Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача на свою користь завдані збитки у розмірі 31688,50 грн та судовий збір. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що 09 червня 2021 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АРКС» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 60107а1к3. Предметом договору були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Toyota», д.н.з. [NUMBER] . 01.08.2021 року о 10:00 [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Nissan», д.н.з. [NUMBER] , на вулиці Юнацька, у місті Києві, допустила зіткнення з автомобілем «Toyota», д.н.з. [NUMBER] . Внаслідок вищевказаної ДТП, транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. Відповідно до постанови Солом`янського районного суду міста Києва від 28.10.2021, [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, та відповідно винною у вчиненні дорожньо-транспортній пригоди. Із заявою про виплату страхового відшкодування звернувся страхувальник та надав усі необхідні документи. На підставі заяви було складено страховий акт ARX2862683 від 16.08.2021. АТ «СК «АРКС» здійснила виплату страхового відшкодування у розмірі 31688,50 грн. Цивільно-правова відповідальність на момент настання ДТП відповідача не була застрахована. Відтак до позивача перейшло право вимоги до відповідача. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 23.01.2023 у справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) сторін. Направлено позивачу копію ухвали про відкриття провадження у справі, а відповідачу - копію ухвали про відкриття провадження разом з копією позовної заяви та копіями доданих до неї матеріалів. Також відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву у 15-денний термін. 07.02.2023 до суду надійшов відзив, у якому відповідач просить зменшити ціну позову. В обґрунтування зазначає, що обсяг пошкоджень, які завдані в результаті ДТП не відповідають обсягу пошкоджень, заявлених позивачем та є перебільшені. При цьому, будь-яких доказів на підтвердження іншої суми стягнення не подає, будь-яких клопотань не заявляє. 14.02.2023 до суду надійшла відповідь на відзив, у якій позивач зазначає, що не всі пошкодження, які відбулись як результат ДТП можна встановити одразу на місці події, також працівник поліції не є суб`єктом оціночної діяльності, відповідно не може встановлювати характер пошкоджень та проводити оцінку таких пошкоджень. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше (ч.5 ст.279 ЦПК України). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою (ч. 6 ст. 82 ЦПК України). Постановою Солом`янського районного суду міста Києва від 28.10.2023 [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на неї стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн. Відповідно до змісту постанови, [PERSON] 01.08.2021 року, о 10:00 год., керуючи транспортним засобом марки «Nissan Juke», д.н.з. [NUMBER] , в м. Києві по вул. Юнацька, 1, під час руху заднім ходом, не впевнилась в безпечності, не звернулась за допомогою до інших осіб та скоїла зіткнення з автомобілем марки «Toyota Rav-4», д.н.з. [NUMBER] , що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п.10.9 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП. У суді [PERSON] вину у вчиненні правопорушення визнала повністю та пояснила, що вчинила його за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення. Постанова суду набрала законної сили. До суду позивачем надано копію акту про огляд транспортного засобу «Toyota Rav-4», д.н.з. [NUMBER] від 05.08.2021; копію рахунку-фактури № СМУ00025782 від 08.08.2021 на суму 31688,50 грн; копію ремонтної калькуляції № 1.003.21.0 від 08.08.2021 на суму 31688,50 грн. На підставі заяви страхувальника було складено страховий акт ARX2862683 від 16.08.2021. У матеріалах справи міститься копія рахунку страхового відшкодування та копія квитанції від 17.08.2021 на суму 31688,50, платник АТ «СК «АРКС», отримувач ТОВ «САМІТ МОТОРЗ УКРАЇНА», призначення платежу: страхове відшкодування згідно акту № ARX2862683, [PERSON] , ІПН [NUMBER] , рах. № [NUMBER] від 08.08.21. 13.10.2021 вих. № 0018438/ІНС представник позивача направив письмову претензію до відповідача з проханням перерахувати 31688,50 грн за відшкодування заподіяних збитків. На час розгляду справи відповідачем не надано доказів відшкодування шкоди у добровільному порядку. Таким чином, між сторонами виник спір щодо відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, у порядку страхового відшкодування. Частиною 2 ст.1187 ЦК України визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За приписами ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Постанова Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судам цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» №6 від 27 березня 1992 року роз`яснює, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі та майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі, особою, яка її заподіла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Згідно зі ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно зі ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. За ст.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно зі ст.28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана, зокрема, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. За ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Так, на основі принципу змагальності, враховуючи подання позивачем на підтвердження своїх вимог акту про огляд транспортного засобу, копію рахунку-фактури, копію ремонтної калькуляції на суму 31688,50 грн, тобто доведення суми відшкодування шкоди, відповідач зазначений розмір належними і допустимими доказами не спростував, відтак вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2481,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved