Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-16 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідача. 09.05.2023 року [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Ковальчук О.В., звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Свої позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Разом з нею проживає малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , і знаходиться на її утриманні, а відповідач матеріальної допомоги не надає. Виходячи з викладеного, позивач просила суд розірвати шлюб, укладений 12.10.2019 року між нею та відповідачем, зареєстрований виконавчим комітетом Сторожницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про що зроблено відповідний актовий запис №13; стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 6000,00 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позову до суду і до досягнення дитиною повнолітнього віку. 08.07.2023 року представник відповідача адвокат Васильчук А.Ю. подав до суду відзив на позовну заяву. Вказав, що підстави для розірвання шлюбу відсутні. Стягнення аліментів в розмірі 6000,00 грн. є необґрунтованим, так як відповідач [PERSON] не працевлаштований, не має стабільного доходу, а час від часу підробляє на тимчасово сезонних роботах на території Словацької республіки, щомісячно несе витрати на лікування свого онкохворого батька [PERSON] . У випадку ухвалення судом рішення про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини, просив визначити їх у розмірі 3000 грн. щомісячно. Пояснення сторін в судовому засіданні , У судове засідання сторони, їх представники не з`явилися. Представниками обох сторін подані заяви про розгляд справи в їх відсутності. Судом на підставі частини другої\~статті 247\~ЦПК у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Інші процесуальні дії у справі. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.05.2023 справу передано на розгляд на судді Голяні О.В. Ухвалою суду від 10.05.2022 року відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою суду від 12.06.2023 року сторонам надано строк на примирення тривалістю один місяць, у зв`язку із чим провадження у справі зупинено до закінчення строку на примирення. Ухвалою суду від 17.07.2023 року поновлено провадження у цивільній справі. Фактичні обставини, встановлені судом. 12.10.2019 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Сторожницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про що зроблено відповідний актовий запис №13, що стверджується долученим до справи оригіналом свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 12.10.2019 року. Від вказаного шлюбу у сторін є спільна малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією долученого до матеріалів справи свідоцтва про народження серії [NUMBER] . На момент розгляду справи сторони проживають окремо. Оцінка Суду. Щодо розірвання шлюбу. Згідно із частиною першою статті 110\~Сімейного\~кодексу\~України (далі СК) позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною другою статті 112\~СК передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В свою чергу відповідно до статті 51 Конституції України, частини першої статті 24\~СК шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Як вбачається з матеріалів справи, спільне подружнє життя у сторін не склалося, вони припинили шлюбні стосунки і поновлювати їх не мають наміру, примирення і збереження сім`ї є неможливим. Вжиті судом заходи до примирення сторін результату не дали. За таких обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя, суд знаходить підстави для розірвання шлюбу, оскільки його збереження суперечило б інтересам сторін. Щодо стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Право дитини на належне утримання передбачено низкою норм законодавства України. Так, частиною першою та другою статті 27 Конвенції про права дитини визначено,\~що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки\~або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7, ч.8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. У відповідності до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У статті 182 СК України передбачені обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Таким чином, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину є встановленою Законом гарантією для забезпечення інтересів дитини. Законом України\~«Про Державний\~бюджет України\~на 2023\~рік» встановлено\~прожитковий мінімум\~для дітей\~віком до\~6\~років -\~2272\~гривні; дітей віком від 6 до 18 років - 2833 гривні. При цьому,\~статтею 184 СК України\~врегульовано питання щодо визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно з вказаною статтею\~СК України\~суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Оскільки на теперішній час малолітня дитина постійно проживає разом з позивачем, суд вважає, що позивач має право на отримання аліментів від батька дитини, який повинен виконувати свій обов`язок щодо утримання дитини належним чином. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ст. 81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом; кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу для своїх вимог. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачем не наведено якихось конкретних обставин, які б свідчили про його матеріальний стан, стан здоров`я, наявність у нього інших дітей. Доказів про фінансування лікування батька [PERSON] не надано. Отже, даних, які могли вказувати на неможливість або істотність обмеження відповідача сплачувати аліменти на утримання своєї дитини, судом не встановлено. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує стан здоров`я відповідача, який є здоровим молодим працездатним чоловіком /протилежного не доведено/, має можливість заробляти своєю працею на утримання у відповідній мірі своєї малолітньої дитини, не позбавлений вживати активних заходів для постійного працевлаштування, в том числі на території Словацької Республіки, де розмір середньої заробітної плати вище, ніж на території України /https://index.minfin.com.ua/ua/labour/salary/world/slovakia/. Закон не містить вимоги визначення точного розміру аліментів суто як половини відповідного розміру прожиткового мінімуму на дитину, відповідні розміри прожиткового мінімуму є не абсолютними величинами (базою) для визначення розміру аліментів, а можуть слугувати лише певним орієнтиром при вирішенні питання, яким суд не зв`язаний з огляду на фактичні обставини справи. На переконання суду, з урахуванням фактичних обставин справи, розмір аліментів в розмірі 4000 грн. щомісяця буде узгоджуватися з вимогами закону, відповідатимуть інтересам дитини, покриватимуть суттєву частину витрат на дитину і не порушуватимуть як законні інтереси платника аліментів, так і законні інтереси їх отримувача. Такий розмір аліментів забезпечуватиме реальну, ефективну участь платника аліментів у забезпеченні потреб дитини. Необхідно також враховувати, що за наявності для того підстав, істотної зміни обставин тощо, сторони не позбавлені права ставити в подальшому питання про зміну розміру стягуваних аліментів, зміну способу стягнення, участь у додаткових витратах і т.ін., а також вирішувати питання про аліменти на дитину відповідно до положень ст.ст.\~189,\~190 СК України. Розподіл судових витрат між сторонами. За змістом статті 141 ЦПК України судовий збір за позовну вимогу про розірвання шлюбу покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, згідно з квитанції «ТАСКОМБАНК» від 09.05.2023 року позивачкою було сплачено за позовну вимогу про розірвання шлюбу 1073,60 грн. судового збору, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст.ст.133,141 ЦПК України\~з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 1073,60 грн. за позовну вимогу про стягнення аліментів.

Outcome: partial