Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-03 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УНІКА» звернулося до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування\~позовних вимог\~позивач зазначив,\~що 05.01.2021\~року між\~ПрАТ «СК\~«УНІКА» та\~ТОВ «Порше\~Лізинг Україна»\~було укладено\~Договір добровільного\~страхування транспортного\~засобу «Шкода»,\~д.р.н.\~ [NUMBER] .\~Договір було\~укладено відповідно\~до Закону\~України «Про\~страхування».\~06.04.2021\~року в\~м.\~Маріуполь сталося\~ДТП за\~участю транспортного\~засобу «ГАЗ»,\~д.р.н.\~ [NUMBER] ,\~під керуванням\~водія [PERSON] \~та автомобіля\~«Шкода»,\~д.р.н.\~ [NUMBER] ,\~під керуванням\~водія [PERSON] ,\~внаслідок чого\~було пошкоджено\~автомобіль «Шкода»,\~д.р.н.\~ [NUMBER] ,\~що був\~застрахований ПрАТ\~«СК «УНІКА»\~за Договором\~добровільного страхування\~наземного транспорту\~№245001/4098/0003941.\~Згідно постанови\~Орджонікідзевського районного\~суду від\~11.05.2021\~року по\~справа №265/2501/21,\~ДТП сталося\~внаслідок порушення\~водієм [PERSON] \~Правил дорожнього\~руху України.\~Внаслідок зазначеного\~вище ДТП\~було завдано\~майнової шкоди\~власнику автомобіля\~«Шкода»,\~д.р.н.\~ [NUMBER] .\~На підставі\~заяви потерпілої\~особи,\~Договору добровільного\~страхування транспортного\~засобу та\~на підставі\~вимог Закону\~України «Про\~страхування»,\~ПрАТ «СК\~«УНІКА» складено\~страховий акт\~№ 00419056\~та визначено\~розмір страхового\~відшкодування в\~сумі -\~96\~474,40\~грн.,\~які були\~перераховані згідно\~ПД №216354.\~Просить стягнути\~з [PERSON] \~користь Приватного\~акціонерного товариства\~«Страхова компанія\~«УНІКА» шкоду,\~заподіяну внаслідок\~дорожньо-транспортної\~пригоди у\~розмірі 96\~474,40\~грн. та судовий збір у розмірі 2684,00 грн. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22.05.2023 року прийнято до розгляду і відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача Білий В.С., який діє на підставі довіреності, надав суду заяву, якою просив розглянути дану справу без його участі, за наявними матеріалами справи. Відповідач [PERSON] повідомлявся про розгляд справи у спрощеному провадженні, а також про необхідність у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, надати відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують його відзив. У відповідності до ч. 1\~ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач [PERSON] своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи у спрощеному порядку, не використав наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду представника позивача, відповідно до положень частини першої\~статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що 06.04.2021 року о 15-26 годині [PERSON] , керуючи автомобілем марки «ГАЗ 3102 СПГ», реєстраційний номер [NUMBER] , рухаючись по другорядній дорозі - по вулиці Пейзажній у Лівобережному районі міста Маріуполя, виїжджаючи на головну дорогу - вулиці Олімпійську, на перехресті нерівнозначних доріг, не надав дорогу автомобілю «Skoda Fabia», реєстраційний номер [NUMBER] , який наближався до даного перехрестя по головній дорозі, в результаті чого зіткнувся з ним, що спричинило пошкодження транспортних засобів. Згідно постанови Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 11.05.2021 року по справі 265/2501/21, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та покладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850,00 грн. 05.01.2021 року між ПрАТ «СК «УНІКА» та ТОВ «Порше Лізинг Україна» було укладено Договір добровільного страхування транспортного засобу «Шкода», д.р.н. [NUMBER] . Відповідно до Рахунку-фактури №СФ-0000598 від 22.04.2021 р. ТОВ «АВТОЦЕНТР-МАРІУПОЛЬ» - вартість відновлювального ремонту автомобіля «SKODA FABIA», реєстраційний номер [NUMBER] , складає 96474,40 грн. На підставі заяви потерпілої [PERSON] , Договору добровільного страхування транспортного засобу та на підставі вимог Закону України «Про страхування», ПрАТ «СК «УНІКА» складено страховий акт № 00419056 та визначено розмір страхового відшкодування в сумі - 96 474,40 грн., які були перераховані згідно ПД №216354 від 23.04.2021 р. ТОВ «АВТОЦЕНТР-МАРІУПОЛЬ». На момент дорожньо-транспортної події цивільно-правова відповідальність відповідача не застрахована. Відповідно до звіту № 48, складеного 17.05.2021 року, про оцінку вартості відновлювального ремонту колісного транспортного засобу ТОВ «Експертна компанія «УКРАВТОЕКСПЕРТИЗА» на замовлення ПрАТ «СК «УНІКА», вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу легкового автомобіля «SKODA FABIA», реєстраційний номер [NUMBER] , 2020 року виготовлення, ідентифікаційний номер (VIN-code) [NUMBER] , складає 101444,48 грн., у тому числі ПДВ на запчастини і матеріали. Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною,\~Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до\~ст.9 Конституції України\~є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до вимог\~ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих\~Конституцією\~і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1\~ст. 5 ЦПК України\~здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача. Положеннями\~ст. 22 ЦК України\~встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ч.1\~ст. 1166 ЦК України\~- майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з роз`ясненнями, викладеними в пункті 4 постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 року № 4, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей\~1166,\~1187 ЦК\~України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Статтею 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно\~ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до п. 1 ст. 510 ЦК України, сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. Статтею 512 ЦК України передбачено, що однією з підстав заміни кредитора у зобов`язанні іншою особою є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено Договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким законом, зокрема, є норми\~статті 993 ЦК України\~та\~статті 27 Закону України «Про страхування», відповідно до яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Такий перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгацією. Під час суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає, відбувається заміна кредитора: потерпілий, яким є страхувальник або вигодонабувач, передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Натомість регрес - це право особи, яка здійснила відшкодування шкоди, заподіяної не її діями, звернутися з вимогою про повернення виплаченого до боржника, з вини якого заподіяно шкоду. Регрес характеризується тим, що правовідношення, за яким особа здійснила відшкодування, припинилося, у зв`язку з чим виникло нове правовідношення, пов`язане саме з регресною вимогою. Суброгація допускається у договорах майнового страхування, правовою підставою її застосування є\~стаття 993 ЦК України\~та\~стаття 27 Закону України «Про страхування». Право регресу регулюється частиною першою\~статті 1191 ЦК України. Враховуючи викладене, правовідносини, які виникли між сторонами у цій справі, є суброгацією. У зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування до нього перейшло право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди в порядку суброгації. З приводу розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, відповідно до положень ст. ст.\~133,\~141 ЦПК України, з урахуванням повного задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2684,00 грн.

Outcome: approved