Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-05 00:00:00

[PERSON] (далі - [PERSON] ) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - [PERSON] ) про зміну способу стягнення аліментів. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який розірвано 06.06.2013. Від спільного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з позивачем. Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 02.08.2017 з відповідача стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітнього сина у твердій грошовій сумі в розмірі 1200 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Позивач зазначає, що на даний час на її утриманні також перебуває малолітня донька [PERSON] , [INFO] , а з 17.06.2019 вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років. Позивач самостійно не може забезпечити належне матеріальне забезпечення спільної дитини, а аліменти у розмірі 1200 грн. не є достатніми для задоволення розумних потреб дитини. Також вказує, що матеріальне становище їхнього сина погіршилось у зв`язку із зростанням розміру прожиткового мінімуму, подорожчанням продуктів харчування та інших товарів першої необхідності, необхідних для забезпечення належного утримання і виховання сина. Враховуючи наведене, позивач просить суд змінити розмір аліментів шляхом зміни способу їх стягнення з твердої грошової суми в розмірі 1200 грн. на частку від заробітку (доходу) у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 13.04.2023 відкрито спрощене позовне провадження з (повідомленням) викликом сторін. Позивач у судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити. Крім того, зазначила, що визначених рішенням суду аліментів не вистачає на утримання дитини, а відповідач додаткової допомоги на утримання сина не надає. Представник відповідача у судовому засіданні зазначив, що відповідач позовні вимоги визнає частково, а саме не заперечує щодо зміни способу стягнення аліментів, однак просить стягувати аліменти у розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу). Також вказав, що відповідач має захворювання, через які змушений проходити лікування та витрачати значні кошти, а також має на утриманні двох батьків, які також потребують постійного лікування. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов наступних висновків. Так, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 06.06.2013 розірвано (а.с.9). Відповідач є батьком неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 08.05.2012 (а.с.13). Відповідно до рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 02.08.2017 з [PERSON] на користь позивача стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі 1200 грн., починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягненням дитиною повноліття (а.с.10-12). Відповідно до довідки військової частини [NUMBER] від 08.05.2023 №2274А відповідач проходить військову службу по мобілізації у військовій частині [NUMBER] з 07.02.2023 (а.с.33, зворот). Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд враховує наступне. Так, у частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої - другої статті 27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини. Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (стаття 180 СК України). Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно зі статтею 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Зазначене також роз`яснено судам у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Ураховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не є незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням зміни матеріального становища платника аліментів є зміна доходів, витрат, активів тощо. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Указане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 05 лютого 2014 року № 6-143цс13, і неодноразово підтриманою Верховним Судом у постановах: від 30 червня 2020 року, у справі № 343/945/19, провадження № 61-2057св20, від 12 січня 2022 року у справі № 545/3115/19, провадження № 61-18145св20, від 23 травня 2022 року у справі № 752/26176/18, провадження № 61-16697св21, та інших. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України). Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач зазначає, що на даний час сума аліментів, яку сплачує відповідач на утримання неповнолітнього сина, не відповідає матеріальним потребам дитини, пов`язаним із забезпеченням його нормальної життєдіяльності, оскільки змінилася цінова політика в державі в сторону подорожчання цін на продукти харчування та інші товари першої необхідності. Крім того, її матеріальний стан також погіршився, оскільки на її утриманні перебуває є ще одна малолітня дитина, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України №00036545641 від 18.08.2022. Відповідач визнав заявлені вимоги в розмірі 1/6 частки доходів, тобто не спростовував та не заперечував щодо зміни способу стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від заробітку. Судом також встановлено, що відповідач проходить військову службу по мобілізації у військовій частині [NUMBER] з 07.02.2023 та отримує стабільний дохід, водночас його допомога в основному обмежується виплатою аліментів, що стягнуті судом. Позивач не заперечувала, що відповідач купував дитині вживані телефони, однак вони швидко виходили з ладу і вона була змушена купувати йому нові телефони, які давали її сину можливість здійснювати дистанційне навчання у школі. Відповідач просив стягувати з нього аліменти у меншому розмірі, ніж просить позивач, мотивуючи тим, що він має захворювання, постійно проходить лікування, у зв`язку з чим має значні витрати, однак доказів на підтвердження зазначених витрат суду не надав. Також він не надав доказів на підтвердження здійснення матеріальних витрат на утримання та лікування батьків. Відтак, на підставі встановлених обставин справи, засад розумності, виваженості, враховуючи те, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, суд дійшов висновку про наявність підстав для зміни розміру аліментів шляхом зміни способу їх стягнення з твердої грошової суми на частку від заробітку (доходу) у розмірі 1/5 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Такий розмір аліментів, на переконання суду, на належному рівні забезпечить гармонійний розвиток дитини, відповідає його матеріальним потребам відповідно до віку, забезпечить виконання відповідачем гарантованого державою батьківського обов`язку. Посилання позивача на те, що розмір аліментів повинен становити 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), суд вважає безпідставним, оскільки позивач не обґрунтувала необхідності стягнення аліментів на дитину у заявленому нею розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) та не подала до суду належних, допустимих та достовірних доказів щодо саме такого розміру аліментів. Таким чином, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково. Згідно із роз`ясненнями, викладеними у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Outcome: partial