Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-02 00:00:00

24 червня 2020 року позивач звернулася до суду із вказаним позовом у якому просила суд враховуючи неодноразові уточнення постановити судове рішення, яким виділити позивачу в користування в буд. [ADDRESS] такі приміщення: житлову кімнату 1-6 площею 10, 9 кв.м./самовільно споруджені приміщення: кімната 2-2, площею 34,9 кв.м.; коридор 2-1 площею 3,1 кв. м.; коридор 2 -ІІ площею 4,8 кв. м.; коридор 2-1 площею, 14,4 кв.м; санвузол 2-3 площею 5,7 кв.м., кухня 2-4 площею 14,6 кв.м/, всього загальною площею 88,4 кв.м., а відповідачу [PERSON] виділити в користування житлову кімнату 1-6 площею 11,2 кв.м., залишити у користуванні відповідачів [PERSON] та [PERSON] : житлову кімнату 1-4 площею 17,5 кв.м.; житлову кімнату 1-3 площею 10,6 кв.м; веранду 1-1 площею 10,7 кв.м; кухню 1-2 пл. 8,6 кв.м., ванну 1-7, площею 4 кв.м., а взагалі по будинку загальною площею 51,4 кв.м. Позивач свій позов обґрунтовує тим, що 18 жовтня 2004 року рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області за нею [PERSON] , визнано право власності на 1/6 частину будинковолодіння під [ADDRESS] , яке складається з будинку "А", крім самовільно споруджених в ньому приміщень веранди №1-1, площею 10,7 кв. м., кухні №1-2, площею 8,6 кв.м, ванної №1-7 площею 4,0 кв.м. та незавершеної будівництвом прибудови розмірами 6,15x14,25 кв.м., сараю "Б", колодязя "К", вбиральні "В", тротуару "Т", огорожі "N". Право власності згідно цього рішення зареєстроване 15.02.2005 року в Броварському бюро технічної інвентаризації за № 3310 в книзі 15 /номер витягу 6502887/. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 липня 2012 року за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом визнано право власності на 4/6 частини будинковолодіння [ADDRESS] , яке складається з жилого будинку "А", сараю "Б", колодязю "К", вбиральні "В", тротуару "Т", горожі "N". Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 10 вересня 2014 року були задоволені позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про поділ будинковолодіння та встановлення порядку користування земельною ділянкою. Зокрема, цим рішенням [PERSON] на праві власності в натурі виділено житлову кімнату 1-3 площею 10,6 кв.м., житлову кімнату 1-4 площею 17,5 кв.м., сарай "Б" з погребом, вбиральню "В", тротуар "Т", колодязь "К" та 1/2 частину огорожі "N", що складає 61/100 частину будинковолодіння [ADDRESS] загальною вартістю 79930 грн. 00 коп. Цим рішенням виділено [PERSON] та [PERSON] на праві власності внатурі житлову кімнату площею 11,2 кв.м., житлову кімнату 1-6 площею 10,9 кв.м., частину огорожі "№", що складає 39/100 частки будинковолодіння [ADDRESS] , загальною вартістю 50565 грн. 00 коп. Також [PERSON] та [PERSON] виділено в користування земельну ділянку на якій розташоване будинковолодіння [ADDRESS] , площею 320 кв.м., в тому числі під житловою забудовою 28,6 кв.м. під двором і городом 291,4 кв.м, згідно з варіантом №1 висновку експерта будівельно-технічної експертизи № с-4160 від 30 травня 2014 року. Загальна площа будинку [ADDRESS] складає 151 кв.м. На даний час [PERSON] та [PERSON] не користуються кімнатами, які відповідають 39/100 частин у спільній частковій власності /кімната 1-5 площею 11,2 кв.м. та кімнатою 1-6 площею 10,9 кв.м/ оскільки вони не придатні до проживання у зв`язку із відсутність в них електро - та теплопостачання. Позивач зазначила, що вона має намір користуватися житловою кімнатою 1-5 площею 11,2 кв.м., а також користується самовільно спорудженими приміщеннями: кімнатою 2-2, площею 34,9 кв.м., коридором 2-1 площею, 3,1 кв.м., коридором 2- 11 площею 4,8 кв.м., коридором2-5, площею 14,4 кв.м., санвузлом 2-3 площею 5,7 кв.м., кухнею 2-4 площею14,6 кв.м. Всього загальна площа приміщень якими позивач має намір користуватися по будинку складає 88,7 кв.м. До цього зазначила, що вона проживає в будинку із родиною з 3 - х осіб та іншого житла не має. Відповідач у [PERSON] , який проживає в іншому місті, фактично будинком не користується, тому позивач просила виділити йому в користується житлову кімнату 1-6 площею 10,9 кв.м. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] володіють та користуються: житловою кімнатою 1-4 площею 17,5 кв.м; житловою кімнатою 1-3 площею10,6 кв.м.; верандою 1-1 площею 10,7 кв. м.; кухнею 1-2 пл.8-6 кв.м.; ванною 1-7,пл. 4 кв.м., а взагалі по будинку володіють приміщеннями загальною площею 51,5 кв.м. Позивач зазначає, що в березні 2019 р. приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Майстренко В. В. їй передана інформація від [PERSON] та [PERSON] , що до продажу 4/6 часток у спільній частковій власності на житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] за один мільйон п`ятдесят сім тисяч гривень 00 копійок без визначення розміру площі 4/6 частини в будинку, яка відчужується. Так їй стало відомо про зміну співвласників [ADDRESS] . Правовстановлюючих документів про зміну власників вона не має, тому просила витребувати їх у відповідачів [PERSON] та [PERSON] . Не містяться дані про розмір площі 4/6 частки, яка належить відповідачам в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Тому в даний час виникла потреба у визначенні площі 39/100 частини будинку, що виділено позивачу та [PERSON] за рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 10 вересня 2014 р., та визначення розміру площі в будинку, яка належить кожному із співвласників відповідно до часток та порядку володіння та користування належним кожному майном /частиною будинку/. 07 жовтня 2020 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 02 листопада 2020 року 10 год. 30 хв.в залі суду за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Грушевського, 2, каб. 208. 14 червня 2021 року ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області об`єднано в одне провадження цивільну справу за № 361/4035/20 за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про виділення частки із майна, та цивільну справу за № 361/139/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про виділення частки із майна та припинення спільної часткової власності. 11 січня 2021 року до Броварського міськрайонного суду Київської області надійшла позовна заява від [PERSON] у якій вона просила суд виділити в натурі [PERSON] 4/6 домоволодіння по [ADDRESS] , по житловому будинку під літ. А-1, кімнати 1- 3 по 1-6, загальною площею 50,2 м2; по прибудові під літерою а1 веранда та кухня, загальною площею 19,3 м ; по прибудові під літерою а3: ванна площею 4 м2,право спільної часткової власності на домоволодіння по [ADDRESS] - припинити. Позов обґрунтований тим, що на підставі договору дарування від 18 квітня 2019 року [PERSON] (Позивач надалі), належить 4/6 домоволодіння по [ADDRESS] . В той же час, 2/6 вищевказаного домоволодіння належать відповідачам у справі, що підтверджується даними з Державного реєстру власників нерухомого майна. З часу, набуття права власності на вказане домоволодіння позивач та відповідач не можуть знайти спільної мови у спільному використанні вказаного майна, з огляду на різні погляди на ведення та утримання домашнього господарства. На підставі чого у останніх виникають постійні сварки та суперечності. 14 червня 2021 року ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області замінено відповідача у справі [PERSON] , [PERSON] на [PERSON] , яка проживає за адресою [ADDRESS] , зареєстрована за адресою [ADDRESS] . 09 вересня 2021 року від [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву [PERSON] , у якому вона просила в задоволенні позову відмовити. 02 грудня 2021 року ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області закрито підготовче судове засідання та призначити справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні на 16 березня 2022 року на 11 год. 00 хв. в залі суду за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Грушевського, 2, каб. 208. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник підтримали позов у повному обсязі, пояснення надали аналогічні змісту позовної заяви та її уточнень, просили позов задовольнити. Одночасно заперечували проти задоволення позову [PERSON] оскільки вважають заявлений позов необґрунтованим. Відповідач [PERSON] підтримала позов поданий нею, пояснення надала аналогічні його змісту, просила його задовольнити, а у позові [PERSON] відмовити. Суд вислухавши позивача, відповідача, представника відповідача [PERSON] , дослідивши письмові докази в справі, встановивши обставини в справі та відповідні правовідносини, дійшов до наступного висновку. Відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно ч.1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно ч. 4, 5, 6 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Суд встановив, що 18 жовтня 2004 року рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області встановлено факт прийняття [PERSON] спадщини по закону, яка відкрилась після смерті [PERSON] [INFO] на 1/2 будинковолодіння під [ADDRESS] , визнано за [PERSON] право власності на 1/6 частину цього будинковолодіння під [ADDRESS] , яке складається з збуднику "А" (крім самовільно споруджених в ньому приміщень веранди №1-1 площею 10,7 кв.м., кухні №1-2 площею 8,6 кв.м., ванної №1-7 площею 4,0 кв.м. та незавершеної будівництвом прибудови розмірами 6,15х 14,25 м.), сараю "Б", колодязя"К", вбиральні "В", тротуару "Т", огорожі "N". 26 липня 2012 року рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області визнано за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом право власності на 4/6 частини будинокволодіння [ADDRESS] , яке складається з жилого будинку "А", сараю "Б", колодязю "К", вбиральні "В", тротуару "Т", горожі "N". Вказаним рішенням суду встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, складеним [PERSON] , який посвічений 29 серпня -2006 року приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Київської області Авраменко Н.А., за яким все своє майно заповів [PERSON] . Згідно довідки Броварського міжміського БТІ, право власності на домоволодіння за адресою [ADDRESS] зареєстровано за: [PERSON] - 5/6 частин, згідно договору про надання земельної ділянки під забудову від 20.05.2012 року, посвідченого Броварською державною нотаріальною конторою 04.1201958 року за реєстром № 2694 та зареєстрованого Переялав-Хмельнйцьким бюро технічної інвентаризації 15 квітня 1970 року, реєстраційна.справа № 3310 та [PERSON] - 1/6 частина, згідно рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 18.10.2012 року. Із спадкової справи № 44 до майна померлої [INFO] [PERSON] , вбачається, що після її смерті відкрилась спадщина, зокрема на домоволодіння [ADDRESS] . Відповідачі [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину в порядку спадкування за законом по 1/6 частині зазначеного домоволодіння. 10 вересня 2014 року рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області виділено[PERSON] на праві власності в натурі житлову кімнату 1-3 площею 10,6 кв.м., житлову кімнату 1-4 площею 17,1 кв.м., сарай "В" з погребом, вбиральню "В", тротуар "Т", колодязь "К" та 1/2 частину огорожі "N", що складає 61/100 частку будинковолодіння [ADDRESS] , загальною вартістю 79930 грн. 00 коп., згідно з варіантом № 1 висновку експерта судової будівельно - технічної експертизи № С-4160 від 30 травня 2014 року, зобов`язано [PERSON] замурувати дверний проріз між приміщеннями 1-3 та 1-6 житлового будинку [ADDRESS] , виділено [PERSON] та [PERSON] на праві власності в натурі житлову кімнату 1-5 площею 11,2 кв.м., житлову кімнату 1-6 площею 10,9 кв.м., частину огорожі "N", що складає 39/100 частки будинковолодіння [ADDRESS] , загальною вартістю 50565 грн. 00 коп., згідно з варіантом № 1 висновку експерта судової будівельно - технічної експертизи № С-4160 від 30 травня 2014 року, зобов`язано [PERSON] та [PERSON] , влаштувати дверний проріз та встановити дверний блок в стіні приміщення 1-5 житлового будинку [ADDRESS] , зобов`язати [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] влаштувати окремий облік споживання електроенергії та переобладнати систему опалення своєї частини будинку, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію, що перевищує вартість ідеальних 1/6 частини будинковолодіння, в сумі 3533,50 грн.,стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію, що перевищує вартість ідеальних 1/6 частини будинковолодіння, в сумі 3533,50 грн., виділено [PERSON] в користування земельну ділянку, на якій розташоване будинковолодіння [ADDRESS] , площею 640 кв.м., в тому числі під житловою забудовою - 36,4 кв.м., під господарською забудовою - 21,6 кв.м., під двором і городом - 582 кв.м., згідно з варіантом № 1 висновку експерта судової будівельно-технічної експертизи № С-4160 від 30 травня 2014 року; виділити [PERSON] та [PERSON] в користування земельну ділянку, на якій розташоване будинковолодіння [ADDRESS] ,: площею 320 кв.м:., в тому числі під житловою забудовою 28,6 кв.м., під двором і городом 291,4 кв.м., згідно з варіантом № 1 висновку експерта судової будівельно -технічної експертизи № С-4160 від 30 травня 2014 року. Із наданого технічного паспорту на будинок за 20 січня 2011 року вбачається, що за адресою: [ADDRESS] є самовільна забудова, а саме: а1 приміщення 1-1, 1-2, площею 10, 7 кв.м., 8, 6 кв.м.; а3 приміщення 1-7 площею 4,0 кв.м., А1-1 приміщення 2-1, 2-2, 2-3, 2-4 площею 14,4 кв.м., 34, 9 кв.м., 5,7 кв.м, 14,6 кв.м.; а5 площею 2-І, 2-ІІ площею 3,1 кв.м., 4,8 кв.м. Згідно договору дарування житлового будинку від 18 квітня 2019 року [PERSON] , [PERSON] подарували, а [PERSON] прийняла в дар 4/6 частин житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами [ADDRESS] . Вказаний договір посвідчений приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Київської області Іваненком О.В., зареєстрований в реєстрі за № 641. Таким чином із вищенаведених рішень судів вбачається, що [PERSON] на праві власності належить 4/6 частин житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами [ADDRESS] , що були виділені попередньому власнику [PERSON] на праві власності внатурі, а саме житлову кімнату 1-3 площею 10,6 кв.м., житлову кімнату 1-4 площею 17,1 кв.м., сарай "В" з погребом, вбиральню "В", тротуар "Т", колодязь "К" та 1/2 частину огорожі "N", що складає 61/100 частку будинковолодіння [ADDRESS] , згідно з варіантом № 1 висновку експерта судової будівельно - технічної експертизи № С-4160 від 30 травня 2014 року. Також, як було встановлено в судовому засіданні [PERSON] виконав рішення суду та замурував дверний проріз між приміщеннями 1-3 та 1-6 житлового будинку [ADDRESS] . Поняття спільної часткової власності визначено у частині першій ст.356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в прав власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні. Згідно з ч.3 ст.358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Таким чином суд дійшов висновку, про часткову обґрунтованість та доведеність позовних вимог [PERSON] , оскільки дійсно при ухваленні 10 вересня 2014 року рішення Броварського міськрайонного суду Київської області у спільній частковій власності із [PERSON] у позивача залишились приміщення, які були виділені [PERSON] та [PERSON] на праві власності внатурі, а саме житлова кімната 1-5 площею 11,2 кв.м., житлова кімната 1-6 площею 10,9 кв.м., частину огорожі "N", що складає 39/100 частки будинковолодіння [ADDRESS] , а тому суд вважає за доцільне виділити [PERSON] на праві власності внатурі житлову кімнату 1-6 площею 10,9 кв.м., що знаходиться за адресою [ADDRESS] , а [PERSON] залишити на праві власності кімнату 1-5 площею 11,2 кв.м. Інші приміщення, які просила виділити позивач їй на праві власності згідно технічного плану будинку є самочинні і виділу не підлягають. Щодо позовних вимог [PERSON] у яких вона просила суд виділити їй внатурі [PERSON] 4/6 домоволодіння по [ADDRESS] , по житловому будинку під літ. А-1, кімнати 1-3 по 1-6, загальною площею 50,2 м2; по прибудові під літерою а1 веранда та кухня, загальною площею 19,3 м ; по прибудові під літерою а3: ванна площею 4 м2,право спільної часткової власності на домоволодіння по [ADDRESS] - припинити, то у вказаних вимогах слід відмовити, оскільки питання виділу приміщень було вже вирішено для попередніх власників цієї частки, окрім того приміщення по прибудові під літерою а1 веранда 1-1 та кухня 1-2, загальною площею 19,3 м.; по прибудові під літерою а3 приміщення 1-7 площею 4 кв.м., виділу не підлягають оскільки як це вбачається із технічного паспорту на будинок вони є самочинно збудованими. 14 червня 2023 року Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи № 215/4928/20, провадження № 61-17368 св 21 (ЄДРСРУ № 111613914) досліджував питання щодо дії суду при вирішенні спору щодо виділу в натурі частки нерухомого майна в складі якого є самобуд. У частині другій статті 372 ЦК України вказано, що в разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Набуття права власності на об`єкти незавершеного будівництва визначено у статті 331 ЦК України. За змістом частини другої цієї статті право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). ЦК України у частині першій статті 376 ЦК України визначає поняття самочинного будівництва. Житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього (частина друга зазначеної статті). Інструкція визначає порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна, крім земельних ділянок, та застосовується суб`єктами господарювання, які здійснюють технічну інвентаризацію об`єктів нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна. Згідно з пунктом 2.3 зазначеної Інструкції не підлягають поділу об`єкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) об`єкти нерухомого майна. Питання щодо поділу об`єктів нерухомого майна може розглядатись лише після визнання права власності на них відповідно до закону. Висновок про те, що самочинно збудоване нерухоме майно не є об`єктом права власності, а тому не може бути предметом поділу зробив і Верховний Суд України у постановах від 04 грудня 2013 року у справі № 6-130цс13 та від 30 вересня 2015 року у справі № 6-286цс15, а також Верховний Суд у складі Касаційного цивільного суду у постановах: від 06 березня 2019 року у справі № 361/4685/17 (провадження № 61-44133св18), від 15 квітня 2020 року у справі № 307/3957/14-ц (провадження № 61-43540св18), від 03 червня 2020 року у справі № 722/1882/16-ц (провадження № 61-39287св18), від 16 березня 2021 року у справі № 562/542/19 (провадження № 61-14468св20), від 15 листопада 2021 року у справі № 279/790/18 (провадження № 61-5368св20), від 17 листопада 2021 року у справі № 182/4522/19 (провадження № 61-19065св20), від 16 лютого 2022 року у справі № 495/6053/19 (провадження № 61-1694св21), від 09 березня 2023 року у справі № 127/28862/21 (провадження № 61-9283св22) та інших. Послідовна і судова практика Великої Палати Верховного Суду стосовно висновку про те, що особа не набуває права власності на самочинне будівництво (постанови від 23 червня 2020 року у справі № 680/214/16 (провадження № 14-445цс16) та від 14 вересня 2021 року у справі № 359/5719/17 (провадження № № 14-8цс21)). Відповідно до вимог статей 328 та 329 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. За змістом зазначених норм матеріального права до прийняття новоствореного нерухомого майна до експлуатації та його державної реєстрації право власності на це новостворене нерухоме майно як об`єкт цивільного обороту не виникає, у такому випадку особа є власником лише матеріалів, обладнання, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). На підставі вищевикладеного суд дійшов наступного висновку, про часткове задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про виділення майна в натурі, а саме задовольняє вимогу про виділення [PERSON] на праві власності внатурі житлову кімнату 1-6 площею 10,9 кв.м., що знаходиться за адресою [ADDRESS] , в іншій частині позовних вимог, саме виділу [PERSON] самовільно побудованих приміщень: кімнати 2-2 площею 34,9 кв.м.; коридор 2-1 площею 3,1 кв.м.; коридор 2-ІІ площею 4,8 кв.м; коридор 2-1 площею 14,4 кв.м.; санвузол 2-3 площею 5,7 кв.м., кухня 2-4 площею 14,6 кв.м. відмовляє, а також відмовляє в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про виділення частки із майна, а саме 4/6 частки домоволодіння по [ADDRESS] по житловому будинку під літ. А-1, кімнати 1- 3 площею 10,6 кв.м., кімнати 1-4 площею 17,5 кв.м., кімнати 1-5 площею 11,2 кв.м., кімнати 1-6 площею 10,9 кв.м., по прибудові під літерою а1 веранда та кухня, загальною площею 19,3 м2; по прибудові під літерою а3 - ванна площею 4 м2, та припинення права спільної часткової власності на домоволодіння по [ADDRESS] . Відповідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 24 червня 2020 року позивач [PERSON] сплатила судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп., а тому підлягає стягненню із [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір в розмірі по 420 грн. 40 коп.

Outcome: partial