Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-16 00:00:00

ЛКП «ТФ «Львівспецкомунтранс» 12.05.2023 року звернулося в Залізничний районний суд м.Львова з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за послуги\~з вивезення\~побутових відходів\~за період\~з 01.05.2020\~року до\~31.03.2023\~року у\~розмірі 1608,29 грн. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що між ЛКП «ТФ «Львівспецкомунтранс» та відповідачем було укладено договір про надання послуг з вивезення побутових відходів №371 від 01.01.2014 року. Згідно з умовами вказаного договору ЛКП «ТФ «Львівспецкомунтранс» зобов?язується згідно з графіком надавати послуги з вивезення побутових відходів, а відповідач зобов?язується своєчасно оплачувати послуги у строки і на умовах, передбачених цим договором. Згідно п.26 Договір автоматично пролонгований, та жодних заяв чи повідомлень про відмову чи припинення договору від відповідача не надходило. Проте, відповідач не виконує обов?язки, покладені на нього, у зв?язку з чим утворилася заборгованість перед ЛКП «ТФ «Львівспецкомунтранс» за надані послуги з вивезення побутових відходів за період з 01.05.2020 року до 31.03.2023 року в розмірі 1608,29 грн. У зв`язку з наведеним, просить позов задовольнити. Ухвалою судді Залізничного районного суду м. Львова від 31.05.2023 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії такої ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач у встановлений судом строк не надав до суду відзив на позовну заяву, а тому суд на підставі ч.8 ст.178\~ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Ухвалою Залізничного районного суду м.Львова від 07.06.2023 року було відмовлено у клопотанні представника позивача про розгляд справи у судовому засідання з повідомленням сторін, оскільки характер спірних відносин та предмет доказування, як вбачається із позовних вимог, не вимагає проведення судового засідання з повідомленням сторін. Згідно з ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ч.2 ст.281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими главою 11 Заочний розгляд справи. За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін, дослідивши подані у справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до положень ст.13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зі змісту\~ст.76-80\~ЦПК України\~доказами є\~будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці\~дані встановлюються\~такими засобами: письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; висновками\~експертів; показаннями свідків. Докази повинні відповідати ознакам належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність достатності. Статтями 12, 81\~ЦПК України визначено,\~що цивільне\~судочинство здійснюється\~на засадах\~змагальності сторін,\~кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~передбачених цим\~Кодексом.\~Докази подаються\~сторонами та\~іншими учасниками\~справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі\~ст.89\~ЦПК України\~суд оцінює\~докази за\~своїм внутрішнім\~переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~об`єктивному та\~безпосередньому дослідженні\~наявних у\~справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що 01.01.2014 року між ЛКП «ТФ «Львівспецкомунтранс» та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання послуг з вивезення побутових відходів №371, згідно з яким нарахування за послуги з вивезення твердих побутових відходів за адресою: [ADDRESS] (а.с.10). Відповідно з п.1 Договору про надання послуг з вивезення побутових відходів №371 від 01.01.2014 року виконавець зобов?язується згідно з графіком надавати послуги з вивезення побутових відходів, а споживач зобов?язується своєчасно оплачувати послуги у строки і на умовах, передбачених цим договором. Згідно з п.2,9 вказаного Договору виконавець надає споживачеві послуги з вивезення твердих побутових відходів. Оплата здійснюється згідно договору не пізніше ніж до 20 числа місяця, що настає за місяцем у якому надавалися послуги. Відповідно до акту взаємних розрахунків за період з 01.05.2020 року по 31.03.2023 року між ЛКП «ТФ «Львівспецкомунтранс» та відповідачем [PERSON] сума заборгованості відповідача по оплаті наданих послуг з вивезення побутових відходів за вказаний період складає 1608,29 грн. (а.с.6-7). Згідно з п.26, 27 Договору про надання послуг з вивезення побутових відходів №371 від 01.01.2014 року договір вважається таким, що продовжений, якщо за місяць до закінчення строку її дії одна із сторін не заявила про відмову від договору або його перегляд. Дія договору припиняється у випадках, передбачених чинними нормативно-правовими актами. Відповідач від послуг з вивезення побутових відходів у встановленому чинним законодавством порядку не відмовлявся, заяв чи повідомлень про припинення договору від нього не надходило. Жодного разу не звертався до позивача із запереченнями щодо боргу, що кожного місяця вказується в рахунках. Отже, між позивачем та відповідачем склалися зобов?язальні правовідносини з приводу надання житлово-комунальних послуг. За положеннями ч.1 ст.13 ЦК України\~цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Питання надання послуг з вивезення побутових відходів регулюються спеціальним законодавством, а саме: Житловим кодексом України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги»,\~Законом України «Про відходи». Приписами п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про\~житлово-комунальні\~послуги» визначено, що до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Відповідно до вимог п.1,5 ч.2 ст.7 Закону України «Про\~житлово-комунальні\~послуги» індивідуальний споживач зобов?язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Нормою ч.1 ст.9 Закону України «Про\~житлово-комунальні\~послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно з приписами ч.1, 3, 4 ст.25 Закону України «Про\~житлово-комунальні\~послуги» споживачі зобов?язані укласти договір про поводження з побутовими відходами з особою, визначеною у встановленому законодавством порядку. Критерієм якості послуг з вивезення побутових відходів є дотримання графіка вивезення побутових відходів, дотримання правил надання послуг з поводження з побутовими відходами, дотримання вимог законодавства щодо надання послуг з вивезення побутових відходів. Послуга з поводження з побутовими відходами надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з поводження з побутовими відходами, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. «б» ч. 1 ст.15 Закону України «Про відходи» громадяни України, іноземці та особи без громадянства зобов?язані дотримуватися вимог цього Закону та інших нормативно-правових актів у сфері поводження з відходами; вносити в установленому порядку плату за послуги з поводження з побутовими відходами; виконувати інші обов?язки, передбачені законами, щодо запобігання забрудненню навколишнього природного середовища відходами. Згідно з ч.1, 2 ст.509\~ЦК України зобов?язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов?язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов?язку. Відповідно до статей 525, 526\~ЦК України зобов?язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов?язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст.599\~ЦК України зобов?язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч.1 ст.530\~ЦК України якщо у зобов?язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов?язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Порушенням зобов?язання, відповідно до ч.1 ст.610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов?язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Виходячи з наведеного та враховуючи, що порушені права позивача в результаті неотримання оплати за надані послуги підлягають судовому захисту, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача заборгованість за надані послуги з вивезення побутових відходів, яка утворилась з 01.05.2020 року по 31.03.2023 року у розмірі 1608,29 грн. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України із відповідача на користь позивача підлягає стягнення 2684 грн. понесених судових витрат зі сплати судового збору (а.с.5).

Outcome: approved