Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-25 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у лютому 2023 року за підсудністю з Тернівського міського суду Дніпропетровської області надійшла цивільна справа за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокредит-Плюс» третя особа: приватний нотаріус Тернівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Надтока Зінаїда Василівна про визнання договору лізингу укладеним, позивач просить суд визнати дійсним договір лізінгу, укладений 06 червня 2017 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Автокредит-Плюс» згідно заяви [PERSON] про приєднання до публічного договору №АВН0А!00000190 ТОВ «Автокредит-Плюс». В обґрунтування доводів позову позивач посилається на те, що 06 червня 2017 року мати позивача [PERSON] подала заяву про приєднання до публічного договору №АВН0А!00000190 ТОВ «Автокредит-Плюс». Предмет лізингу та його вартість викладені в специфікації в Додатку №1 NISSAN NOTE, 2013 року випуску, хетчбек, SJNFAAE 11U2210132, д.н.з. [NUMBER] . Мати позивача добросовісно виконувала взяті на себе зобов`язання, але [INFO] остання померла. Протягом всього часу дії строку лізингу після смерті матері позивач вносив відповідним чином платежі згідно з умовами договору лізингу. Після смерті матері позивач в строк визначений статтею 1270 ЦК України, подав заяву на вступ у спадщину, зокрема на вищевказаний автомобіль, але 18 лютого 2022 року третя особа винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Постанова нотаріуса була мотивована тим, що нібито договір лізингу не підписаний лізінгоодержувачем [PERSON] . Договір фінансового лізингу від 06 червня 2017 року, укладений між ТОВ «Автокредит-Плюс» та [PERSON] нотаріально посвідчено не було. 06 червня 2017 року сторони домовились відносно усіх істотних умов договору лізінгу та відбулося повне його виконання зі всіх сторін, так як була здійснена оплата всіх лізінгових платежів і відбулась передача у володіння, користування, розпорядження [PERSON] автомобілю NISSAN NOTE, 2013 р.в., хетчбек, SJNFAAE 11U2210132, д.н.з. [NUMBER] ). (а.с.1-4). Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Згідно із протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 28 грудня 2022 року указана позовна заява передана для розгляду судді Корягіну В.О. в Тернівського міського суду Дніпропетровської області (а.с.28). Ухвалою судді Тернівського міського суду Дніпропетровської області позовну заяву [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокредит-Плюс» третя особа: приватний нотаріус Тернівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Надтока Зінаїда Василівна про визнання договору лізингу укладеним. (а.с.29-30). Згідно із протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 15 лютого 2023 року указана позовна заява передана для розгляду судді Демидовій С.О. (а.с.35). Ухвалою судді від 16 лютого 2023 року відкрито спрощене провадження без повідомлення сторін у цивільній справі за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокредит-Плюс» третя особа: приватний нотаріус Тернівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Надтока Зінаїда Василівна про визнання договору лізингу укладеним. (а.с.36-37). Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов до таких висновків. Фактичні обставини встановлені судом. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] матір`ю позивача [PERSON] є [PERSON] . (а.с.25). Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу від 12 серпня 1995 року серії [NUMBER] [PERSON] вийшла заміж за [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] ». [INFO] померла [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . (а.с.24). 06 червня 2017 року [PERSON] приєдналась до публічного договору про надання фінансового лізінгу, шляхом подачі заяви про приєднання до публічного договору №АВН0А!00000190 від 06 червня 2017 року. (а.с.11). Відповідно до публічного договору про надання фінансового лізингу, лізингодавець на умовах фінансового лізингу передає у платне володіння та користування предмет лізингу, а лізингоодержувач зобов`язується прийняти предмет лізингу та сплачувати щомісячні платежі та платежі по відшкодуванню витрат лізингодавця, пов`язаних з виконанням договору, на умовах цього договору по закінченню строку лізингу, до лізингоодержувача переходить право власності на предмет лізингу згідно умов цього договору. (а.с.14-20). Відповідно до специфікації та акту приймання-передачі, [PERSON] отримала в користування на умовах вищезазначеного договору транспортний засіб NISSAN NOTE, 2013 року випуску, хетчбек, SJNFAAE 11U2210132, д.н.з. [NUMBER] . (а.с.12). Згідно з зазначеної інформації в довідці щодо стану заборгованості за договором фінансового лізингу станом на 27 грудня 2022 року за договором фінансового лізингу №АВН0А!00000190 заборгованості до сплати немає. (а.с.26). Постановою державного нотаріуса Тернівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Надтокою З.В. відмовлено [PERSON] в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] на право по публічному договору про надання фінансового лізингу. (а.с.22). Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного позивачем, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 Цивільного кодексу України). Свобода договору означає право громадян або юридичних осіб, та інших суб`єктів цивільного права вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості наданій сторонам визначати умови такого договору. Однак під час укладання договору, визначаючи його умови, сторони повинні дотримуватись нормативно-правових актів. Свобода договору передбачає можливість укладати не лише ті договори, які передбачені нормами чинного цивільного законодавства, а й ті, які законом не передбачені, але в такому разі такий договір не повинен суперечити законодавству. Також принцип свободи договору полягає в можливості особи вільно обирати контрагента. Договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст. 626 ЦК України). Відповідно до ст.ст. 628, 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі статями 526, 530, 610 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Відносини, що виникають у зв`язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями ЦК України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, Законом України «Про фінансовий лізинг». Згідно з частиною другою статті 1 Закону України «Про фінансовий лізинг», частиною першою статті 806 Цивільного кодексу України за договором фінансового лізингу лізингодавець зобов`язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі). Відповідно до частини другої статті 806 Цивільного кодексу України до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. З аналізу норм чинного законодавства вбачається, що договір фінансового лізингу за своєю правовою природою є змішаним і містить елементи договорів оренди (найму) та купівлі-продажу транспортного засобу, що випливає зі змісту договору відповідно до статті 628 ЦК України. Відповідно до постанови державного нотаріуса Тернівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області причиною для відмови в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] на право по публічному договору про надання фінансового лізингу, стало безпосереднє не підписання матір`ю позивача даного договору, а не заперечення або сумніви нотаріуса щодо укладеності договору фінансового лізингу. З аналізу даної справи, позивачем подано дану позовну заяву саме через відмову в видачі свідоцтва про право на спадщину, проте у своїй позовній заяві позивач не оскаржує саму постанову нотаріуса, а лише просить визнати договір фінансового лізінгу укладеним, проте в матеріалах справи відсутні будь-які заперечення від відповідача щодо укладеності даного правочину. В свою чергу в матеріалах справи міститься довідка надана ТОВ «Автокредит-Плюс», про стан заборгованості за договором фінансового лізингу, станом на 27 грудня 2022 року за договором фінансового лізингу №АВН0А!00000190 заборгованості до сплати немає. Безумовно, що відмова нотаріуса стала причиною подачі даної позовної заяви, однак позивачем обрано неправильний спосіб захисту, з огляду на те, що безпосередньо саму постанову про відмову вчинити нотаріальну дію від 18 лютого 2022 року, позивачем не оскаржено, а спору щодо укладеності договору фінансового лізингу - немає. Зазначений спосіб захисту (визнання договору фінансового лізингу укладеним) застосовується в зобов`язальних правовідносинах у випадках, коли особа зобов`язана вчинити певні дії щодо позивача, але відмовляється від виконання цього обов`язку чи уникає його. Спосіб захисту\~ це матеріально-правовий засіб примусового характеру, за допомогою якого відбувається відновлення/визнання порушеного/оспорюваного права чи законного інтересу особи. Орієнтовний перелік способів захисту у цивільних правовідносинах визначено в частині 1 статті 16 Цивільного кодексу України. Спосіб захисту повинен: а) відповідати змісту порушеного права (матеріально-правова вимога повинна співвідноситись із обставинами порушення права чи законного інтересу), б) забезпечувати реальне поновлення прав у випадку задоволення позову (в результаті виконання рішення суду особа фактично повернеться в той стан, в якому перебувала до моменту порушення її права чи законного інтересу). З огляду на зазначене обраний позивачем спосіб захисту (визнання договору фінансового лізингу укладеним) не відповідає, а ні змісту порушеного права (відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину) і як наслідок не співвідноситься із обставинами порушення, а ні забезпечує реального поновлення прав у випадку задоволення позову, адже даним рішенням не буде скасовано постанову та не буде зобов`язано нотаріуса вчинити певну дію. Відповідно до частин 1, 2 статті 5 цих процесуальних законів,\~суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (тобто позивач при зверненні до суду самостійно перевіряє відповідність обраного ним способу захисту вимогам закону чи договору). Верховний Суд зазначає, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Ефективним способом захисту права є такий, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (постанова Верховного Суду у справі № 916/3156/17 від 4 червня 2019 р.). Суд доходить висновку, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту порушеного права. Щодо належності Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 зробила висновок про те, що право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним. Видається, що належність означає відповідність законодавству. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту своїх порушених прав, по тим підставам, що заявлені вимоги не є ефективним способом захисту, вони не знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, в такому вигляді не ґрунтуються на встановлених нормах цивільного законодавства України, оскільки позивачем не надано суду доказів, які б суд міг покласти в основу задоволення вимог позивача, як це передбачено статтями 77-81 ЦПК України, і тому не підлягають задоволенню. Конституцією України передбачено, що всі рівні перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (статті 24 та 129). Виходячи зі змісту ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є\~\~не обґрунтованими та не підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційне розміру задоволених позовних вимог, а в разі відмови в позові покладається на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed