Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-29 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Львівської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Вказує на те, що вона є донькою [PERSON] , яка померла [INFO] на тимчасово окупованій території України, а саме в м. Євпаторія, Автономна Республіка Крим. З метою отримання свідоцтва про смерть належного зразка, позивачем було подано заяву про встановлення факту смерті на окупованій території. Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 16.12.2022 р. заяву було задоволено. 18.04.2023 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Львові Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції було видано свідоцтво про смерть матері позивача [PERSON] . Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, зокрема, 1/3 частина квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 02.05.2023 р. позивач звернулась до Третьої Львівської державної нотаріальної контори Львівської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак 02.05.2023 р. їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з пропущенням 6-ти місячного терміну подачі заяви. Своєчасно звернутися до вказаної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини позивач не змогла у зв`язку з тим, що не було можливості отримання свідоцтва про смерть матері [PERSON] належного зразка, оскільки вона померла на тимчасово окупованій території і необхідно було пройти процедуру встановлення факту смерті на окупованій території. Із заявою про те, що вона відмовляється від спадщини, [PERSON] в нотаріальну контору не зверталась. Спадщину згодна прийняти. Вважає, що дані обставини є поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини. Позивач подала до суду заяву, відповідно до якої позов підтримала з підстав, викладених у ньому, просила задоволити. Представник відповідача Львівської міської ради в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Відтак, суд вважає причини неявки представника відповідача неповажними. Є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, потрібність дачі особистих пояснень представником відповідача відсутня, а відтак, суд вважає можливим проводити судове засідання та винести рішення по справі у відсутності зазначеного представника. Відповідно до ч.1\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому\~ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частинами 1 та 3\~статті 13 ЦПК\~встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. При цьому, виходячи з положень\~ст. 16 ЦК України\~особа звертається до суду за захистом свого порушеного права. Перевіривши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступних міркувань. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є донькою [PERSON] , що підтверджується копією\~свідоцтва про\~народження №\~ [NUMBER] . [INFO] [PERSON] померла на тимчасово окупованій території України, а саме в м. Євпаторія, Автономна Республіка Крим. На той час факт смерті матері позивача - [PERSON] підтверджувався свідоцтвом про смерть від 07.06.2022 p., яке було видано окупаційною владою. З метою отримання свідоцтва про смерть належного зразка, пзивачем [PERSON] було подано заяву про встановлення факту смерті на окупованій території. Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 16.12.2022 р. заяву [PERSON] було задоволено. 18.04.2023 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Львові Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції було видано свідоцтво про смерть [PERSON] . Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно. 02.05.2023 р. позивач [PERSON] звернулась до Третьої Львівської державної нотаріальної контори Львівської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. 02.05.2023 р. позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з пропущенням 6-ти місячного терміну подачі заяви. \~ \~ \~ \~Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Згідно зі ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Статтею 1272 ЦК України встановлено, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як роз`яснено в Постанові Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У постанові Верховного Суду України 26.09.2012 року по справі №6-85цс-12 зазначається, що правила ч.3 ст.1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст.76 ЦПК України). У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК для прийняття спадщини. Суд прийшов до висновку, що знайшло своє підтвердження обґрунтування позивача про правомірність позовних вимог про надання додаткового строку для прийняття ним спадщини. Встановлено, що позивач не могла своєчасно звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у зв`язку з тим, що не було можливості отримання свідоцтво про смерть матері позивача - [PERSON] належного зразка, оскільки вона померла на тимчасово окупованій території і необхідно було пройти процедуру встановлення факту смерті на окупованій території. Із заявою про те, що [PERSON] відмовляється від спадщини, остання в нотаріальну контору не зверталась, спадщину готова прийняти. Таким чином, є всі законні підстави для задоволення позовних вимог. Додатковий строк для прийняття спадщини позивачу суд встановлює у три місяці.

Outcome: approved