не засвоюється, вартість нутрізону та нутрідрінки - 2000 грн. на місяць, якщо не видадуть, то доводиться купувати. В середньому на харчування дитини, без нутрізону та нутрідрінки виходить - до 4 000 грн. Сезонний одяг від 1500 грн. до 4 000 грн. Також значні витрати йдуть на розвиток та навчання: донька має хист до малювання і для цього потребує олівці, фарби, альбоми, пензлики. Має високі розумові здібності та успішно навчається. У зв`язку з онлайн навчанням у ЗОШ «Надія» значних витрат потребує і ремонт електронних гаджетів, оплата послуг мобільного оператора, інтернету, канцелярські знаряддя для навчання тощо. В середньому загальна сума витрат, понесених на утримання дитини становить орієнтовно 8 000 - 9 000 грн. на місяць. Дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Однак, попри намагання, позивачка самостійно не має змоги в повній мірі забезпечити належний рівень забезпечення. Згідно ч.1, 2 ст.3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Крім того, відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Крім того, стаття 8\~Закону\~України\~"Про\~охорону\~дитинства" визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У відповідності до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно ч. 3\~ст. 181 Сімейного кодексу України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1\~ст. 182 Сімейного кодексу України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (п. 2 ч. 2\~ст. 182 СК України). Суд враховує, що обов`язок із утримання дітей покладається на обох батьків. Відповідно до ч. 1\~ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) батька дитини визначається судом. Зі змісту та аналізу зазначених статей слідує, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Розмір аліментів у разі спору у всіх випадках встановлюється судом, при цьому статтею 182 СК України передбачений перелік найбільш вагомих обставин, які мають братися до уваги при визначенні розміру аліментів на дитину. А саме, зокрема - матеріальне становище дитини та загальний матеріальний стан того з батьків, з якого будуть стягуватися аліменти, свідченням чого є величина витрат на утримання себе та членів своєї родини. Відповідно до ч.1\~ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а тому, вимога позивача підлягають задоволенню з дня подання позовної заяви до суду, тобто з 14.04.2023 року. Згідно з вимогами п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України\~суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини в межах суми платежу за один місяць. Таким чином, розглянувши справу в межах визначених позивачем предмету спору та підстав для задоволення позову, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивачка, як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що позовна вимога про стягнення аліментів підлягає задоволенню повністю. Згідно ч. 1\~ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи,\~поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим\~Кодексом випадках. Згідно з ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч. 5, 6\~ст. 81 ЦПК України\~докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі ст. ст. 76, 89\~ЦПК\~України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів;показаннями свідків. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групі доказів). Судові витрати відповідно до ст. 141 ЦПК України слід покласти на відповідача повністю.

Outcome: approved