Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-06 00:00:00

08 лютого 2023 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «ЄАПВ») звернулося до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості\~за кредитними\~договорами. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 28 вересня 2020 року між товариством з\~обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» (далі ТОВ «ФК «ЦФР») та [PERSON] було укладено кредитний договір № 8674967562, за умовами якого ТОВ «ФК «ЦФР» надало відповідачці кредит у розмірі 33831 грн. 70 коп. Відповідачка своїх зобов`язань за вказаним кредитним договором, а саме зі сплати обов`язкових щомісячних платежів в рахунок повернення кредиту та відсотків за його користування, не виконувала, її заборгованість за вказаним договором складає 40242 грн. 64 коп., з яких 33831 грн. 70 коп. сума заборгованості за основною сумою боргу, 2 грн. 80 коп. сума заборгованості за річними відсотками, 6408 грн. 14 коп. сума заборгованості за щомісячними відсотками. 29 грудня 2021 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір відступлення прав вимоги № 20211229 за умовами якого до позивача перейшло право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників, укладеними між ТОВ «ФК «ЦФР» і боржниками, в тому числі й до [PERSON] в сумі 40242 грн. 64 коп. Крім того, позивач також посилається в позові на те, що 12 лютого 2020 року між товариством з\~обмеженою відповідальністю «СЛОН КРЕДИТ» (далі ТОВ «СЛОН КРЕДИТ») та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 237870, відповідно до якого ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» надало відповідачці кредит у розмірі 8000 грн., а остання зобов`язалася одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки передбачені кредитним договором. В подальшому ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» на підставі договору факторингу № 13042021 від 13 квітня 2021 року відступило право грошової вимоги за кредитними договорами, в тому числі й укладеного з [PERSON] , ТОВ «ФК «ЄАПБ» та останнє набуло право грошової вимоги до відповідачки, яка не виконувала свого обов`язку за вказаним кредитним договором та припинила повертати наданий їй кредит. Її заборгованість за вказаним договором складає 10364 грн. 29 коп. 29 коп., з яких: 5942 грн. 68 коп. сума заборгованості за основною сумою боргу, 4338 грн. 61 коп. сума заборгованості за відсотками, 83 грн. 00 коп. сума заборгованості за пенею. Посилаючись на викладене, а також, на те, що ТОВ «ФК «ЄАПВ» набуло право грошової вимоги до відповідачки в сумі 40242 грн. 64 коп. та 10364 грн. 29 коп., позивач просив стягнути з [PERSON] зазначені суми заборгованості. Учасники справи в судове засідання не з`явилися. Представник позивача направив до суду клопотання про розгляд справи за відсутності їх представника, в якому крім того, зазначив, що просить, на підставі наявних у справі доказів, позов ТОВ «ФК «ЄАПВ» задовольнити в повному обсязі. Представник відповідачки надав заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності відповідачки. 27 червня 2023 року представником відповідачки до суду був наданий відзив на позовну заяву, в якому представник просив позовні вимоги задовольнити частково, а саме за кредитним договором № 8674967562 від 28 вересня 2020 року стягнути з [PERSON] суму заборгованості у розмірі 25255 грн. 15 коп., оскільки саме ця сума визнається відповідачкою та підтверджується довідкою позивача про її отримання, в задоволенні\~позовних вимог за кредитним договором № 237870 від 12 лютого 2020 року представник просив відмовити в зв`язку з тим, що відсутні докази отримання відповідачкою кредитної суми за цим договором. 30 червня 2023 року представник позивача, надав до суду відповідь на відзив в якій просив відзив [PERSON] залишити без розгляду та задовольнити в повному обсязі позовні вимоги ТОВ «ЄАПБ». Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд дійшов такого. В судовому засіданні встановлено, що 12 лютого 2020 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та [PERSON] було укладено договір споживчого кредиту № 237870, відповідно до якого ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» надало відповідачці кредит у розмірі 8000 грн. строком на 547 днів до 12 серпня 2021 року із відсотковою ставною за перший день кредиту 25%, за усі наступні дні 85%. Відповідно до п. 1.2 зазначеного договору сума кредиту надається позичальнику шляхом перерахування кредитодавцем грошових коштів на банківський картковий рахунок позичальника не пізніше наступного робочого дня з дати підписання цього договору. Пунктом 2.2.2. вказаного договору передбачено, що ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» має право у будь який момент відступити свої права за цим договором третій стороні відповідно до вимог цивільного законодавства (а.с. 21-23). Заборгованість [PERSON] за вказаним договором за період з 13 квітня 2021 року по 31 грудня 2022 року становить10364 грн. 29 коп. 29 коп., з яких: 5942 грн. 68 коп. сума заборгованості за основною сумою боргу, 4338 грн. 61 коп. сума заборгованості за відсотками, 83 грн. 00 коп. сума заборгованості за пенею, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 26). 13 квітня 2021 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» уклало з ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» договір факторингу № 13042021, внаслідок чого позивач набув права кредитора у договорах, зазначених у Реєстрах боржників (а.с. 27-29). З витягу з Реєстру боржників до вказаного вище договору факторингу вбачається, що до реєстру боржників включено заборгованість [PERSON] за договором споживчого кредиту № 237870 від 12 лютого 2020 року в сумі 10364\~грн. 29 коп., яка складається з суми основного боргу в розмірі 5942 грн. 68 коп., заборгованості за відсотками в розмірі 4338 грн. 61 коп. та пені в розмірі 83 грн. (а.с. 31). Крім того, в судовому засіданні встановлено, що 28 вересня 2020 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 8674967562 за умовами якого ТОВ «ФК «ЦФР» надало відповідачці кредит у розмірі 33831 грн. 70 коп. строком 60 місяців з відсотковою ставкою 1,5 % на місяць та 31,32 % річних (а.с. 8). Підписавши вказаний кредитний договір [PERSON] доручила кредитодавцю виплатити/сплатити, за рахунок отриманого кредиту наступні суми грошових коштів: - 25255 грн. 15 коп. ТОВ «ФК «ЦФР» в рахунок погашення поточної заборгованості за її діючим кредитним договором № 3684409545 від 27 грудня 2019 року; - 7576 грн. 55 коп. ПАТ «Страхова компанія «ТАС», як оплату страхового платежу за договором страхування № 8674967562-С від 28 вересня 2020 року; - 800 грн. ПАТ «Страхова компанія «ТАС», як оплату страхового платежу за договором страхування № 8674967562-ЛО від 28 вересня 2020 року; - 200 грн. - ТОВ «ЦФР», як оплату за електронний ключ доступу до додатку «SUPPORT.UA», SU8674967562 від 28 вересня 2020 року. Відповідно до розрахунку заборгованості сума заборгованості за вказаним вище договором № 8674967562 становить 40242 грн. 64 коп., з яких 33831 грн. 70 коп. сума заборгованості за основною сумою боргу, 2 грн. 80 коп. сума заборгованості за річними відсотками, 6408 грн. 14 коп. сума заборгованості за щомісячними відсотками (а.с. 14). 29 грудня 2021 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір відступлення прав вимоги № 20211229 за умовами якого до позивача перейшло право вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними в реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржниками (а.с. 15-16. З витягу з Реєстру боржників до вказаного вище договору відступлення прав вимоги вбачається, що до реєстру боржників включено заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 8674967562 від 28 вересня 2020 року в сумі 40242 грн. 64\~коп.,\~яка складається\~з суми\~основного боргу\~в розмірі\~33831 грн. 70 коп., заборгованості за річними відсотками в розмірі 2 грн. 80 коп. та заборгованості за щомісячними відсотками в розмірі 6408 грн. 14 коп. (а.с. 17). Вирішуючи цивільно-правовий спір, що виник між сторонами, суд виходить з такого. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК України). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України). При цьому до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 514 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, вирішуючи спір, суд оцінює докази з урахуванням вимог ст.ст. 77-81 ЦПК України про їх належність, допустимість, достовірність та достатність. Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При цьому, згідно із статтею 81 ЦПК України, обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень. Недоведеність позову є підставою для відмови у його задоволенні, а недоведеність заперечень тягне за собою протилежний результат. У відповідності до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Проаналізувавши сукупність доказів, наданих у справі, суд дійшов переконання, що позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПВ» є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки позивач довів належними та допустимими доказами наявність у нього право грошової вимоги до відповідачки в обсязі заявлених вимог, а остання свого обов`язку доказування не виконала та не надала до суду доказів, які б спростували твердження позивача. Також у відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача 2684 грн. судового збору, оплата яких підтверджується відповідним платіжним дорученням (а.с. 1). На підставі викладеного,

Outcome: approved