Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-29 00:00:00

[PERSON] через свого представника адвоката Чернілевську Р.В. звернувся в суд з позовом до Вінницької міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю із спадкодавцем. Позов мотивовано тим, що [INFO] у віці 82 роки померла сусідка позивача, [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, що складається із квартири [ADDRESS] . Спадкодавець [PERSON] за життя заповіту щодо розпорядження належним їй майном не залишила. Починаючи з 2013 року, [PERSON] та померла [PERSON] , розпочали спільно проживати в квартирі останньої, оскільки [PERSON] була не в змозі самостійно займатись домашнім господарством, чоловіка, дітей чи інших кровних родичів у неї не залишилось. Згідно з положеннями ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Зважаючи на те, що Позивач та спадкодавиця [PERSON] спільно проживали та вели спільне господарство ще з 2013 року, тобто більш ніж 7 років до моменту відкриття спадщини, приймаючи до уваги той факт, що інші спадкоємці, визначені ст.ст. 1261-1263, 1265 ЦК України, а також особи які мають право на спадкування за правом представлення або особи, яким могло б належати право на обов`язкову частку у спадщині - відсутні, позивач звернувся із заявою про прийняття спадщини як спадкоємець четвертої черги за законом. У встановлений ч. 1 ст. 1270 ЦК України строк, заявник звернувся із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Загороднюк О.С., на підставі якої була заведена спадкова справа №02/2021 на майно померлої [PERSON] , а в подальшому позивачем була подана заява про видачу свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно. Проте, постановою №66/02-31 від 05.10.2021, виданою приватним нотаріусом ВМНО Загороднюк О.С., відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, зокрема у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , оскільки відсутні\~документи,\~що підтверджують\~факт проживання\~заявника та спадкодавця разом\~та ведення\~ними спільного\~господарства протягом\~не менш\~ніж п`яти років\~до дня\~відкриття спадщини\~у зв`язку\~із чим\~неможливо встановити наявність підстав для спадкування. З метою реалізації свого права на спадкування за законом [PERSON] звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області із заявою про встановлення факту проживання із спадкодавцем однією сім`єю. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 30.06.2022 у справі №127/32365/22 у задоволенні заяви про встановлення факту проживання однією сім`єю було відмовлено. Постановою Вінницького апеляційного суду від 18.10.2022 рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 30 червня 2022 року було скасовано, заяву [PERSON] про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю було залишено без розгляду та роз`яснено останньому право звернутись до суду для вирішення спору із позовною заявою в порядку позовного провадження. Позивач та [PERSON] почали спільно проживати у квартирі останньої ще з 2013 року, оскільки спадкодавиця в силу похилого віку та стану здоров`я не могла самостійно займатись домашнім господарством, а чоловіка, дітей чи інших близьких родичів, які б могли турбуватись про неї [PERSON] не мала. Згідно довідки №45295 від 24.09.2020, виданої Департаментом адміністративних послуг Вінницької міської ради [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку зі смертю знято з реєстрації за вищевказаною адресою 05.09.2020 року. Той факт, що позивач та [PERSON] проживали однією сім`єю протягом тривалого часу до моменту відкриття спадщини підтверджується, зокрема, Актом опитування сусідів від 22.03.2021, відповідно до якого [PERSON] , [INFO] , з 2013 року фактично проживав без реєстрації разом із [PERSON] , [INFO] за адресою [ADDRESS] . Крім того, довідкою №231 від 24.09.2020, виданою МКП «УК «Київська», відповідно до якої [PERSON] станом на день смерті спадкодавиці, тобто на [INFO] постійно проживав зі своєю сусідкою [PERSON] та вів із нею спільне господарство за адресою: [ADDRESS] . З акта №181К від 24.09.2020, складеного МКП УК «Київська» вбачається, що [PERSON] дійсно доглядав сусідку [PERSON] на день смерті останньої, тобто на [INFO] . Позивач та спадкодавиця [PERSON] більш ніж сім років проживали спільно в одній квартирі, вели спільне господарство, спільно утримували житло (сплачували комунальні платежі, купували необхідні речі домашнього вжитку), мали спільний бюджет, спільно оплачували покупки продуктів харчування, разом проводили свята, мали усні домовленості щодо порядку користування житловим приміщенням. Між ними\~виникли стійкі\~почуття довіри\~та взаємоповаги\~один до\~одного.\~Позивач та\~його померла\~сусідка турбувались\~один про\~одного,\~як рідні\~люди.\~Позивач,\~розуміючи що\~в силу\~похилого віку\~ [PERSON] \~потребує підвищеної\~уваги робив\~усе,\~щоб вона\~почувалась потрібною,\~відчувала любов\~та турботу\~близької людини.\~Відносини,\~що мали\~місце між\~позивачем та\~спадкодавицею можна\~охарактеризувати як\~відносини між\~матір`ю\~і сином,\~хоч між\~ними і\~не було\~кровного споріднення.\~Після смерті\~спадкодавиці саме\~позивач займався\~обрядом поховання,\~оплачував усі\~ритуальні послуги\~за власні\~кошти,\~що підтверджується\~довідкою ФОП\~« [PERSON] » та\~квитанцією до\~прибуткового касового\~ордеру.\~Згідно з\~листом №\~702-21.21-35\~від 19.03.2021,\~виданим Вінницьким\~міським відділом\~ДРАЦС Центрально-Західного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.\~Хмельницький)\~саме [PERSON] \~був заявником\~щодо питання\~державної реєстрації\~смерті [PERSON] .Позивач\~вважає,\~що за\~більш ніж\~сім років спільного проживання між ним та спадкодавицею склались відносини, які в розумінні ч. 2 ст. З СК України можна охарактеризувати як сімейні. З огляду на вищевказане, позивач просить встановити факт, що він, [PERSON] , починаючи із 2013 року проживав однією сім`єю із спадкодавцем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , до дня її смерті, що настала [INFO] . Судові витрати позивач просив залишити за ним. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 16.01.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в загальному позовному провадженні. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 05.06.2023 підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду. Відповідач відзив на позов не надав. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник - адвокат Дейнека О.В., який діє на підставі ордера на надання правової (правничої) допомоги серії АВ №1073025 від 24.04.2023, позовні вимоги підтримали за обставин викладених в позові та просили їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] , який діє на підставі довіреності №24 від 05.01.2023, у судовому засіданні при вирішенні справи покладався на думку суду. Вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого 07.09.2020 Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ЦентральноЗахідного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) (а.с. 38). Згідно з копії спадкової справи №02/2021 від 16.02.2021 [PERSON] 15.02.2021 звернувся до приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Загороднюк О.С. із заявою про прийняття спадщини після померлої [PERSON] з якою проживав однією сім`єю з 2000 року. Інших спадкоємців, які б звернулися із заявами про прийняття спадщини матеріали спадкової справи не містять (а.с. 91-108). Постановою приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Загороднюк О.С. №66/02-31 від 05.10.2021 [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі йому як спадкоємцю четвертої черги за законом на підставі ст. 1264 ЦК України свідоцтва про право на спадщину на майно [PERSON] , яка померла [INFO] , а саме на квартиру [ADDRESS] , з підстав відсутності документів, що підтверджують юридично значущий факт проживання заявника та спадкодавця разом та ведення ними спільного господарства протягом не менш, як п`яти років до дня відкриття спадщини (а.с. 39-40). Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що вона є сусідкою позивача, проживає за адресою: [ADDRESS] та повідомила, що позивач [PERSON] проживали із померлою [PERSON] однією сім`єю близько 20 років. Відносини між ними були дуже добрі, вели спільний побут, [PERSON] постійно допомагав [PERSON] : купував продукти, медичні препарати, техніку, прибирав, робив ремонт, здійснював комунальні платежі. Турбувався як за рідну людину. Між ними існували усні домовленості щодо користування квартирою, [PERSON] робив все необхідне та мав ключ від квартири. Там же [PERSON] і проживав (у [PERSON] ). На похованнях [PERSON] . [PERSON] теж був присутнім. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що є сусідкою та знайомою позивача, проживає за адресою: [ADDRESS] , повідомила, що [PERSON] та померла [PERSON] жили як одна сім`я близько 36 років, відколи вона їх пам`ятає. [PERSON] була [PERSON] як друга мама. Матір позивача [PERSON] була близькою подругою [PERSON] , влітку [PERSON] жила у будинку сім`ї позивача, так як полюбляла садівництво, а в холодну пору року жила у квартирі. [PERSON] та [PERSON] жили разом та вели все спільно: купували медичні препарати, продукти харчування, оплачували ремонти та комунальні платежі, спільно розпоряджалися грошима (віддавала йому пенсію). [PERSON] мав ключі від квартири. Всі витрати на поховання [PERSON] [PERSON] взяв на себе. Свідок [PERSON] \~в судовому\~засіданні показала,\~що є\~сусідкою померлої\~ [PERSON] ,\~проживає за\~адресою:\~ [ADDRESS] ,\~повідомила,\~що померла [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю близько 15 років. Готували разом їсти, [PERSON] завжди допомагав з ремонтом, робив покупки на ринку, мав ключі від квартири. Усі витрати на поховання [PERSON] взяв на себе [PERSON] , більше нікого з родичів у неї не було. Відповідно до ст.\~1216\~Цивільного кодексу\~України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців). Згідно зі cт. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до cт. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Спадкування за законом здійснюється у наступній черговості (при цьому кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків зміни черговості одержання права на спадкування, встановлених статтею 1259 ЦК України): - перша черга: діти спадкодавця (у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті), той із подружжя, який його пережив, та батьки; - друга черга: рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері; - третя черга: рідні дядько та тітка спадкодавця; - четверта черга: особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини; - п`ята черга: інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення, та утриманці спадкодавця (неповнолітня або непрацездатна особа, яка не була членом сім`ї спадкодавця, але не менш як п`ять років одержувала від нього матеріальну допомогу, що була для неї єдиним або основним джерелом засобів до існування). Таким чином, в основі спадкування за законом знаходиться принцип черговості, який полягає у встановленні пріоритету прав одних спадкоємців за законом перед іншими. Кожна черга - це визначене коло осіб, з урахуванням ступеня їх близькості спадкодавцеві, яке встановлене законом на підставі припущення про те, що спадкодавець залишив би своє майно найближчим родичам, членам сім`ї, утриманцям і (або) іншим родичам до шостого ступеня споріднення. Статтею 1258ЦК\~України передбачено, що кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Системне тлумачення положень статей 1258, 1259 та інших положень книги 6 ЦК України дозволяє стверджувати про необхідність розмежовувати такі правові конструкції як "одержання права на спадкування наступною чергою" (частина друга статті 1258 ЦК України) та "зміну суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом". "Одержання права на спадкування наступною чергою" (частина друга статті 1258 ЦК України) стосується другої-п`ятої черг і пов`язується із такими негативними юридичними фактами як: відсутність спадкоємців попередньої черги; усунення спадкоємців попередньої черги від права на спадкування; неприйняття спадкоємцями попередньої черги спадщини; відмова від прийняття спадщини. Статтею 1264\~ЦК України передбачено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 21 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №7\~від 30.05.2008 «Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування» до спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Статтею 1221 ЦК України визначено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. Відповідно до частини другої статті 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року по справі №5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності Сімейним кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки. При встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства. Домогосподарство - це сукупність осіб, які спільно проживають в одному жилому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення з спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Таким чином, у зазначеній справі підлягали встановленню, як факт проживання [PERSON] однією сім`єю разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, так і тривалість такого проживання - щонайменше п`ять років. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, надані зі сторони позивача на підтвердження заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку, що факт спільного проживання однією сім`єю [PERSON] та померлої [PERSON] , доведений з огляду на наступне. Спільне проживання також підтверджується наступними доказами, наданими позивачем. Відповідно до довідки МКП «Управляюча компанія «Київська» №231 від 24.09.2020 [PERSON] проживав постійно разом на день смерті [INFO] зі своєю сусідкою [PERSON] та вели спільне господарство за адресою: [ADDRESS] (а.с. 45). Згідно акту №181К від 24.09.2020 засвідченого начальником МКП «УК Київська» Браславським С.Ю. на підставі свідчень сусідів ( [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ), які проживають в будинку [ADDRESS] , на момент смерті [PERSON] , [PERSON] дійсно доглядав сусідку [PERSON] на день смерті [INFO] (а.с. 46). Відповідно до акту опитування сусідів від 22.03.2021, підписи свідків ( [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ), засвідчено головою ОСББ «Київська 43» [PERSON] , [PERSON] з 2013 року фактично проживав без реєстрації разом із [PERSON] за адресою: [ADDRESS] по день її смерть [INFO] . [PERSON] та [PERSON] , спільно купували продукти харчування, майно для спільного користування, спільно брали участь в утриманні житла, його ремонті та поліпшенні, вели спільний побут та господарство, разом відзначали свята, надавали одне одному взаємну допомогу, мали усні домовленості про порядок користування житловим приміщенням. [PERSON] здійснив поховання [PERSON] (а.с. 47). Згідно довідки ФОП [PERSON] [PERSON] виконав поховання [PERSON] за свій рахунок 05.09.2020, на суму 7260,00грн та згідно квитанції до прибуткового касового ордера №129 від 05.09.2020 [PERSON] сплатив 7260,00 грн за надання ритуальних послуг (а.с. 49, 50). Зазначені докази суд розцінює як такі, що підтверджують надання позивачем допомоги та піклування відносно [PERSON] та свідчать про те, що між ними мали місце з 2013 року до моменту смерті спадкодавиці усталені відносини, що притаманні сім`ї, а саме факт наявності спільного господарства, взаємних прав та обов`язків щодо витрачання коштів, побуту та взаємного дбання. Місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст.\~29\~ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання у ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Законом України\~«Про свободу\~пересування та\~вільний вибір\~місця проживання\~в Україні» передбачено, що місце фактичного проживання особи не залежить від місця її реєстрації. Місцем проживання особи може бути будь-яке житлове приміщення, в якому особа проживає постійно або тимчасово, яке належить цій особі на праві власності або на праві користування, що визнається власником жилого приміщення. Згідно зі ст.\~3\~Закону України\~«Про свободу\~пересування та\~вільний вибір\~місця проживання\~в Україні» реєстрація особи за місцем проживання є лише внесенням інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції. Статтею 33\~Конституції України визначено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування та вільний вибір місця проживання. Зважаючи на викладене та оцінюючи надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а факт спільного проживання позивача зі спадкодавицею підлягає встановленню з 2013 року до дати смерті [INFO] . Суд вважає, що з боку позивача об`єктивно доведений факт його спільного проживання саме у вказаній вище квартирі. Аналізуючи факти, встановлені у ході судового розгляду та правові норми, встановивши факт проживання позивача зі спадкодавицею однією сім`єю більше п`яти років, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення вимог про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю позивача зі спадкодавцем. За клопотанням позивача судові витрати слід залишити за ним.

Outcome: approved