Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-16 00:00:00

До суду звернулась адвокат - Ткаченко Світлана Василівна, яка діє в інтересах [PERSON] із заявою про оголошення померлим свого батька - [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування заяви заявниця зазначила, що наприкінці 1995 році батько заявниці - [PERSON] назавжди покинув родину та своє місце постійного проживання. З того часу жодних відомостей про його місцеперебування не має, розшук через органи поліції результатів не приніс, рішенням суду від 07.12.2015 року [PERSON] було визнано безвісно відсутнім з 01.12.2010 року. Вказує, що заява про визнання [PERSON] померлим подана з метою усунення невизначеності, яка склалася щодо квартири [ADDRESS] , яка належить померлому на підставі Договору від 14.10.1994 року. Заявниця має намір успадкувати квартиру після батька. Отже, заявниця має особисту цивільно-правову заінтересованість у зміні правового стану особи, яку вона просить оголосити померлою. Ухвалою судді Октябрського районного суду м. Полтави від 15.05.2023 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду по суті. Заявник та її представник - адвокат Ткаченко С.В. в судове засідання не з`явилися, повідомлялися належним чином, заздалегідь подали письмові заяви про розгляд справи без їх участі, прохали заяву задовольнити в повному обсязі. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Суд, дослідивши зібрані у справі докази, надавши оцінку доказам в їх сукупності, приходить до висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню з огляду на наступне. Частиною 1ст.293ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 3 ч. 2ст. 293ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Відповідно до ст.305ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна. Згідно з ч.1ст. 308ЦПК України суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] , є донькою - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується, наступними доказами, а саме: свідоцтвом про народження заявниці серія [NUMBER] від 13.09.1988 року; рішенням Октябрського районного суду від 20.07.2022р. у справі № 554/4979/22, з якого вбачається, що заявниця після реєстрації шлюбу змінила прізвище з батьківського « [PERSON] » на « [PERSON] »; свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 06.09.2022 року, яким підтверджується зміна прізвища заявниці з « [PERSON] » на теперішнє « [PERSON] ». Заявниця разом зі своїми батьками, починаючи з 1994 року була зареєстрована та постійно проживала в квартирі придбаній батьком за адресою: [ADDRESS] , що доводиться записами в картці ЖБК «Буревісник» заведеній того часу. Мати заявниці [PERSON] та заявниця проживають та зареєстровані за вказаною адресою до цього часу. Батько заявниці - [PERSON] , наприкінці 1995 року, назавжди покинув родину та своє місце постійного проживання. З 1995 року та до цього часу від батька не було жодної звістки та його подальша доля заявниці - невідома. З довідки ЖБК «Буревісник» № 141 від 23.11.2022 та № 60 від 05.05.2023 року вбачається, що за аресою: [ADDRESS] , [PERSON] , дійсно був зареєстрований з 28.12.1994 року, але фактично відсутній в місці проживання з 1995 року до цього часу. За адресою: [ADDRESS] , відомості про [PERSON] - відсутні, що вбачається з Акту про відсутність особи за місцем проживання, що складений за адресою: [ADDRESS] та підписаний проживаючими в цьому будинку сусідами та головою ЖБК «Буревісник». Таким чином, останнім відомим місцем проживання [PERSON] була квартира [ADDRESS] . При цьому, за цією адресою відомості про [PERSON] - відсутні. У 2015 році заочним рішенням Октябрського районного суду у справі № 554/12116/15-ц від 19.11.2015р., шлюб між [PERSON] та [PERSON] - розірвано. Рішенням Октябрського районного суду м.Полтава від 2015 року № 554/12396/15-ц [PERSON] визнано безвісти відсутнім з 01.12.2010 року. Окрім цього, в даному рішенні судом встановлено дату та місце народження - [PERSON] . Інформацією Відділу поліції № 1 від 29.11.2021р. за № 6764/115/102/0-2021, доводиться, що [PERSON] , [INFO] перебуває в розшуку та відносно нього заведене ОРС № 51/16 від 14.11.1995р. Інформацією Відділу поліції № 1 від 14.12.2022р. доводиться, що встановити місце знаходження гр. [PERSON] з 1995 року до цього часу не вдалося. Окрім цього зазначено, що гр. [PERSON] територію України не перетинав; до відповідальності за цей час не притягувався. Згідно норм ЦК та ЦПК України, рішення про оголошення фізичної особи померлої приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку,- протягом шести місяців. У своїй заяві [PERSON] зазначила, що заява про визнання [PERSON] померлим подана з метою усунення невизначеності, яка склалася щодо квартири [ADDRESS] , яка належить її батьку на підставі Договору від 14.10.1994 року. Заявниця має намір успадкувати квартиру після батька. Відповідно до частин 1, 3, 4статті 46 ЦК України, фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України (глава 4 «Розгляд судом справ про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою» ЦПК). Правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження (ст. 47 ЦК). Правові наслідки появи фізичної особи, яка була оголошена померлою визначені у статті 48ЦК України. Так, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. Незалежно від часу своєї появи фізична особа, яка була оголошена померлою, має право вимагати від особи, яка володіє її майном, повернення цього майна, якщо воно збереглося та безоплатно перейшло до неї після оголошення фізичної особи померлою, за винятком майна, придбаного за набувальною давністю, а також грошей та цінних паперів на пред`явника. Особа, до якої майно перейшло за відплатним договором, зобов`язана повернути його, якщо буде встановлено, що на момент набуття цього майна вона знала, що фізична особа, яка була оголошена померлою, жива. У разі неможливості повернути майно в натурі особі, яка була оголошена померлою, відшкодовується вартість цього майна. Якщо майно фізичної особи, яка була оголошена померлою і з`явилася, перейшло у власність держави, Автономної Республіки Крим або територіальної громади і було реалізоване ними, цій особі повертається сума, одержана від реалізації цього майна. Пункт 13постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» звертає увагу суду на необхідність відрізняти оголошення фізичної особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішення припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті особи можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. Аналізуючи норми права, суд вважає, що підставою для оголошення особи померлою є не факти, які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи. Таким чином, з`ясувавши обставини справи, суд дійшов до висновку про можливість задоволення заяви [PERSON] про оголошення померлим [PERSON] , [INFO] , оскільки він відсутній в місці його постійного проживання, а також відсутні відомості про місце його перебування більше трьох років. Згідно ч. 3ст. 46ЦК України передбачено, що фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це.

Outcome: approved