Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 12 липня 2004 року вона з відповідачем по справі [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який 12 січня 2015 року в судовому порядку було розірвано. Від вищевказаного шлюбу у них народилося двоє дітей: дочка - [PERSON] , [INFO] та син - [PERSON] , [INFO] . На підставі рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 22.10.2019р. з відповідача по справі [PERSON] в її користь стягуються аліменти на утримання їх неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дітьми повноліття. Станом на час звернення до суду з даним позовом їхня дочка - [PERSON] - повнолітня, стягнення аліментів на її утримання за вищевказаним рішенням припинено. З 30.09.2022 року [PERSON] навчається на денній формі навчання у Волинському національному університеті імені Лесі Українки (юридичний факультет) за рахунок коштів фізичних, юридичних осіб. Термін навчання становить 4 роки, тобто до 30.06.2026 року. Оплату за навчання позивачка здійснює самостійно. Незважаючи на те, що дочка на даний час досягла повноліття, вона проживає разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на її утримання не надає, її життям, здоров`ям та навчанням не цікавиться. На даний час дочка потребує додаткових фінансових витрат, у зв`язку із її навчанням, проїздом до місця навчання, оплати інтернету та телефонного зв`язку, харчування, придбання одягу, ліків, канцелярського приладдя тощо, при цьому позивач по справі не в змозі самостійно забезпечити належне матеріальне забезпечення їх повнолітньої дитини, оскільки перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною до трьохрічного віку. У зв`язку із вищевказаним, просить суд стягувати з відповідача по справі на її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки - [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчанням, у твердій грошовій сумі в розмірі 2684 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до закінчення нею навчання, але не більше як до досягнення 23 років. Судові витрати по справі просить покласти на відповідача. Ухвалою судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 15.06.2023 року відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того, відповідачу по справі було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Позивач по справі [PERSON] подала суду заяву про підтримання позовних вимог, просить розгляд даної цивільної справи проводити у її відсутності. Щодо заочного розгляду справи, не заперечує. Відповідач по справі [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Відзиву на позовну заяву до суду відповідач не подав. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. За згодою позивача по справі, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до положень ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Дослідивши представлені письмові докази у справі, суд зазначає наступне. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17.06.2005 року вбачається, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] (а.с. 9). З довідки Волинського національного університету імені Лесі Українки №05/1342 від 16 травня 2023р. вбачається, що [PERSON] , [INFO] є студенткою юридичного факультету денної форми навчання за рахунок коштів фізичних осіб, юридичних осіб першого (бакалаврського) рівня (IV рівня акредитації, термін навчання з 30.09.2022р. по 30.06.2026р. (а.с. 16). Відповідно п. 14 договору про навчання у закладі вищої освіти №50(Ю) від 10.08.2022 року, вартість навчання [PERSON] становить 30000 (тридцять тисяч) грн. (а.с. 17). З копії довідки Олицької селищної ради про склад сім`ї №519 від 18.05.2023р. вбачається, що позивач по справі [PERSON] разом із повнолітньою [PERSON] , малолітніми [PERSON] та [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS] (а.с. 12). Надаючи правову оцінку фактичним обставинам справи, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У правовій позиції Верховного Суду України у цивільній справі №6-1296/15цс від 24.02.2016 року, зазначено, що у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу. Згідно ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. Крім цього, згідно ст. 182 СК України та п. 17 Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами України окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітній дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами України окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом встановлено, що відповідач по справі не відноситься до категорії непрацездатних осіб і не позбавлений обов`язку утримувати свою повнолітню дочку. Разом з тим, факт відсутності у батька або матері можливості надавати дітям відповідного розміру утримання не є у переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дітей, проте, безумовно, враховується судом при визначенні розміру аліментів. При цьому, частиною дев`ятою статті 7 СК України визначено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Повно, всебічно, дослідивши надані письмові докази по справі в їх сукупності та взаємозв`язку, беручи до уваги матеріальний стан сторін, потреби повнолітньої дочки, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчанням, у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи від дня подачі позов до суду і до закінчення нею навчання, але не більше як до досягнення 23-х років. Позивачем не надано суду доказів про необхідність стягнення аліментів з відповідача на її користь на утримання повнолітньої дочки у розмірі зазначеному у позовній заяві. Згідно із положенням ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір в сумі 1073 грн. 60 коп. слід стягнути з відповідача на користь держави. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України судове рішення слід допустити до негайного виконання в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial