Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , якому просить стягнути з відповідача на її користь завдану дорожньо-транспортною пригодою матеріальну шкоду в розмірі 93384,95 грн, 5000 грн моральної шкоди, 992,40 грн судового збору та 2700,00 грн витрат на проведення експертного автотоварознавчого дослідження. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що 14.12.2021 о 15 год 29 хв у м. Чернігові по вул. Старобілоуська, 61-а, відповідач керував транспортним засобом Mercedes-Benz, д.н.з. [NUMBER] , та рухався по вул. Старобілоуська зі сторони вул. Ріпкинська в бік вул. В.Чорновола та на нерегульованому перехресті нерівнозначних доріг не надав переваги в русі транспортному засобу Mazda, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , яка рухалась по головній дорозі вул. Жабинського-вул. Старобілоуська, 61А, внаслідок чого трапилось зіткнення. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п. 16.11 Правил дорожнього руху. За даним фактом відносно [PERSON] складений протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП. Постановою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 28.07.2022 у справі № 751/9433/21 встановлено вину відповідача [PERSON] у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Цивільна правова відповідальність відповідача була застрахована в ПАТ СК «ЕТАЛОН» на суму 130000,00 грн, франшиза 2600,00 грн. Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу від 13.08.2022, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Mazda, д.н.з. [NUMBER] , внаслідок його пошкодження у ДТП 14.12.2021, у тому числі з урахуванням розміру втрати товарної вартості у сумі - 0,00 грн, станом на дату оцінки складає 220 784,95 грн. Позивач звернулась до ПАТ СК «ЕТАЛОН» за виплатою страхового відшкодування, внаслідок чого їй проведено виплату страхового відшкодування в рамках ліміту укладеного договору з відповідачем у сумі 127400,00 грн. Таким чином відповідач повинен доплатити різницю між фактичним розміром завданої шкоди і розміром страхового відшкодування у сумі 93384,95 грн. Вказує, що у зв`язку зі шкодою її майну, заподіяною відповідачем, їй було спричинено негативні емоції і переживання, в подальшому вона вимушена втрачати зусилля та час на поновлення попереднього стану транспортного засобу, а привичний уклад життя було порушено у зв`язку з відсутністю протягом тривалого часу транспортного засобу. Виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, вважає, що 5000 грн відповідає характеру спричиненої з вини відповідача моральної шкоди. Ухвалою судді від 23.12.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Ухвалою судді від 01.06.2023 розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначеного справу до судового розгляду. У судове засідання позивач не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи та відзив на позов не надав. Згідно ст. 223 ЦПК України, суд ухвалює рішення у відсутність учасників справи на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд доходить наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 15.09.2021, власником автомобіля «Mazda CX-9», р.н. [NUMBER] , є [PERSON] (а.с.24). 14.12.2021 сталась дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля «Mercedes-Benz», р.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «Mazda CX-9», р.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження (а.с. 4). Постановою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 28.07.2022 встановлена вина [PERSON] у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження у справі закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП (а.с. 5-6). За нормами ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Отже, наявність вини в діях [PERSON] у настанні дорожньо-транспортної пригоди, в даному випадку, встановлена і не підлягає доказуванню. Цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] на момент ДТП була застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР 2086055, страховик ПАТ СК "ЕТАЛОН", забезпечений транспортний засіб - «Mercedes-Benz», р.н. [NUMBER] , страхувальник [PERSON] , строк дії з 19.07.2021 по 18.07.2022, ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну потерпілого - 130000,00 грн, розмір франшизи - 2600,00 грн (а.с. 3). ПАТ СК «ЕТАЛОН» виплатило [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 127400 грн (а.с. 51-53). Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу № 58 від 13.08.2022, вартість матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу - автомобіля легкового «Mazda CX-9», р.н. [NUMBER] , внаслідок його пошкодження у ДТП 14.12.2021, у тому числі з урахуванням розміру втрати товарної вартості у сумі - 0,0 грн, станом на дату оцінки - 13.08.2022 складає 220784,95 грн (а.с. 7-25) За вказане автотоварознавче дослідження [PERSON] сплатила 2700,00 грн (а.с. 26, 27). Відповідно до положень ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. Згідно ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування у повному обсязі, до яких відносяться витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до положень ст.ст. 22, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст.1192, 1194 ЦК України страховик несе обмежену відповідальність, та відшкодовує оцінену шкоду з урахування коефіцієнта фізичного зносу та франшизи. Шкоду, пов`язану з утратою товарної вартості транспортного засобу, страховик не відшкодовує. У разі недостатності страхового відшкодування для повного відшкодування завданої шкоди саме винна особа зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням. У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. Аналогічні по суті висновки викладено Верховним Судом у постановах від 14 лютого 2018 року у справі № 754/1114/15-ц (провадження № 61-1156св 18), від 13 червня 2019 року у справі № 587/1080/16-ц (провадження № 61-20762св18), від 17 жовтня 2019 року у справі № 370/2787/18 (провадження № 61-11244св19), від 30 жовтня 2019 року у справі № 753/4696/16-ц (провадження № 61-30908св18), від 21 лютого2020 року у справі № 755/5374/18 (провадження № 61-14827св19) та від 22 квітня 2020 року у справі № 756/2632/17 (провадження № 61-12032св19). Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд вирішує цивільний спір на засадах змагальності із застосуванням принципу диспозитивності в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем відзив на позов не подано, а також не надано доказів щодо сплати матеріальної шкоди, не спростовано її розміру, а тому суд виходить з об`єму наданих позивачем доказів відповідно до ст.ст. 76, 81 ЦПК України. Оскільки вартість майнового збитку, завданого [PERSON] пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача, перевищує виплачений позивачу розмір страхового відшкодування, а також з огляду на встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, тому з [PERSON] , як винної особи, на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди та отриманим страховим відшкодуванням у сумі 93384,95 грн (220784,95 грн - 127400,00 грн). Щодо позовної вимоги позивача про стягнення з відповідача моральної шкоди, суд доходить наступного висновку. У пункті 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зазначено, що обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Відповідальність заподіювача шкоди без вини може мати місце лише у випадках, спеціально передбачених законодавством. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до п.п. 3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я та в порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушення стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. З урахуванням викладеного, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд враховує характер та обсяг фізичних і душевних страждань, яких зазнав позивач у зв`язку з протиправною поведінкою щодо нього, характеру немайнових втрат (їх тривалості і можливості відновлення), тяжкість вимушених змін у особистому житті, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, суд доходить висновку, що розмір моральної шкоди, завданої позивачу внаслідок протиправної поведінки відповідача, слід визначити у розмірі 5 000 грн, що буде відповідати принципу розумності, виваженості та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений ст. 141 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. Позивачем понесені та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 992,40 грн, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч.ч. 6, 8, 9 ст. 139 ЦПК України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. У разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на оплату послуг експерта, спеціаліста, перекладача, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонами. Позивачем сплачено 2700,00 грн за проведення автотоварознавчого дослідження. Клопотань про зменшення розміру витрат на оплату послуг експерта зі сторони відповідача не надходило. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2700,00 грн витрат за автотоварознавче дослідження. На підставі викладеного, ст.ст. 11, 16, 22, 23, 1166, 1167, 1187, 1194 ЦК України,

Outcome: approved