Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-06 00:00:00

Свою позовну заяву обґрунтовувала зокрема тим, що вона народилася [INFO] . Дошлюбне прізвище у неї було [PERSON] . В 1981 році вона зареєструвала шлюб з [PERSON] . Після укладення шлюбу вона обрала прізвище [PERSON] . З 1969 року до укладення шлюбу, вона проживала з [PERSON] в громадянському шлюбі, і [INFO] у них народився син [PERSON] . Свідоцтво про його народження їм було видане Піщанською сільською радою Кременчуцького району російською мовою, в ньому син записаний як [PERSON] , його батько: [PERSON] , та вона, його мати - [PERSON] . В подальшому, при видачі сину паспорта, його прізвище було записано українською мовою як [PERSON] . В усіх документах, за його життя прізвище сина українською мовою вказане як [PERSON] , зокрема, у його паспорті серія [NUMBER] , виданому Кременчуцьким РВ УМВС України в Полтавській області 26.07.2005 року прізвище сина вказане українською мовою [PERSON] , російською мовою - [PERSON] ; у Свідоцтві про право власності на нерухоме майно, виданому Піщанською сільською радою Кременчуцького району 31.07.2008 року, син записаний як [PERSON] ; вона, інша співвласниця нерухомості - як [PERSON] ; аналогічно записані її прізвище та прізвище сина у Витязі КМБТІ про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 07.08.2008 року. У Свідоцтві про смерть сина його прізвище позначене як [PERSON] . Розбіжності в написанні її прізвища та прізвища сина, пояснює неоднаковим перекладом з російської мови прізвища « [PERSON] » на українську. В заяві про видачу паспорта форми 1 одержувач паспорта повинен був зазначити відомості про батьків. Вона зверталась до органу ДМС з заявою про видачу їй копії заяви сина [PERSON] ф.1 про видачу паспорта, але відповіді не отримала. Таким чином, [PERSON] , який народився [INFO] в селі Кривуші Кременчуцького району Полтавської області, та який помер [INFO] , є її рідним сином. Її син [PERSON] був зареєстрований в [ADDRESS] по день його смерті, що підтверджується довідкою виконкому Піщанської сільської ради від 30.05.2023 року вих.№10-11/462. Домогосподарство в [ADDRESS] , належить їй та синові в рівних частках, що підтверджується копією Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Піщанською сільською радою Кременчуцького району 31.07.2008 року, Витягом КМБТІ про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 07.08.2008 року. Вказане домоволодіння вона з сином успадкували після смерті її чоловіка [PERSON] . В період з 18.07.1989 року по 02.12.2019 року, вона проживала в [ADDRESS] , де і була зареєстрована. 15.02.2009 року в будинку по [ADDRESS] , де проживав її син, сталася пожежа. Ця обставина підтверджена довідкою ГУ ДСНС України у Полтавській області від 17.05.2023 року вих.№61-20.13-1214/61-20.01. Після пожежі, проживання в будинку [ADDRESS] стало неможливим: вогнем було знищено кришу, двері, вікна будинку, тому син [PERSON] з другої половини лютого 2009 року став, постійно проживати у неї в її квартирі в [ADDRESS] . Проживав він разом з нею по день його смерті - по [INFO] . Викладене підтверджене актом, складеним моїми колишніми сусідами та засвідченим головою ОСББ №48 міста Кременчука. Після смерті сина [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з 1/2 частки домоволодіння по [ADDRESS] . Звернувшись 5 червня 2023 року до приватного нотаріуса Кременчуцького, районного нотаріального округу Цемаха В.А. з заявою про видачу свідоцтва про прийняття спадщини після померлого [PERSON] , вона отримала постанову від 05.06.2023 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вказана постанова вмотивована нормами ст.1261, ч.3 ст. 1268 ЦК України. Відмовляючи у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус вказав, що вона заяву про прийняття спадщини у встановлений строк не подала, та не підтвердила документально факт родинних відносин з спадкодавцем, через різне написання прізвища її померлого сина та її прізвища Отже, від встановлення факту постійного проживання її разом із сином на час відкриття спадщини після його смерті, та від встановлення факту родинних відносин з спадкодавцем, залежить виникнення її особистих та майнових прав, а тому вона вважає, що вказаний факт може бути встановлений в судовому порядку, бо іншого порядку для визнання цього факту, ніж судовий не існує. На підставі вищевикладеного, просила суд ухвалити рішення, яким: - Встановити факт, що [PERSON] , [INFO] , уродженець села Кривуші Кременчуцького району Полтавської області, який помер [INFO] , є рідним сином [PERSON] . - Встановити факт постійного проживання [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини в [ADDRESS] . Позивач в судове засідання не з`явилася. На адресу суду надіслала заяву про розгляд справи без її участі. Просила суд задовольнити позов. Відповідач та треті особи в судове засідання не з`явилися. На адресу суду надіслали заяви про розгляд справи без їх участі. Проти задоволення позову не заперечували. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що позивач народилася [INFO] . Дошлюбне прізвище у неї було [PERSON] . В 1981 році вона зареєструвала шлюб з [PERSON] , що підтверджується копією Свідоцтва про шлюб, виданого 30.01.1981 року відділом ЗАЦС Крюківського райвиконкому міста Кременчука, актовий запис №41. Після укладення шлюбу вона обрала прізвище [PERSON] . З 1969 року до укладення шлюбу, вона проживала з [PERSON] в громадянському шлюбі, і [INFO] у них народився син [PERSON] . Свідоцтво про його народження їм було видане Піщанською сільською радою Кременчуцького району російською мовою; в ньому син записаний як [PERSON] , його батько: [PERSON] , та вона, його мати - [PERSON] . В подальшому, при видачі сину паспорта, його прізвище було записано українською мовою як [PERSON] . В усіх документах, за його життя прізвище сина українською мовою вказане як [PERSON] , зокрема, у його паспорті серія [NUMBER] , виданому Кременчуцьким РВ УМВС України в Полтавській області 26.07.2005 року прізвище сина вказане українською мовою [PERSON] , російською мовою - [PERSON] ; у Свідоцтві про право власності на нерухоме майно, виданому Піщанською сільською радою Кременчуцького району 31.07.2008 року, син записаний як [PERSON] ; вона, інша співвласниця нерухомості - як [PERSON] ; аналогічно записані її прізвище та прізвище сина у Витязі КМБТІ про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 07.08.2008 року. У Свідоцтві про смерть сина його прізвище позначене як [PERSON] . Розбіжності в написанні її прізвища та прізвища сина, пояснює неоднаковим перекладом з російської мови прізвища « [PERSON] » на українську. В заяві про видачу паспорта форми 1 одержувач паспорта повинен був зазначити відомості про батьків. Вона зверталась до органу ДМС з заявою про видачу їй копії заяви сина [PERSON] ф.1 про видачу паспорта, але відповіді не отримала. Факт її споріднення з сином [PERSON] підтверджено наступним чином: Свідоцтвом про народження сина [PERSON] , її Свідоцтвом про шлюб, документами про те, що вона і покійний син [PERSON] є співвласниками домогосподарства по [ADDRESS] . Таким чином, [PERSON] , який народився [INFO] в селі Кривуші Кременчуцького району Полтавської області, та який помер [INFO] , є її рідним сином. Її син [PERSON] був зареєстрований в [ADDRESS] по день його смерті, що підтверджується довідкою виконкому Піщанської сільської ради від 30.05.2023 року вих.№10-11/462. Домогосподарство в [ADDRESS] , належить їй та синові в рівних частках, що підтверджується копією Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Піщанською сільською радою Кременчуцького району 31.07.2008 року, Витягом КМБТІ про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 07.08.2008 року. Вказане домоволодіння ми з сином успадкували після смерті її чоловіка [PERSON] . В період з 18.07.1989 року по 02.12.2019 року, вона проживала в [ADDRESS] , де і була зареєстрована. 15.02.2009 року в будинку по [ADDRESS] , де проживав її син, сталася пожежа. Ця обставина підтверджена довідкою ГУ ДСНС України у Полтавській області від 17.05.2023 року вих.№61-20.13-1214/61-20.01. Після пожежі, проживання в будинку [ADDRESS] стало неможливим: вогнем було знищено кришу, двері, вікна будинку, тому син [PERSON] з другої половини лютого 2009 року став, постійно проживати у неї в її квартирі в [ADDRESS] . Проживав він разом з нею по день його смерті - по [INFO] . Викладене підтверджене актом, складеним моїми колишніми сусідами та засвідченим головою ОСББ №48 міста Кременчука. Після смерті сина [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з 1/2 частки домоволодіння по [ADDRESS] . Звернувшись 5 червня 2023 року до приватного нотаріуса Кременчуцького, районного нотаріального округу Цемаха В.А. з заявою про видачу свідоцтва про прийняття спадщини після померлого [PERSON] , вона отримала постанову від 05.06.2023 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вказана постанова вмотивована нормами ст.1261, ч.3 ст. 1268 ЦК України. Відмовляючи у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус вказав, що вона заяву про прийняття спадщини у встановлений строк не подала, та не підтвердила документально факт родинних відносин з спадкодавцем, через різне написання прізвища її померлого сина та її прізвища Отже, від встановлення факту постійного проживання її разом із сином на час відкриття спадщини після його смерті, та від встановлення факту родинних відносин з спадкодавцем, залежить виникнення її особистих та майнових прав, а тому вона вважає, що вказаний факт може бути встановлений в судовому порядку, бо іншого порядку для визнання цього факту, ніж судовий не існує. Частиною п. 5 ч.2 ст. 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в. порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У Постанові Пленуму В СУ № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються* справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують, юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення, особистих чи майнових прав громадян , чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення , заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення . Згідно ч. 2 статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або* припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не' визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про5 встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2). перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6)' належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові,! місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або! дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок | надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб,. якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Отже, від встановлення факту родинних стосунків між мною та [PERSON] , факту проживання мене разом із моїм сином на час відкриття спадщини, залежить виникнення моїх особистих та майнових прав як спадкоємця на. спадщину, яка відкрилася після смерті мого сина, а тому вказані факти Можуть бути встановлені в судовому порядку. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня, 2008 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за, правилами позовного провадження. Оскільки нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, існує спір про право, який має розглядатися в * позовному провадженні за участю усіх заінтересованих осіб. Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця, права на спадщину (ч. З ст. 1296 ЦК України). Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права,] оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти| спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення! успадкованого права власності у встановленому законом порядку. Треті особи онук [PERSON] та вдова її сина [PERSON] є можливими спадкоємцями 1-ї черги за законом. З огляду на вказані вище положення закону, постанову Пленуму ВСУ,( обставини існування інших спадкоємців, відмову нотаріуса в видачі свідоцтва про право на спадщину, мої вимоги підлягають розгляду в позовному, а не в окремому (безспірному) провадженні. , Стаття 1216 ЦК України визначає, що спадкуванням є перехід прав та| обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших 1 осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. 4.1,2 ст. 1220 ЦК України визначають, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). 4.1 ст. 1221 ЦК України визначено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1233 вищевказаного Кодексу заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом' має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від ЗО травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у раз: відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, тощо. Пункт 23 вищевказаної Постанови Пленуму визначає, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджене відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. На підставі викладеного та

Outcome: approved