Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-27 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. Представник позивача [PERSON] адвокат Яременко І.О. подав до суду позовну заяву до територіальної громади села Кологори в особі Бібрської міської ради Львівського району Львівської області (відповідач), в якій просить визнати за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] право на земельну частку (пай) на території Соколівської сільської ради Жидачівського району Львівської області, площею 1,94 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ № 0187023 від 30.08.2017. В обґрунтування позовних вимог щодо предмета спору покликається на те, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого, входило право на земельну частку (пай) на території Соколівської сільської ради площею 1,94 умовних кадастрових гектари згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ № 0187023 від 30.08.2017. [PERSON] був зареєстрований в [ADDRESS] до дня своєї смерті, що наступила [INFO] . Разом з ним до дня його смерті і на день смерті проживав його син [PERSON] . Заповіт від [PERSON] посвідчено у виконкомі Соколівської сільської ради за реєстром №36 від 07.08.2000 в користь сина [PERSON] . На момент смерті [PERSON] , окрім позивача, інших спадкоємців за заповітом чи осіб, які б претендували на обов`язкову частку у спадщині не було. Матір позивача померла значно швидше. Оскільки позивач постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, не заявляв про відмову від спадщини, то на підставі ч.3 ст.1268 Цивільного кодексу України, він вважається таким, що її прийняв. 29.03.2023 позивач звернувся до приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті свого батька [PERSON] , однак нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальних дій з причини відсутності у позивача оригіналу правовстановлюючого документу на земельну частку (пай) на території Соколівської сільської ради, що належала померлому і є спадковим майном. Відповідач правом на подання відзиву не скористався. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, однак представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, підтримання позовних вимог у повному обсязі та незаперечення проти заочного розгляду справи. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, хоч повідомлений про дату, час і місце його проведення належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про розгляд справи за його відсутності або про відкладення розгляду справи не подав. Заяви, клопотання, подані учасниками справи. Представником позивача подано заяву про розгляд підготовчого засідання за відсутності його та позивача і призначення справи до судового розгляду по суті (а.с.21), заяву про розгляд справи за відсутності його та позивача, підтримання заявлених вимог у повному обсязі та незаперечення проти ухвалення заочного рішення (а.с.28). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 06.04.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.17-18). Ухвалою підготовчого засідання від 11.05.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.22). Ухвалою судового засідання від 28.06.2023 постановлено проводити заочний розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (а.с.29). Позиція суду. Суд, з`ясувавши обставини, на які сторона позивача посилається як на підставу позовних вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. 07.08.2008 [PERSON] склав заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що за законом матиме право заповів своєму синові [PERSON] (а.с.9). Згідно з свідоцтвом про смерть від 30.03.2023 [PERSON] помер [INFO] у с. Кологори Жидачівського району Львівської області (а.с.7). Згідно з довідкою Соколівської сільської ради №400 від 18.10.2017 [PERSON] був зареєстрований в [ADDRESS] до дня своєї смерті, що наступила [INFO] . Разом з ним до дня його смерті і на день смерті проживав його син [PERSON] . Заповіт від [PERSON] посвідчено у виконкомі Соколівської сільської ради за реєстром №36 від 07.08.2000 в користь сина [PERSON] (а.с.8). Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №71718912 від 07.03.2023, після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася, свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с.10). Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЛВ №0187023 від 30.08.1997 та витягом із книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Жидачівською РДА по Соколівській сільській раді, виданого Відділом у Жидачівському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 04.09.2017, встановлено, що за [PERSON] зареєстровано право на земельну частку (пай) розміром 1,94 умовних кадастрових гектарів на території Соколівської сільської ради. Сертифікат серії ЛВ №0187023 зареєстрований 30.08.2017. Підстава для видачі сертифіката: розпорядження голови Жидачівської райдержадміністрації від 13.05.1997 №281 (а.с.11, 12). Постановою приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу від 29.03.2023 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, яке він має намір успадкувати (а.с.14). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивача права на майно у порядку спадкування за заповітом та перешкоди у належному юридичному оформленні цього права у позасудовому порядку через невизнання його нотаріусом, який відмовив позивачу у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину. Норми права, які застосував суд. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Так, згідно з приписами частини 1 статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно з приписами частини 1 та 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до приписів статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Також, суд застосував норми статей 1216, 1218, 1220, 1225, 1233, 1235, 1236 ЦК України, які передбачають поняття спадкування, склад спадщини та її відкриття, спадкування права на земельну ділянку, поняття заповіту, а також право заповідача на призначення спадкоємців та на визначення обсягу спадщини, що має спадкуватися за заповітом. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Узагальнені обставини, встановлені судом. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що [PERSON] на час відкриття спадщини (день його смерті) належало право на земельну частку (пай), розміром 1,94 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, яка розташована на території Соколівської сільської ради відповідно до сертифіката серії ЛВ №0187023, виданого на підставі розпорядження голови Жидачівської райдержадміністрації від 13.05.1997 №281 та зареєстрованого 30.08.2017 у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №159. За життя [PERSON] 07.08.2000 зробив особисте розпорядження, склавши заповіт, яким все належне йому майно на день смерті заповів своєму синові [PERSON] . На час відкриття спадщини заповіт не змінено та не скасовано. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Суд зауважує, що з огляду на час смерті [PERSON] спадкування відбулося за правилами, встановленими ЦК України. [PERSON] є єдиним спадкоємицею, визначеним у заповіті, та вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки на час її відкриття постійно проживав разом з спадкодавцем і не заявляв про відмову від спадщини. Таким чином, [PERSON] має обґрунтоване право на земельну частку (пай), яке набув у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , однак позбавлений можливості юридично оформити це право у визначений законом позасудовий спосіб у нотаріуса через відмову останнього у вчиненні нотаріальних дій. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, а також зважаючи на те, що особисте майнове право [PERSON] не визнається, відтак позивач має законні сподівання на судовий захист цього права в силу приписів статті 16 ЦК України, у зв`язку з чим і звернувся до суду, тому суд, з огляду на обґрунтованість та підставність позову, вважає, що позов слід задовольнити повністю. На підставі статей 392, 1216, 1218, 1223, 1225, 1233, 1235, 1236, 1268 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved