Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-02 00:00:00

В проваджені Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Маспо-В» про зобов`язання вчини певні дії. В обґрунтування позову позивач посилався на те, що позивач є власником приміщень за позиціями 213-214 літ. Ж-3 на II поверсі торговельного центру «Новий центр» за адресою [ADDRESS] загальною площею 120,2 кв.м. ТОВ «Маспо-В» здійснює надання експлуатаційних послуг з утримання нежитлових будівель ТДК «Новий Центр», розташованого за адресою: [ADDRESS] та ТК «Новий Центр», розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Липинського, 7б. 26.01.2021 позивачем були підписані Договори № 1106/НЦ та № 1107/НЦ з ТОВ «Маспо-В» про надання експлуатаційних послуг з утримання нежитлового будинку та відшкодування витрат балансоутримувача по оплаті спожитих комунальних послуг. Дані договори вступали в силу з 01.02.2021 та діяли до 31.01.2023. На даний момент дія договорів припинена. Додаткові угоди №2 до «Договору про надання експлуатаційних послуг з утримання нежитлового будинку та відшкодування витрат балансоутримувача по оплаті спожитих комунальних послуг №1106 та №1107 від 26 січня 2021 року» від 17 листопада 2022 року позивач не підписувала. 20.01.2023, 31.01.2023, 08.02.2023 та 20.02.2023 до ТОВ «Маспо-В» позивачем були зроблені запити на інформацію стосовно одержання від виконавця житлово-комунальних послуг інформації про надавані послуги. У відповідь на запити позивачу були направлені ряд документів, які не містять запитуваної інформації. У зв`язку з викладеним просить суд визнати бездіяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «Маспо-В» протиправною та зобов`язати вчинити певні дії, а саме: надати в паперовому вигляді повні відповіді на запити від громадянки [PERSON] , раніше спрямовані до юридичної особи з назвою «Товариство з обмеженою відповідальністю «МаспоВ», на які не було надано відповідей, а саме на запити від 20.01.2023, 31.01.2023, 08.02.2023 та 20.02.2023. Протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями від 14.04.2023 вказану справу передано в провадження судді Батманової В.В. (а.с. 116). Ухвалою судді Батманової В.В. від 17.04.2023 року вищезазначену позовну заяву було залишено без руху і позивачу запропоновано усунути недоліки протягом трьох днів з дня отримання даної ухвали, які були усунуті вчасно та ухвалою судді Батманової В.В. від 15 травня 2023 року (після закінчення чергової відпустки головуючої по справі) було відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в спрощеному провадженні без повідомленням сторін (а.с. № 131). Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позову у зв`язку з його безпідставністю та не обґрунтованістю, крім того відповідачем було наголошено на тому, що позивачу надано вичерпну відповідь на запитувану нею інформацію та нею обрано неналежний спосіб захисту права. Також відповідач зазначив, що позивач не надала суду належних доказів відправлення її заяв на адресу відповідача. Позивачем надана відповідь на відзив, в якій вона заперечує проти доводів викладених у відзиві та просить задовольнити позов з підстав у ньому викладених. Суд, вивчивши думку сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази за принципами ст. 89 ЦПК України, приходить до наступних висновків. \~ \~ \~ \~Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України та законами України. Встановлено, що позивач є власником приміщень за позиціями 213-214 літ. Ж-3 на II поверсі торговельного центру «Новий центр» за адресою [ADDRESS] загальною площею 120,2 кв.м. ТОВ «Маспо-В» здійснює надання експлуатаційних послуг з утримання нежитлових будівель ТДК «Новий Центр», розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Глинки, 1 та ТК «Новий Центр», розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Липинського, 7б. 26.01.2021 позивачем були підписані Договори № 1106/НЦ та № 1107/НЦ з ТОВ «Маспо-В» про надання експлуатаційних послуг з утримання нежитлового будинку та відшкодування витрат балансоутримувача по оплаті спожитих комунальних послуг. Дані договори вступали в силу з 01.02.2021 та діяли до 31.01.2023. 20.01.2023 (а.с. 22), 31.01.2023 (а.с. 23), 08.02.2023 (а.с. 34) та 20.02.2023 (а.с. 76) до ТОВ «Маспо-В» позивачем були зроблені запити на інформацію стосовно одержання від виконавця житлово-комунальних послуг інформації про надавані послуги. Відповідачем надані копії листів від 20.02.2023 та 27.02.2023 разом із додатками до них, відповідно до яких позивачу надана відповідь стосовно запитуваної нею інформації (а.с. № 174-180). Разом із тим як вбачається із відповідей в них не міститься інформація, відображена у запитах позивача. Суд критично ставиться до посилань відповідача на те, що позивачем не надано доказів направлення запитів на адресу позивача, оскільки у відзиві зазначено про те, що відповідач надав повні відповіді на запити позивача. Відповідно до п.4 ст.4 Закону України « Про захист прав споживачів» визначено, що споживачі під час укладання, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання…продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на необхідну, доступну та своєчасну інформацію державною мовою про продукцію…її виробника (виконавця, продавця). Відповідно до ст. 42 Конституції України держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів робіт та послуг. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Серявін та інші проти України", заява N 4909/04, від 10 лютого 2010 року). За таких обставин, аналізуючи правовідносини, що склалися між сторонами, та правові норми, що їх регулюють, оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для визнання бездіяльності відповідача та зобов`язання його вчинити дії та відповідно і для задоволення позову, оскільки позивачу не надані відповіді на запитувану нею інформацію. Обговорюючи питання щодо розподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України з огляду на те, що позивачка при пред`явленні позову була звільнена від сплати судового збору на підставі ст. 2 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь держави судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 073 грн. 60 коп., що є мінімальною ставкою судового збору на 2023 за немайновими вимогами. На підставі викладеного, Закону України «Про захист прав споживачів»,

Outcome: approved