Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-05 00:00:00

1. Зміст позовних вимог. В серпні 2022 року Бориспільська окружна прокуратура Київської області, діючи в інтересах держави в особі Золочівської сільської ради Бориспільського району, звернулась до суду з вказаним позовом, яким просить: скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №25378418 від 19 жовтня 2015 року з одночасним припиненням права приватної власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,1000 га з кадастровим номером 3220882600:04:006:1705, яка розташовується на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області, а також усунути перешкоди у здійсненні Золочівською сільською радою Бориспільського району права користування та розпорядження земельною ділянкою площею 0,1000 га з кадастровим номером 3220882600:04:006:1705 шляхом її повернення з незаконного володіння [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог Бориспільська окружна прокуратура вказала на те, що в ході досудового розслідування кримінального провадження №12017110100000576 від 16 березня 2017 року та проведення моніторингу даних публічної кадастрової карти України було виявлено порушення вимог земельного законодавства під час виділення земельної ділянки на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області. Наказом ГУ Держземагенства у Київській області №10-1518/15-15-сг від 26 лютого 2015 року був затверджений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON] для індивідуального садівництва на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району та надано у власність земельну ділянку площею 0,1000 га з кадастровим номером 3220882600:04:006:1705 із земель державної власності на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району. На підставі цього наказу ГУ Держземагенства у Київській області відомості про земельну ділянку з кадастровим номером 3220882600:04:006:1705 були внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Проте, вказаний наказ ГУ Держземагенства у Київській області був виданий з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки спірна земельна ділянка накладається на землі водного фонду, а саме на 100 метрову прибережну захисну смугу озера Острівки (Млинне), що знаходиться в заплавній частині річки Дніпро. Вказуючи на те, що спірна земельна ділянка не могла бути надана у приватну власність, оскільки відноситься до земель водного фонду, щодо неї встановлено спеціальний правовий режим - обмежено в обороті, передача її у приватну власність відбулась з порушенням встановленого законом порядку, керівник Бориспільської окружної прокуратури просив позовні вимоги задовольнити. 2. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 серпня 2022 року було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче засідання (а.с.45-46). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 березня 2023 року було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті (а.с.153). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06 липня 2023 року, занесеною до протоколу судового засідання, суд вирішив проводити заочний розгляд цивільної справи, на підставі ч.1 ст.280 ЦПК України. 3. Ставлення учасників справи до позовних вимог. Прокурор Бориспільської окружної прокуратури Гайфуліна Н.П. підтримала пред`явлений позов та наполягала на його задоволенні в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Золочівський сільський голова направив до суду заяву, якою просив задовольнити пред`явлений позов у повному обсязі та розглянути цивільну справу без присутності представника сільської ради (а.с.106). [PERSON] у судове засідання не з`явилася та відзив на позов не надала. Про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Представник ГО «СТ «Економіст» Логвінов М.М. підтримав пред`явлений позов та просив суд його задовольнити. 4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Встановлено, що наказом ГУ Держземагенства у Київській області №10-1518/15-15-сг від 26 лютого 2015 року був затверджений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального садівництва [PERSON] на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області та надано у власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,1000 га з кадастровим номером 3220882600:04:006:1705 для індивідуального садівництва із земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташовану території на Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області (а.с.23). Згідно рішення державного реєстратора Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області Камлик С.О. №25378418 від 19 жовтня 2015 року право власності на земельну ділянку площею 0,1000 га з кадастровим номером 3220882600:04:006:1705, яка розташовується на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області, було зареєстровано за [PERSON] , що підтверджується копією Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №306417063 від 02 серпня 2022 року (а.с.24-26). 12 жовтня 2018 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , внаслідок чого змінила своє дошлюбне прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.108). Правовідносини, які виникли між сторонами по справі регулюються гл.12 «Землі водного фонду», гл.23 «Захист прав на землю» ЗК України. 5. Норми права та судова практика, якими суд керується при вирішенні спору. 5.1. норми матеріального права Згідно з пунктом д) ч.4 ст.84 ЗК України до земель державної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать, зокрема землі водного фонду, крім випадків, визначених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.58 ЗК України до земель водного фонду належать землі, зайняті: а) морями, річками, озерами, водосховищами, іншими водними об`єктами, болотами, а також островами, не зайнятими лісами; б) прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм, крім земель, зайнятих лісами; в) гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами та каналами, а також землі, виділені під смуги відведення для них; г) береговими смугами водних шляхів; ґ) штучно створеними земельними ділянками в межах акваторій морських портів. Відповідно до змісту ч.2 ст.59 ЗК України громадянам та юридичним особам за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть безоплатно передаватись у власність замкнені природні водойми (загальною площею до 3 гектарів). Власники на своїх земельних ділянках можуть у встановленому порядку створювати рибогосподарські, протиерозійні та інші штучні водойми. Згідно з ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У відповідності до ч.2 ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду, сформульованих у пункті 70 постанови від 28 листопада 2018 року у справі №504/2864/13-ц, у пункті 80 постанови від 12 червня 2019 року у справі №487/10128/14-ц, у пункті 96 постанови від 11 вересня 2019 року у справі №487/10132/14-ц, у пункті 45 постанови від 07 квітня 2020 року у справі №372/1684/14-ц та у пункті 51 постанови від 23 листопада 2021 року у справі №359/3373/16-ц, заволодіння громадянами та юридичними особами землями водного фонду всупереч вимогам ЗК України та ВК України (перехід до них права володіння цими землями) є неможливим. Розташування земель водного фонду вказує на неможливість виникнення приватного власника, а отже, і нового володільця, крім випадків, передбачених у статті 59 ЗК України. Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц (провадження № 14-2цс21) вказала, що питання розмежування віндикаційного та негаторного позовів висвітлювалось в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №653/1096/16-ц (провадження №14-181цс18). Зокрема, в пункті 39 зазначено, що визначальним критерієм для розмежування віндикаційного та негаторного позовів є наявність або відсутність в особи права володіння майном на момент звернення з позовом до суду; в пункті 89 зазначено, що особа, яка зареєструвала право власності на об`єкт нерухомості, набуває щодо нього всі правоможності власника. З огляду на усталену практику Великої Палати Верховного Суду, з метою більш чіткого і ясного викладення своєї правової позиції Велика Палата Верховного Суду вважала доцільним частково відступити від зазначених висновків шляхом такого уточнення: визначальним критерієм для розмежування віндикаційного та негаторного позовів є відсутність або наявність у позивача володіння майном; відсутність або наявність в особи володіння нерухомим майном визначається виходячи з принципу реєстраційного підтвердження володіння; особа, до якої перейшло право власності на об`єкт нерухомості, набуває щодо нього всі правоможності власника, включаючи право володіння. 5.2. норми процесуального права. Згідно з ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За правилами ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. 6. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. Згідно листа ДП «Державний картографо-геодезичний фонд України» вих. №21 від 23 червня 2021 року (а.с.28-29) вбачається, що спірна земельна ділянка з кадастровим номером 3220882600:04:006:1705 повністю накладається на землі водного фонду, а саме на водну поверхню та 100 метрову прибережну захисну смугу озера Острівки (Млинне). Крім цього, згідно висновку експерта за результатами проведення земельно-технічного дослідження №20619/21-41 від 01 вересня 2021 року земельна ділянка площею 0,1000 га з кадастровим номером 3220882600:04:006:1705, власником якої є [PERSON] , накладається на землі водного фонду, а саме: площею 0,0796 га на водне плесо та площею 0,0204 га на прибережну захисну смугу озера та дренажного каналу (а.с.58-87). Вказані обставини в своїй сукупності свідчать про набуття земельної ділянки у власність [PERSON] з порушенням положення ст.84 ЗК України. Оскільки, вказана земельна ділянка за чинним законодавством не може бути передана у приватну власність громадян. Відповідачем не надано жодних інших доказів або доводів, які б суперечили наведеному або спростовували їх. З цієї підстави, суд вважає, що належить скасувати рішення державного реєстратора №25378418 від 19 жовтня 2015 року про державну реєстрацію права власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,1000 га з кадастровим номером 3220882600:04:006:1705, з цільовим призначенням - для індивідуального садівництва, розташована на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області. Встановлено, що спірна земельна ділянка площею 0,1000 га, з цільовим призначенням - для індивідуального садівництва, з кадастровим номером 3220882600:04:006:1705 для індивідуального садівництва, розташована на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області, безпідставно та неправомірно вибула із володіння держави. Тому право власності держави, в особі Золочівської сільської ради Бориспільського району, підлягає захисту шляхом зобов`язання [PERSON] повернути спірну земельну ділянку на користь Золочівської сільської ради Бориспільського району. Разом з цим, судом не встановлено підстав для задоволення позовних вимог в частині вимоги про припинення права власності [PERSON] спірну земельну ділянку. Зважаючи на те, що рішення суду про скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності свідчить про припинення права власності на вказаний об`єкт нерухомого майна. 7. Розподіл судових витрат. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З платіжного доручення №913 від 17 червня 2022 року (а.с.39) вбачається, що при пред`явленні позову до суду Київською обласною прокуратурою було сплачено судовий збір у розмірі 4962 гривень. Пред`явлений позов задоволений. З огляду на це, з [PERSON] на користь Київської обласної прокуратури належить стягнути судовий збір у розмірі 4962 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: partial