Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-02 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх неповнолітніх дітей: дочки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% встановленого прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи стягнення з дня подання заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття, допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Свої вимоги мотивувала тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який розірвано рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 16.02.2017 року. В цьому шлюбі в них народилося двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] , які знаходиться на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку не надає кошти на утримання дітей понад рік, хоча є здоровим та працездатним, інших утриманців не має та аліменти нікому не сплачує. Оскільки вони не можуть досягнути згоди з приводу способу виконання відповідачем обов`язку по утриманню їхніх неповнолітніх дітей, то вона вимушена звернутися в суд з даним позовом. В судове засідання позивачка не з`явилася, подала письмову заяву про розгляд даної справи без її участі, в якій вказала, що заявлені позовні вимоги підтримує та просить задоволити їх в повному обсязі, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач відзиву на позов не подавав, в судове засідання також не з`явився та не повідомив про причини своєї неявки, незважаючи на те, що про дату, час та місце розгляду справи був належно повідомлений у встановленому законом порядку шляхом направлення йому судової повістки рекомендованим листом з повідомленням про вручення, а також шляхом оголошення про виклик його до суду, розміщеним на офіційному сайті Долинського районного суду Івано-Франківської області 19.06.2023 року. За таких обставин, суд 03.07.2023 року постановив ухвалу про заочний розгляд даної справи у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що даний позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 даного Кодексу передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 2 ст. 182 цього ж Кодексу, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Пленум Верховного Суду України у п. 17 постанови від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснив, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі з 04.09.2009 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який вони розірвали, що підтверджується рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 16.02.2017 року (а.с. 7). Про те, що в цьому шлюбі в них народилося двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] , свідчать свідоцтва про їх народження серії [NUMBER] від 17.06.2010 року та серії [NUMBER] від 14.09.2011 року, видані виконкомом Витвицької сільської ради Долинського району Івано-Франківської області (а.с. 8,9). В судовому засіданні також встановлено, що неповнолітні діти: дочка [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] , проживають разом з матір`ю, позивачкою [PERSON] , що підтверджується витягом № 53 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 14.06.2023 року, що виданий Витвицькою сільською радою Долинського району Івано-Франківської області (а.с. 10). Суд вважає, що відповідач може надавати матеріальну допомогу (аліменти) на утримання своїх неповнолітніх дітей: дочки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , до досягнення ними повноліття, оскільки він є здоровим, працездатним, інших утриманців не має, про що ствердила в заяві позивачка. За таких обставин позов [PERSON] слід задоволити та стягнути на її користь з [PERSON] аліменти на утримання їх неповнолітніх дітей: дочки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, які стягувати з часу звернення в суд з даним позовом і до досягнення дітьми повноліття. У відповідності до вимог ст. 430 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України, в якій зазначено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. На підставі викладеного, ст.ст. 180-184,191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved