Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-03 00:00:00

У жовтні 2022 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача про зменшення розміру аліментів. В обґрунтування позовних вимог вказує, що рішенням Чуднівського районного суду Житомирської області від 13.11.2018 року було розірвано його шлюб з відповідачем. Судовим наказом вказаного суду від 11.07.2018 року з позивача стягуються на користь відповідача на утримання їхньої доньки - [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/4 частини з його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно. 23.05.2020 року [PERSON] було укладено шлюб з [PERSON] , від якого [INFO] народилась донька - [PERSON] , що свідчить про те, що в сімейному стані позивача відбулися зміни, у зв`язку з чим останній не в змозі сплачувати аліменти в розмірі, призначені судом, оскільки і друга дитина потребує належного догляду. Окрім цього, на даний час позиває є єдиним, хто працює в сім`ї, оскільки дружина знаходиться в декретній відпустці. Також останній змушений фінансово допомагати своєму батьку [PERSON] , який має інвалідність другої групи та ніде не працює. В ухвалі про відкриття провадження у справі судом вирішено питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Ухвалу про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з доданими до неї документами відповідач отримала особисто засобами поштового зв`язку. Відповідач відзиву на позовну заяву, інших заяв чи клопотань до суду не подавала. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Рішенням Чуднівського районного суду Житомирської області, справа 294/435/18 від 13.11.2018 року, яке набрало законної сили 14.12.2018, шлюб сторін розірвано (а.с.7). Згідно судового наказу, справа № 294/929/18, виданого Чуднівським районним судом Житомирської області з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини - дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця, до досягнення дочкою повноліття, тобто до [INFO] (а.с.8). 23.05.2020 року позивач зареєстрував шлюб з [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Житомирським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) (а.с.9). [INFO] у подружжя народилась донька - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] , виданим 25.05.2022 Відділом реєстрації актів цивільного стану Франкфурта на Майні (а.с.10-11). Згідно довідки про реєстрацію особи громадянином України №536/1-71-22, виданої Генеральним консульством України у Франкфурті-на-Майні від 07.06.2022 року, [PERSON] 30.04.2022 зареєстрована громадянкою України (а.с.12). Згідно пенсійного посвідчення № [NUMBER] батько позивача - [PERSON] , [INFO] , має інвалідність 2- ї групи. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами 1-3 статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При визначенні розміру аліментів суд також має враховувати положення ст.182 СК України, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Верховний Суд України під час розгляду цивільної справи № 6-143цс13 на основі аналізу ст. ст. 181, 192 СК України зазначив, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. У зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, яку ратифіковано Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 83 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 № 2402-ІП, з відповідними змінами та доповненнями, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. З аналізу вищевказаних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і чи ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Згідно зі ст.ст. 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Отже, за змістом ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Разом з тим, ст. 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів лише за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного, і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів. Подібних висновків дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 21.07.2021 у справі №691/926/20 (провадження № 61-7627св21). Таким чином, особа, яка одержує аліменти одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. У свою чергу, особа, яка сплачує аліменти платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. Такий принцип рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини ґрунтується на нормах Конституції України, які проголошують, що усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах (ст. 21), громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками (ст. 24). Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи, що після видачі судового наказу Чуднівського районного суду Житомирської області від 11.07.2018 про стягнення з позивача аліментів на утримання дитини, [PERSON] , сімейний стан позивача змінився, оскільки в нього народилась донька - [PERSON] , в іншому шлюбі, то змінився і його майновий стан в бік погіршення. Народження у позивача дитини у другому шлюбі є достатнім доказом зміни його матеріального та сімейного стану, погіршення його матеріального становища, що беззаперечно впливає на його можливість сплачувати аліменти у раніше визначеному судом розмірі. Окрім цього, суд враховує той факт, що позивач має надавати фінансову допомогу своєму батьку [PERSON] , який має інвалідність 2-ї групи, ніде не працює та потребує значних коштів для постійного лікування. Відтак, суд приходить до висновку, що наявні правові підстави, передбачені ст. 192 СКУкраїни, для зменшення розміру аліментів, стягнутих з позивача на користь відповідача на підставі судового наказу Чуднівського районного суду Житомирської області, справа № 294/929/18 від 11.07.2018, з 1/4 до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) позивача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття. Зменшення розміру аліментів за даних обставин відповідатиме принципу справедливості, враховує баланс інтересів усіх дітей позивача, яких він зобов`язаний утримувати, та узгоджується з висновками, викладеними в постанові Верховного Суду від 29.07.2019 у справі №426/2444/12-ц, провадження № 61-32464св18, в постанові Верховного Суду від 15.04.2020 у справі № 409/2909/18, провадження № 61-20640св19. Сплата аліментів, як спосіб участі батьків в утриманні дитини, має на меті забезпечити її існування та розвиток. Відтак, при вирішенні питань щодо стягнення аліментів враховуються інтереси всіх неповнолітніх дітей позивача, а тому позовні вимоги про зменшення розміру аліментів підлягають задоволенню.

Outcome: approved