Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом. Просить суд стягнути з [PERSON] на користь позивача 22 042,05 гривень матеріальної шкоди, 10 000,00 гривень моральної шкоди та стягнути судові витрати по справі з підстав, викладених в позовній заяві. Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги визнав частково, а саме -в сумі 22 042,05 гривень та судові витрати на проведення експертизи в сумі 3 000,00 гривень. Розгляд справи проводиться судом на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заявлений позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи у їх сукупності і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до частин 1, 2 статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) витрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода). Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. 07 вересня 2022 року о 11:06 годин, в м. Луцьку вул. Домни Гордіюк,49, водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом «ВАЗ 2107» д.н.з. [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «ВАЗ 21063» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який рухався попереду. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 вересня 2022 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень. Цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу «ВАЗ 2107» д.н.з. [NUMBER] застрахована не була. Відповідно до ч. 2 статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку Відповідно до висновку експерта № -06-2023 від 25 лютого 2023 року судового експерта Семенюка В.М. було визначено вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «ВАЗ 21063» державний номерний знак [NUMBER] . Відповідно до висновку експерта № -06-2023 від 25 лютого 2023 року судового експерта Семенюка В.М. було визначено вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «ВАЗ 21063» державний номерний знак [NUMBER] станом на 10 лютого 2023 року в розмірі 22 042,05 гривень. Внаслідок зазначених обставин, у відповідача [PERSON] як особи, винної в ДТП та за заподіяння матеріальної шкоди, виник обов`язок щодо відшкодування завданої матеріальної шкоди за наслідками ДТП, яка мала місце 07 вересня 2022 року. Стороною відповідача позовні вимоги в цій частині визнані в повному обсязі. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову в цій частині. Щодо позовної вимоги про відшкодування завданої моральної шкоди, то вона підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Положеннями статті 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Звертаючись до суду, [PERSON] обґрунтовує свої вимоги пошкодженням належного йому майна, завданням душевних страждань, порушенням нормальних життєвих умов і звичок. В суду не виникає сумніву, що внаслідок вищевказаних обставин, позивачу [PERSON] було завдано моральної шкоди. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму ВСУ № 4 від 31.03.95 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Згідно п.105 Рішення Європейського суду з прав людини по справі по справі «Смірнова проти Росії» від 24.07.2003 вказано, що «Суд зауважує, що деякі форми нематеріальної шкоди, включаючи моральні страждання, за самою їхньою природою не завжди можна підтвердити конкретними доказами (рішення у справі «Абдулазіз, Кабалес і Балкандалі проти Сполученого Королівства» (Abdulaziz, Cabales and Balkandali v. the United Kingdom) від 28 травня 1985 року, серія А, № 94, п. 96). Але це не заважає Суду присуджувати грошову компенсацію, якщо у нього є розумні підстави вважати, що заявник зазнав моральної травми, яка потребує такого відшкодування. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів Позивачем на засадах змагальності сторін належним чином мотивовано та доведено суду заподіяння йому моральної шкоди, що не викликає в суду будь-яких сумнівів. Однак, враховуючи характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, частковим визнанням стороною відповідача позовних вимог в цій частині, суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди у розмірі 10 000,00 гривень є завищеними, та їх розмір не знайшов свого об`єктивного підтвердження в ході розгляду справи. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову в цій частині та стягнення з відповідача на користь позивача 300,00 гривень на відшкодування моральної шкоди. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом при розгляді справи встановлено, що позивачем при зверненні до суду з позовом було понесено та документально підтверджено судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 073,60 гривень (а.с. 1). А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача понесених і документально підтверджених судових витрат по сплаті судового збору, в сумі - 1 073,60 гривень. Відповідно до ч. 6 ст. 139 ЦПК України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.. Судом при розгляді справи встановлено, що позивачем було понесено та документально підтверджено судові витрати у зв`язку з підготовкою експертних висновків на замовлення сторони, в загальній сумі 3 000,00 гривень. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача понесених і документально підтверджених судових витрат у зв`язку з підготовкою експертних висновків на замовлення сторони, в сумі 3 000,00 гривень.

Outcome: partial