Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-27 00:00:00

\~\~\~\~\~\~ В провадженні Ленінського районного суду м. Запоріжжя перебувала цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 24.05.2023 року було задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. \~\~\~\~\~\~ Стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» заборгованість за кредитним договором № 4563257 від 02.08.2021 року у розмірі 52\~480 (п`ятдесят дві тисячі чотириста вісімдесят ) грн 00 коп. станом на 28.02.2023 року. Стягнуно з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» судовий збір в розмірі\~2684 грн 00 коп.,\~та витрати на правову допомогу в розмірі\~8000 грн. 00 коп. \~\~Представник позивача адвокат Крюкова М. В. звернулась до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення у справі, в якій просила вирішити питання за заявою про збільшення позовних вимог від 18.04.2023 року, відносно якої не прийнято рішення. Просить ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь позивача інфляційні втрати в сумі 14\~746,88 грн, три відсотки річних у розмірі 1997,12 грн. \~\~\~\~\~\~ Відповідно п. 3 ч. 1\~ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. \~\~\~\~\~\~ Згідно положень ч. 4\~ст. 270 ЦПК України\~для ухвалення додаткового судового рішення у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. \~\~\~\~\~\~ Вивчивши зміст поданої до суду заяви про ухвалення додаткового рішення, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності, суд приходить до наступного. В провадженні Ленінського районного суду м. Запоріжжя знаходилася цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. \~\~\~\~\~\~Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 24.05.2023 року було задоволено позов та стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» заборгованість за кредитним договором № 4563257 від 02.08.2021 року у розмірі 52\~480 (п`ятдесят дві тисячі чотириста вісімдесят ) грн 00 коп. станом на 28.02.2023 року, судовий збір в розмірі\~2684 грн 00 коп.,\~ витрати на правову допомогу в розмірі\~8000 грн. 00 коп. Відповідно ч. 1\~ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених\~ст. 430 цього Кодексу. \~ \~ \~ \~18.04.2023 року позивачем було подано заяву про збільшення позовних вимог, згідно якої позивач крім основної суму боргу, також, просить стягнути на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України інфляційні збитки за період з січня 2022 року по лютий 2023 року у розмірі 14\~746, 88 грн. три відсотки річних за період з 29.12.2021 по 06.04.2023 року в розмірі 1997,12 грн, та надає відповідний розрахунок вказаних сум. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 02.08.2021 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладено договір № 4563257 про надання споживчого кредиту. Між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст» 25.05.2022 укладено договір факторингу № 25-05/2022, згідно якого позивач набув права вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором. Положеннями\~статті 611\~ЦК України\~передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Зокрема,\~статтею 625 ЦК України\~врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Формулювання\~статті 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3 % річних не є неустойкою у розумінні положень\~статті 549 цього Кодексу. Отже, за змістом наведеної норми закону нараховані на суму боргу інфляційні втрати та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Відповідно до висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі N 444/9519/12 (провадження N 14?10цс18), від 4 липня 2018 року у справі N 310/11534/13-ц (провадження N 14-154цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі N 202/4494/16-ц (провадження N 14-318цс18), якщо банк використав право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 ЦК України, то такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом. Кредитодавець втрачає право нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку у разі пред`явлення вимоги до позичальника про дострокове погашення боргу на підставі\~статті 1050 ЦК України. Разом з тим права та інтереси кредитодавця в таких правовідносинах забезпечуються частиною другою\~статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Правовий аналіз положень статей\~526,\~599,\~611,\~625 ЦК України\~дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених\~статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі N 310/11534/13-ц (провадження N 14-154цс18), від 4 червня 2019 року у справі N 916/190/18 (провадження N 12-302гс18). Згідно п. 18, 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. Згідно п. 6-1 розділу IV\~"Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про споживче кредитування" у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після дня його припинення або скасування у разі прострочення споживачем виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У разі допущення такого прострочення споживач звільняється, зокрема, від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з причин інших, ніж передбачені\~частиною четвертою\~статті 1056-1\~Цивільного\~кодексу України,\~у разі\~невиконання зобов`язань\~за договором\~про споживчий\~кредит у\~період,\~зазначений у\~цьому пункті.\~Норми цього\~пункту поширюються,\~у тому\~числі,\~на кредити,\~визначені частиною\~другою статті\~3\~цього Закону.\~ Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за таким договором, підлягають списанню кредитодавцем". Загальна сума заборгованості за кредитним договором станом на 28.02.2023 року становить 52480,00 грн, з яких 16000,00 грн заборгованість за основним боргом, 36480,00 грн відсотки за користування кредитом. Тобто за вказаний період позивачем нараховані відсотки відповідно до умов кредитного договору, тому суд не вбачає підстав для застосування положень ч. 2 ст. 625 ЦК України. Крім того, враховуючи що з 24.02.2022 року в Україні продовжує діяти воєнний стан, відповідно п. 18, 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу. Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку щодо не можливості задоволення позовної вимоги про стягнення інфляційних збитків та трьох відсотків річних.

Outcome: dismissed