Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-05 00:00:00

Представник Органу опіки та піклування м.Івано-Франківська в інтересах малолітніх [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулася у вересні 2022 року до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] , [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дітей. Позовні вимоги мотивувала тим, що на обліку Служби у справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради перебувають малолітні діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Матір`ю дітей є [PERSON] , [INFO] . Стосовно сина [PERSON] та дочки [PERSON] вона має статус одинокої матері. Діти проживають у дачному будинку в [ADDRESS] разом із бабусею. Батьки дітей розлучені. Батько [PERSON] , [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , проживає окремо за адресою: [ADDRESS] , батьки вихованням та утриманням своїх дітей не займаються. 30.09.2022р. представником позивача уточнено позовні вимоги в частині стягнення аліментів. Заочним рішенням від 15.11.2022р. позов було задоволено, рішення набрало законної сили 15.12.2022 року. 10.03.2023р. відповідач2 [PERSON] подав заяву про перегляд заочного рішення в частині двох своїх дітей та поновлення строку звернення, оскільки йому не було відомо про розгляд справи судом, оскільки перебував у складі Збройних Сил України, на даний час є демобілізований та бажає займатися утриманням та вихованням своїх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 20.04.2023р. заочне рішення Івано-Франківського міського суду від 15.11.2022р. скасовано у частині позбавлення батьківських прав [PERSON] , та [PERSON] відносно малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] та стягнення із [PERSON] на утримання дітей [PERSON] , [PERSON] , в розмірі 1/4 частки від всіх доходів щомісячно до досягнення ними повноліття. В решті частини рішення щодо: позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , а також стягнення із [PERSON] , аліментів на розрахунковий рахунок, який буде відкритий на ім`я дітей чи їх законного представника на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки від всіх доходів щомісячно до досягнення ними повноліття - залишено без змін. Ухвалою від 20.04.2023р. виправлено описку у рішенні суду від 15.11.2022р. 06.07.2023р. представник позивача зменшила позовні вимоги та просила позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Підставою зменшення позовних вимог щодо батька [PERSON] вказала, що останній дійсно має намір піклуватися та займатися вихованням своїх дітей, звернувся із заявою до ООП про повернення діток з Івано-Франківського обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей, відповідним рішенням від 12.05.2023р. із дітей [PERSON] та [PERSON] знято статус дітей позбавлених батьківського виховання, а рішенням комісії від 28.06.2023р. вирішено повернути даних дітей батьку. Представник позивача підтримала вимоги позову, із зменшеннями позовних вимог. [PERSON] та його представник в наданих суду поясненнях (до зменшення позовних вимог від 06.07.2023р.) позов в частині батька заперечили, в подальшому підтримали зменшені вимоги позивача щодо відмови від позовних вимог про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів стосовно батька дітей. Відповідач [PERSON] у судові засідання вкотре не з`явилась, належним чином повідомлялась про час і дату судового засідання, в т.ч. шляхом вручення їй повістки, ставлення до дітей не змінила. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до копій Свідоцтв про народження [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.21) та [PERSON] , [INFO] (а.с.22 т.1). Як вбачається із наказів про взяття на облік виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 11.11.2021 №281, від 11.11.2021 №283, 11.11.2021 №282, 05.05.2022 №79 - вирішено було взяти на облік дітей, які перебувають в складних життєвих обставинах, в т.ч. [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з ухиленням батьків від виконання своїх обов`язків (а.с.25-28 т.1). Головним спеціалістом відділу з питань соціального захисту дітей Служби у справах дітей неодноразово проведено обстеження житлово-побутових умов сім`ї за адресою: [ADDRESS] , де проживають діти разом із бабусею, працівники служби періодично відвідували дітей за місцем їхнього проживання. Мама брала на себе письмове зобов`язання змінити своє ставлення ще у червні 2021р., але таке не виконувала (а.с.32 т.1). Відповідач у квітні 2022р. була госпіталізована в наркологічний стаціонар (розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю), складалися щодо неї протоколи про вчинення адмінправопорушення. Отже, мати не займається вихованням дітей належним чином, що підтверджено доказами у матеріалах справи, в т.ч. між міським центром соціальних служб для сім`ї та службою у справах дітей, а також іншими установами (а.с.41-63 т.1), профілактичні бесіди з нею теж результату не дали. Зі слів бабусі дітей, [PERSON] проживає разом із співмешканцем окремо (а.с.41-42 т.1). З листа Івано-Франківського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 21.10.2021 року Ж 47.4-07/409 відомо, що сім`я [PERSON] перебувала під соціальним супроводом з 16.02.2018 року до 16.02.2019 року, під час якого матір з трьома дітьми перебувала у центрі соціально-психологічної допомоги у смт.Верховина. Під час супроводу матері забезпечено противорецидивне лікування алкогольної залежності в обласному наркологічному диспансері та працевлаштовано. З листа КНП «Прикарпатський наркологічний центр Івано-Франківської обласної ради» від 21.04.2022 року № 01-7/180 відомо, що [PERSON] , [INFO] , в минулому зверталася за наркологічною допомогою анонімно в зв`язку із сформованою алкогольною залежністю. Після імплантації препарату «Дисульфірам 1300 мг» мала місце тривала ремісія, динамічне спостереження лікарем-наркологом не проводилося. Вживання алкогольних напоїв відновила в цьому році. Останнім часом по місцю проживання, перебуваючи в нетверезому стані, часто проявляла неналежну поведінку, створюючи загрозу для свого життя і життя своїх дітей. 06.04.2022 року у психомоторному збудженні в супроводі працівників поліції госпіталізована в наркологічний стаціонар з діагнозом: розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю, гостра інтоксикація. Протягом 5 діб отримувала курс детоксикації. Від подальшого лікування в стаціонарних умовах відмовилася. Виписана 11.04.2022 року. Після стаціонарного лікування в наркологічний кабінет на контрольний огляд не зверталася. Про стан дотримання наданих під час лікування рекомендацій невідомо (а.с.65 т.1) У своїх поясненнях від 26.04.2022 року, батько [PERSON] повідомив Службі у справах дітей про те, що аліменти сплачує частково, оскільки колишня дружина веде антисоціальний спосіб життя і кошти, які він виплачує, не надходять до дітей (а.с.66 т.1) З інформації Івано-Франківського районного управління ГУНП в Івано-Франківській області від 05.05.2022 року № 4913/108/46/04-2022 відомо, що на громадянку [PERSON] , [INFO] , було складено протоколи про адміністративне правопорушення за статтею 183 КУпАП (завідомо неправдивий виклик спеціальних служб) від 18.01.2022 року (2 протоколи), від 16.05.2017 року та від 25.03.2022 року. Крім того, із [PERSON] було проведено бесіду профілактичного характеру та попереджено про відповідальність згідно чинного законодавства. Додатково працівники поліції повідомили, що [PERSON] було притягнуто до відповідальності за статтею 173 КУпАП (дрібне хуліганство) 20.09.2021 року, за статтею 127 КУпАП (порушення правил дорожнього руху пішоходами, велосипедистами та особами, які керують гужовим транспортом, і погоничами тварин) 11.06.2021 року, за статтею 184 КУпАП (невиконання батьками або особами, що їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей) 06.04.2022 року, за статтею 178 КУпАП (розпивання алкогольних напоїв, слабоалкогольних напоїв у заборонених законом місцях або поява у громадських місцях у п`яному вигляді) (а.с.67-68). За даними сайту «Судова влада України», було встановлено, що постановою Івано-Франківського міського суду від 08.06.2022 року [PERSON] визнано винною у вчиненні правопорушення, відповідальність за яке передбачено ст. 184 КУпАП (невиконання батьками або особами, які їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей) а саме: за те, що вона 06.04.2022 року перебувала з явними ознаками алкогольного сп`яніння в присутності малолітніх дітей та вихованням дітей не займалася. На матір накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн. Засіданнями комісії з питань захисту прав дитини від 04.05.2022р, 09.06.2022р, 29.06.2022р. прийнято рішення про захист прав дітей в судовому порядку за ініціативою ООП (а.с.71-80 т.1). Згідно висновку від 28.07.2022 №660 про доцільність позбавлення батьківських прав виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради, який позивач підтримав в частині матері дітей, вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.13-16 т.1). Батько [PERSON] дійсно має намір піклуватися та займатися вихованням своїх дітей [PERSON] та [PERSON] , звернувся 05.05.2023р. із заявою до ООП про повернення двох діток з Івано-Франківського обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей, відповідним рішенням від 12.05.2023р. із дітей [PERSON] та [PERSON] знято статус дітей позбавлених батьківського виховання, а рішенням комісії від 28.06.2023р. вирішено повернути даних дітей батьку. Частиною 6 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Відповідно до статті 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно зі статтею 152 Сімейного кодексу України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Дитина має право противитися неналежному виконанню батьками своїх обов`язків щодо неї. Статтею 155 Сімейного кодексу України визначено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до статті 165 Сімейного кодексу України з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися в т.ч. один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Статтею 164 Сімейного кодексу України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Сторона позивача доводила підстави для позбавлення батьківських прав на підставі п.2 та п.4 даної статті, як ухилення матері від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. Відповідно до пунктів 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Вирішуючи спір, суд враховує зазначені роз`яснення Пленуму Верховного Суду України і з`ясовує які безсумнівні докази свідчать про ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини, у чому полягає винна поведінка відповідача, свідоме нехтування ним своїми обов`язками, чи вживалися до нього заходи реагування, а також досліджує соціально-побутових умов життя та матеріального становища відповідача. В ході розгляду справи судом встановлено, що мама дітей [PERSON] повністю самоусунулися від піклування дітьми, виховання та спілкування. Доказів на спростування наведених фактів, відповідачем суду не надано. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. А тому з відповідача слід стягнути в дохід держави 992,40 гривень судового збору. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved