Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-16 00:00:00

12 червня 2023 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути на його користь з [PERSON] аліменти на його утримання як повнолітньої дитини, що продовжує навчання, в розмірі частини з усіх видів доходів відповідача до закінчення його навчання, тобто до досягнення 23-х років. В обґрунтування пред`явлених вимог позивач зазначає, що шлюб між його матір`ю, [PERSON] , та батьком [PERSON] розірвано 30.06.2010. Позивач зазначає, що після досягнення повноліття проживає з матір`ю, не одружений, не працює, навчається на І курсі НТУ «ХПІ» на денній формі навчання. Відсутність утримання у зв`язку з досягненням повноліття ставить його в скрутне матеріальне становище, так як він не може працювати у зв`язку з навчанням на денній формі. Відповідач добровільно надавати допомогу відмовляється, а крім нього на утриманні матері знаходиться його неповнолітній брат. Ухвалою суду від 15 червня 2023 року у справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У судове засідання позивач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. Через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Відповідач у судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позову не заперечував. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 08 червня 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Фрунзенського районного управління юстиції міста Харкова батьком [PERSON] , [INFO] , записаний [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] . (а.с.5) Згідно довідки № 66-04-160/103 від 28.04.2023, виданої Національним технічним університетом «Харківський політехнічний інститут», [PERSON] є студентом першого курсу денної форми навчання, освітнього рівня «бакалавр», який навчається за спеціальністю 153 «Мікро-та наносистемна техніка» за освітньою програмою «Мікро-та наносистемна техніка» групи ІКМ-422, Навчально-науковий інститут комп`ютерного моделювання, прикладної фізики та математики Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут», вищого навчального закладу IV рівня акредитації. Термін навчання 01.09.2022-30.06.2026. Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку. Статею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно статті 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Статтею 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК ( 2947-14 ) право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. Згідно зі статтею 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно ч.1 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Судом беззаперечно встановлено, що повнолітній [PERSON] є студентом денної форми навчання, а тому не має можливості самостійно заробляти кошти. Відповідач не заперечує проти задоволення позову та не заперечує проти стягнення аліментів у визначеному в позові розмірі. Суд враховує, що обов`язок утримувати повнолітніх дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Враховуючи наведені норми матеріального права, встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити повністю та стягнути аліменти на утримання повнолітньої дитини в розмірі частини усіх видів доходів відповідача. Враховуючи положення ст.191 СК України стягнення аліментів слід розпочати з часу пред`явлення позову, а саме з 12.06.2023 року і до закінчення сином навчання -30.06.2026, але не більше ніж до досягнення 23 років. На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню по справам про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Позивача звільнено від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Тому з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1073,60 грн. На підставі ст. ст.180, 182,192 СК України,

Outcome: approved