Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-05 00:00:00

В січні 2022 року позивач [PERSON] через свого представника адвоката Климчук А.В. звернулась до суду із позовом до відповідача Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, в якому просила суд визнати незаконними та скасувати рішення та дії відповідача по зняттю позивача з реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 16.12.2021 року позивачу стало відомо про те, що реєстрація її місця проживання за адресою: [ADDRESS] була скасована, та вказані дії були вчинені уповноваженими особами Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації на підставі абзацу 8 пункту 6 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року, тобто в зв`язку із відчуженням житла (зміною власника). Позивач вказує, що факт відчуження житла, як підстава зняття з реєстрації місця проживання позивача, є спірним, а тому прийняте рішення щодо зняття позивача з реєстрації місця проживання є протиправним, незаконним та таким, що підлягає скасуванню. Позивач вказує, що 24.07.2012 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено іпотечний договір, та останнім було вирішено задовольнити свої вимоги за рахунок предмету іпотеки шляхом вчинення незаконних дій щодо об`єкту нерухомого майна. 07.12.2018 року державним реєстратором Прошкіним О.В. було здійснено державну реєстрацію на вказану квартиру за [PERSON] . З огляду на протиправність цих дій, позивач в травні 2019 року звернулась до суду із позовом до [PERSON] , державного реєстратора Прошкіна О.В., в якому просила визнати протиправними та скасувати рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності за [PERSON] . Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 16.09.2021 року у справі № 752/10924/19, у задоволенні зазначеного позову було відмовлено, однак, позивачем було подано до суду апеляційної інстанції апеляційну скаргу на вказане рішення суду. Позивач вказує, що підставою для зняття з реєстрації місця проживання позивача стало відчуження нерухомого майна, яке супроводжувалось вчиненням протиправних реєстраційних дій, які були оскаржені позивачем в суді, що не було взято відповідачем до уваги під час прийняття рішення про зняття позивача із реєстраційного обліку у вказаній квартирі. Крім того, позивач не може бути знята з реєстрації іншою особою, у зв`язку із переходом права власності на нерухоме майно, оскільки, жодна норма законодавства не передбачає втрату права користування через припинення права власності на нерухоме майно. Жодні судові рішення, які б давали підстави для зняття позивача із реєстрації, судом не приймались, а відтак дії та рішення відповідача про зняття позивача з реєстрації місця проживання є протиправними та підлягають скасуванню, в зв`язку з чим позивач вимушена звернутись до суду із даним позовом. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 21.01.2022 року, у справі було відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду в порядку загального позовного провадження. В квітні 2022 року від представника відповідача до суду надійшов відзив на позов, відповідно до якого сторона відповідача просила в задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на те, що Голосіївська районна в м. Києві державна адміністрація не порушувала прав чи законних інтересів позивача та діяла в межах та у спосіб, визначений чинним законом. Так, згідно пункту 26 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою КМУ від 02.03.2016 року № 207, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється не лише на підставі рішення суду, а і на підставі документів, які свідчать про припинення права користування житловим приміщенням, а саме про відчуження житла. Уповноважені особи відповідача, розглянувши всі документи надані новим власником майна, перевірили інформацію про те, що згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно [PERSON] був власником квартири [ADDRESS] . Підстави для відмови новому власнику у знятті позивача з реєстрації місця проживання за вказаною адресою були відсутні, а тому рішення головного спеціаліста відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації щодо зняття з реєстрації позивача було правомірним, та підстави для його скасування відсутні. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 20.06.2022 року, у справі було закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В червні 2022 року до суду надійшла заява представника [PERSON] - адвоката Костика В.В. про залучення до участі у справі в якості третьої особи на стороні відповідача [PERSON] , оскільки, останній є власником квартири на даний час, та даний спір стосується його інтересів. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 15.08.2022 року, було здійснено повернення на стадію підготовчого провадження у даній цивільній справі, та призначено справу в підготовче судове засідання. В ході розгляду справи було залучено [PERSON] до розгляду даної справи в якості третьої особи. В жовтні 2022 року до суду від представника третьої особи надійшли письмові пояснення на позов, відповідно до яких третя особа просила в задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на те, що як судом першої інстанції, так і судом апеляційної інстанції в задоволенні позовних вимог позивача у справі № 752/10924/19 було відмовлено. Нормами закону, на які посилається позивач, та які регулюють питання реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання не встановлено такої підстави для відмови у знятті особи із реєстрації місця проживання, як спірність права власності на нерухоме майно (житло). Власником майна було подано до відповідача вичерпний та достатній перелік документів, який відповідав вимогам встановленого порядку, та давав підстави прийняти уповноваженим особам відповідача законне рішення про зняття з реєстрації позивача у квартирі, яка на законних підставах належить третій особі. У відповідача не було підстав для відмови у знятті позивача з реєстрації місця проживання, та вимоги закону суб`єктом владних повноважень були дотримані. Права позивача не були порушені, остання, не є власником квартири, та, звернувшись до суду із даними вимогами, позивачем було обрано невірний спосіб захисту, а відтак підстави для задоволення позовних вимог відсутні. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 20.10.2022 року, в задоволенні клопотання представника третьої особи про закриття провадження у даній справі було відмовлено. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 13.02.2023 року, в задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову було відмовлено. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 08.05.2023 року, у справі було закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Постановою Київського апеляційного суду від 08.06.2023 року, ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 13.02.2023 року було залишено без змін. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 08.06.2023 року, в задоволенні клопотання представника позивача про повернення на стадію підготовчого судового засідання у даній справі було відмовлено. Представник позивача в суворому засіданні позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити з викладених в ньому підстав. Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Судом про розгляд справи повідомлявся належним чином. В матеріалах справи міститься письмовий відзив на позов, відповідно до якого сторона відповідача просить в задоволенні позову відмовити. Представник третьої особи в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, та просив в їх задоволенні відмовити, посилаючись на підстави, які викладені в письмових поясненнях. З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу за наведеної явки сторін. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити за наступних підстав. Судом встановлено, що 24.07.2012 року між 24.07.2012 року між [PERSON] , як позичальником, та [PERSON] , як позикодавцем, був укладений Договір позики № 24/07. Відповідно до п. 1 Договору, позикодавець надає позичальнику позику в сумі 3972667,00 грн., що є еквівалентом 496 000 доларів США станом на день надання позики, а позичальник приймає позику, і зобов`язується повернути надану позику, а також винагороду в сумі, встановленій договором, у визначений договором строк. 24.07.2012 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений Іпотечний договір, що був нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гоменюк О.М. Відповідно до п. 1.1 Іпотечного договору, цей договір забезпечує вимоги іпотекодержателя за Договором позики, а згідно з п. 1.2 Іпотечного договору - предметом іпотеки є квартира [ADDRESS] . 07.12.2018 року державний реєстратор Комунального підприємства «Реєстраційний центр реєстрації нерухомості та бізнесу» Прошкін Олександр Васильович прийняв рішення про припинення обтяження у вигляді арешту на квартиру (індексний номер рішення: 44487060 від 07.12.2018 р. 17:10:11). 07.12.2018 року державний реєстратор Комунального підприємства «Реєстраційний центр реєстрації нерухомості та бізнесу» Прошкін Олександр Васильович прийняв рішення про державну реєстрацію права власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] . Підставами прийняття рішення Державного реєстратора про реєстрацію права власності на квартиру зазначено: звіт про оцінку від 07.12.2018 р., рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, лист-вимога від 18.10.2018, Іпотечний договір. На час розгляду даного спору зазначене рішення державного реєстратора є чинним, та [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що не спростовано стороною позивача достатніми доказами в ході розгляду справи. 27.12.2018 року [PERSON] , як власником квартири [ADDRESS] , було подано до Відділу реєстрації та зняття з реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації заяву про зняття з реєстрації місця проживання у вказаній квартирі [PERSON] , в зв`язку зі зміною власника, та 28.12.2018 року рішенням головного спеціаліста відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації позивача було знято з реєстрації за вказаною адресою. У травні 2019 року позивач [PERSON] звернулася до Голосіївського районного суду м. Києва із позовом до [PERSON] та Державного реєстратора КП «Реєстраційний центр реєстрації нерухомості та бізнесу» Прошкіна Олександра Васильовича про визнання протиправними та скасування рішень та записів державного реєстратора щодо реєстрації права власності на нерухоме майно. Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 16.09.2021 року у справі № 752/10924/19, у задоволенні зазначеного позову було відмовлено. Крім того, постановою Київського апеляційного суду м. Києва від 25.08.2022 року, рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 16.09.2021 року в частині відмови позовних вимог було скасовано, та постановлене нове рішення в цій частині про відмову в задоволенні позову. Позивач вказує, що з листа Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації від 16.12.2021 року їй стало відомо, що вона була знята з реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS] , - 28.12.2018 року, відповідно до Постанови КМУ від 02.03.2016 року № 207 Правил реєстрації місця проживання ст. 26 абз 8, у зв`язку із відчуженням житла (зміною власника). В обґрунтування позову зазначено, що позивач не може бути знята з реєстрації іншою особою, у зв`язку із переходом права власності на нерухоме майно, оскільки, жодна норма законодавства не передбачає втрату права користування через припинення права власності на нерухоме майно, а також жодні судові рішення, які б давали підстави для зняття позивача із реєстрації, судом не приймались, а відтак дії та рішення відповідача про зняття позивача з реєстрації місця проживання є протиправними та підлягають скасуванню. Заперечуючи проти позовних вимог, сторона відповідача та третя особа вказували, що власник майна, в зв`язку з відчуженням майна на його користь, скориставшись встановленим порядком, законно звернувся до відповідача із належними документами про зняття позивача із реєстрації місця проживання в квартирі, підстави для відмови в задоволенні його вимог були відсутні, а тому уповноважена особа відповідача, належним чином перевіривши право власності особи на квартиру, діяла у відповідності до встановлених вимог та в межах наданої компетенції, та правомірно прийняла рішення про зняття позивача із реєстрації в квартирі, що свідчить про безпідставність позовних вимог. Перевіряючи обґрунтованість та доведеність позовних вимог, а також заперечень на позов, суд приймає до уваги те, що відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно зі статтею 155 ЖК України, власник квартири або її частини не може бути позбавлений права користування житловим приміщенням. Згідно зі ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Однією із підстав припинення права власності відповідно до статті 346 ЦК України є відчуження свого майна власником. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 05 листопада 2014 року в справі № 6-158цс14. Крім того, відповідно до п. 26 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою КМУ від 02.03.2016 року № 207 (чинних на час виникнення спірних правовідносин), зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її представника за формою згідно з додатком 11; рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; повідомлення територіального органу або підрозділу ДМС із зазначенням відповідних реквізитів паспорта померлої особи або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства (інформація територіального органу ДМС або територіального підрозділу ДМС, на території обслуговування якого зареєстровано місце проживання особи, про закінчення строку дії посвідки на тимчасове проживання або копія рішення про скасування посвідки на тимчасове проживання чи скасування дозволу на імміграцію та посвідки на постійне проживання в Україні); підстав для перебування бездомної особи на обліку/для отримання бездомною особою соціальних послуг у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту (письмове повідомлення соціальної установи, закладу соціального обслуговування та соціального захисту); підстав на право користування житловим приміщенням (закінчення строку дії договору оренди, найму, піднайму житлового приміщення, строку навчання в навчальному закладі (у разі реєстрації місця проживання в гуртожитку навчального закладу на час навчання), відчуження житла та інших визначених законодавством документів). Разом із заявою особа подає: документ, до якого вносяться відомості про зняття з реєстрації місця проживання. Якщо дитина не досягла 16 років, подається свідоцтво про народження; квитанцію про сплату адміністративного збору; військовий квиток або посвідчення про приписку (для громадян, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку). Крім того, відповідно до п. 27 зазначених Правил, працівник органу реєстрації або центру надання адміністративних послуг перевіряє належність документа, до якого вносяться відомості про місце проживання, особі, що його подала, його дійсність, правильність заповнення заяви про зняття з реєстрації місця проживання та наявність документів, необхідних для зняття з реєстрації місця проживання, про що зазначений працівник робить відповідний запис у цій заяві. Працівник органу реєстрації у день звернення особи (її представника) або в день отримання документів від центру надання адміністративних послуг, представника спеціалізованої соціальної установи, закладу соціального обслуговування та соціального захисту, посадової особи виконавців послуг з управління (утримання) багатоквартирного будинку (гуртожитку), об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельного кооперативу, управителя багатоквартирного будинку: приймає рішення про зняття з реєстрації або про відмову у знятті з реєстрації місця проживання особи; вносить відомості про зняття з реєстрації місця проживання у документ, до якого вносяться відомості про місце проживання. Датою зняття з реєстрації місця проживання осіб, які подавали документи через центр надання адміністративних послуг, представника спеціалізованої соціальної установи, закладу соціального обслуговування та соціального захисту, посадову особу виконавців послуг з управління (утримання) багатоквартирного будинку (гуртожитку), об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельного кооперативу, управителя багатоквартирного будинку, є дата отримання органом реєстрації відповідних документів; формує і вносить дані про зняття з реєстрації місця проживання особи до реєстру територіальної громади; формує інформацію про зняття з реєстрації місця проживання особи для її передачі до відомчої інформаційної системи ДМС з подальшою передачею інформації до Реєстру відповідно до Порядку; оформляє і видає довідку про зняття з реєстрації місця проживання, форма якої наведена в додатку 16, дітям, які не досягли 16 років, та громадянам, які мають паспорт громадянина України у формі картки, а також вилучає раніше видану довідку про реєстрацію місця проживання для подальшого знищення; повертає особі або її представнику, адміністратору центру надання адміністративних послуг, представнику спеціалізованої соціальної установи, закладу соціального обслуговування та соціального захисту або посадовій особі виконавців послуг з управління (утримання) багатоквартирного будинку (гуртожитку), об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельного кооперативу, управителю багатоквартирного будинку документ, до якого внесені відомості про зняття з реєстрації місця проживання, довідку про зняття з реєстрації місця проживання, а також документи, які подавалися. Відповідно до п.п. 28, 29 зазначених Правил, реєстрація місця проживання/перебування особи або зняття з реєстрації місця проживання скасовуються в разі їх проведення з порушенням вимог законодавства. У разі виявлення такого порушення керівник органу реєстрації проводить перевірку підстав реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування особи, за її результатами складає висновок та приймає рішення про скасування реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування особи. Про прийняте рішення особі надсилається письмове повідомлення за формою згідно з додатком 17, в якому зазначаються підстави його прийняття. Особу запрошують на прийом до органу реєстрації для внесення відповідних відомостей до документа, до якого вносяться відомості про місце проживання/перебування. Працівник органу реєстрації: формує і вносить дані про скасування реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування особи до реєстру територіальної громади; формує інформацію про скасування реєстрації/ зняття з реєстрації місця проживання/перебування особи для її передачі до відомчої інформаційної системи ДМС з подальшою передачею інформації до Реєстру відповідно до Порядку. У разі виявлення ДМС або її територіальними органами порушень законодавства органом реєстрації під час здійснення реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування особи такому органу надсилається повідомлення щодо необхідності проведення відповідної перевірки. У разі підтвердження зазначених порушень реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування особи підлягає скасуванню. Як встановлено судом, між позивачем та третьою особою було укладено іпотечний договір, та в зв`язку із неналежним виконанням позивачем зобов`язань, третьою особою були реалізовані надані законом права та зареєстровано право власності на предмет іпотеки - квартиру, в якій була зареєстрована позивач. Дії та рішення щодо реєстрації права власності за третьою особою на квартиру, яка була предметом іпотеки, на час розгляду даного спору неправомірними не визнані та, відповідно, не скасовані, а відтак третя особа як на час подання заяви до відповідача, так і на час розгляду даного спору в суді є законним власником квартири. Крім того, позивач не є членом сім`ї третьої особи, як власника квартири, не відноситься до кола осіб, які постійно проживають разом із ним і ведуть із ним спільне господарство, між сторонами не укладався договір найму вказаного житла. Новий власник квартири вправі користуватись та розпоряджатися на власний розсуд належним йому майном в силу положень закону, який захищає право власності. Суд не має підстав для втручання у право власності нового власника, який заперечує проти проживання та реєстрації в квартирі позивача. Посилання сторони позивача на відсутність законних підстав для зняття позивача із реєстрації в квартирі з огляду на спірність переходу права власності до нового власника, суд до уваги не приймає, оскільки, наведені посилання спростовуються наявними у справі доказами та ґрунтуються на власному тлумаченні сторони позивача вимог закону, які регулюють дані правовідносини та нічим об`єктивно не підтверджуються. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. В ході розгляду справи стороною позивача не доведено, а судом не встановлено порушення вимог закону та правил при розгляді заяви нового власника про зняття позивача із реєстрації в квартирі, в зв`язку із відчуженням житла, та прийняття відповідачем відповідного рішення, а відтак, на переконання суду, права позивача відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не порушені. Уповноважена особа відповідача при розгляді поданих документів діяла в межах наданих повноважень та у спосіб, визначений законом, та доказів зворотному з боку позивача суду надано не було, що свідчить про недоведеність пред`явлених позовних вимог. Окремо варто вказати на те, що згідно статті 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" визначено, що зняття з реєстрації - це внесення інформації про зняття з реєстрації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку. Згідно положень статті 7 цього Закону зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням. Виходячи положень вказаного Закону, зняття з реєстрації місця проживання особи (по суті прийняття органом реєстрації позитивного рішення) здійснюється, крім іншого, в інтересах певного заявника, зокрема, власника. Якщо рішення органу реєстрації про зняття з реєстрації місця проживання особи є об`єктом оскарження в суді, то належним відповідачем в такому разі є відповідний орган реєстрації, який прийняв рішення, та особа, в інтересах та на підставі звернення якої органом реєстрації прийнято таке рішення. В контексті обставин цієї справи такою особою є [PERSON] , оскільки, наявність або відсутність права користування квартирою на підставі факту реєстрації місця проживання, впливає на можливість здійснення власником своїх прав. Належними сторонами є особи, які можуть бути суб`єктами спірних матеріальних правовідносин. Належний позивач - особа, якій належить право вимоги; належний відповідач - особа, яка повинна відповідати за позовом. Однак, стороною позивача було пред`явлено позовні вимоги лише до відповідного органу реєстрації, та залишено поза увагою те, що у спірних правовідносинах належним співвідповідачем є також власник квартир [PERSON] , який було залучено судом до участі у справі в якості третьої особи. В ході розгляду справи стороною позивача не було заявлено відповідних клопотань про залучення власника майна до участі в розгляді справи в якості співвідповідача, а суд в силу вимог цивільного процесуального закону позбавлений можливості із власної ініціативи визначати коло відповідачів/співвідповідачів, що додатково свідчить про відсутність підстав для задоволення пред`явлених позовних вимог. Суд відмічає, що інші наведені позивачем доводи в обґрунтування своїх позовних вимог не спростовують наведених висновків суду. Як зазначає Європейський суд з прав людини в своїй усталеній практиці, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що позивачем не надано достатніх та переконливих доказів, які б в своїй сукупності дали б змогу дійти висновку про порушення відповідачем встановлених вимог закону під час розгляду заяви нового власника квартири про зняття позивача з реєстрації місця проживання, обґрунтування позовних вимог не знайшли свого об`єктивного підтвердження в ході розгляду справи, та позивачем не залучено до участі у справі належного співвідповідача, а тому суд, розглядаючи даний спір в межах заявлених позовних вимог, вважає, що законних підстав для визнання неправомірними та скасування рішення та дії уповноважених осіб відповідача відсутні, в зв`язку з чим в задоволенні позову слід відмовити. В порядку ст. 141 ЦПК України, судові витрати слід залишити за позивачем по фактично понесеним.

Outcome: dismissed