Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-13 00:00:00

[PERSON] в інтересах якої діє представник - адвокат Тетева-Родюк Ірина Олександрівна, звернулася до Нетішинського міського суду Хмельницької області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на час навчання. В обґрунтування позову зазначається, що з 29.06.2004 по 18.03.2021 сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який на теперішній час проживає у Польщі разом із позивачем та продовжує навчання на заочно/дистанцій формі на першому курсі у Центрі дистанційного навчання ПрАТ «ВНЗ «Міжрегіональна Академія управління персоналом» із терміном навчання з 12.09.2022 по 31.03.2027. У зв`язку з цим повнолітній син сторін не має змоги влаштуватися на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток, тому вимушений перебувати на повному матеріальному забезпечені матері. Наразі позивач несе усі витрати, пов`язані із навчанням сина, а саме на: проїзд до місця навчання, підручники, харчування, навчальні матеріали, одяг, оплату самого навчання тощо. Відповідач матеріальної допомоги сину не надає, хоча має таку можливість, позаяк працює та має постійний дохід, при цьому не маючи на утриманні інших дітей. З огляду на вказані обставини позивач просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на час навчання сина у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) [PERSON] щомісячно, починаючи з дня подання цього позову і до закінчення навчання чи до досягнення позивачем двадцяти трьох років - у залежності від того, яка з цих обставин настане першою. 23.05.2023 суддею було відкрите провадження у справі та визначено її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с. 31). Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від останніх не надійшло, відзиву на позов належним чином повідомлений про розгляд справи відповідач не подав. Відповідно до ч. 1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з тим, що належним чином повідомлений про розгляд справи відповідач відзиву на позов не подав, у той час як сторона позивача не заперечувала проти вирішення справи у заочному порядку, розгляд справи здійснювався на підставі наявних у справі доказів, про що судом була постановлена відповідна ухвала. Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані докази як окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , який разом із матір`ю зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , проте фактично проживає з позивачем за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9, 12, 13, 14, 15, 16-17, 18-19). На теперішній час повнолітній син сторін [PERSON] продовжує навчання за заочною/дистанційною формою та є студентом першого курсу Центру дистанційного навчання ПрАТ «ВНЗ «Міжрегіональна Академія управління персоналом» із терміном навчання з 12.09.2022 по 31.03.2027 (а.с. 20). Із контракту на навчання у Приватному акціонерному товаристві «Вищий навчальний заклад «Міжрегіональна Академія управління персоналом» від 12.09.2022, укладеного між цим закладом та [PERSON] вбачається, що Академія бере на себе обов`язок за рахунок коштів студента здійснювати платне навчання за заочною/дистанційною формою в Інституті дистанційного навчання за спеціальністю «Дизайн» строком на 4 роки 6 місяців з 12.09.2022, при цьому вартість навчання за рік складає 12000 грн (а.с. 21-22). Згідно з довідкою АТ КБ «ПриватБанк» про видачу готівкових коштів від 11.05.2023 [PERSON] 15.09.2022 сплатила 9836,07 грн за навчання сина (а.с. 23). Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той із батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом було встановлено, що [PERSON] , який є сином сторін і на даний час досяг віку 18 років (і в той же час йому не виповнилося 23 років), продовжує навчатися за заочною/дистанційною формою у Центрі дистанційного навчання ПрАТ «ВНЗ «Міжрегіональна Академія управління персоналом». Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. У визначенні розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Вказаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 24.02.2016 у справі № 6-1296цс15, який суд враховує під час розгляду та вирішення цієї цивільної справи з огляду на положення ч. 4 ст. 263 ЦПК України. Отже суд враховує, що законодавчо визначена можливість платника аліментів надавати матеріальну допомогу своїм повнолітнім доньці, сину не пов`язана з наявністю або відсутністю у відповідача офіційних джерел доходу, а витікає насамперед з обставин, пов`язаних безпосередньо із самим платником - його працездатністю, станом здоров`я тощо, а також інших обставин на його боці, які мають враховуватися судом. Відповідач не надав відзиву та будь-яких доказів, що підтверджують його непрацездатність, незадовільний стан здоров`я або інші обставини, що свідчать про неможливість надання відповідачем матеріальної допомоги своєму повнолітньому сину у зв`язку із продовженням ним навчання. З урахуванням цього, беручи до уваги принцип рівності обов`язків батьків щодо утримання повнолітньої сина, який продовжує навчання, суд вважає за необхідне задовольнити позов повністю та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на час навчання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу (заробітку) [PERSON] щомісяця, починаючи з 15.05.2023 і до припинення навчання [PERSON] у ПрАТ «ВНЗ «Міжрегіональна Академія управління персоналом», але не більше, ніж до досягнення [PERSON] двадцяти трьох років. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки суд дійшов висновку про необхідність повного задоволення позову, а позивач при зверненні з позовом до суду була звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн. Крім того, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання цього рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved