Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-26 00:00:00

До Ірпінського міського суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] до ТОВ "Фінансова компанія управління активами", треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Табінський Олег Володимирович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позов мотивує тим, що 13 березня 2013 року між позивачкою і Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» було укладено кредитний договір зі страхуванням життя позичальника (каса) No678/4006BCL1A, згідно якого позивачка отримала кредит у сумі 10 631,80 грн. з фіксованою процентною ставкою 20% річних, комісією за користування кредитом - 154 грн., дата повернення кредиту - 19.03.2016 року. Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем 04 вересня 2019 року було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 8968, в якому запропоновано стягнути з [PERSON] невиплачені в строк грошові кошти на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія Управління Активами», якому Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення богів» , відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу № 20182407-1/2 від 24.07.2018 року, якому в свою чергу Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Бізнесфінанс» відступлено право вимоги на підставі договору факторингу № 1706/01 від 17.06.2015 року, якому в свою чергу Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» на підставі Договору відступлення права вимоги № 20140730-Г від 30.07.2014 року відступлено право вимоги за Кредитним договором зі страхуванням життя позичальника (кас) № 678/4006BCL1A від 13.03.2013 року укладеного між Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» та [PERSON] , за період з 29.07.2014 року по 29.07.2019 року включно суму у розмірі: 8964,71 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 2229,83 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами; 7120,05 грн. - заборгованість за нарахованою та несплаченою пенею; 150 грн. - плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 18 464,59 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Табінського Олега Володимировича від 24.09.2019 року було відкрито виконавче провадження № 60142968 з виконання вищевказаного виконавчого напису нотаріуса. В рамках даного виконавчого провадження постановою приватного виконавця від 27.09.2019 року було звернене стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Між сторонами виник спір стосовно дотримання вимог діючого законодавства при вчиненні приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем виконавчого напису № 8968 виданим 04 вересня 2019 року за заявою стягувача ТОВ "Фінансова компанія управління активами". Позивач вважає, що вказаний виконавчий напис вчинено з порушенням вимог чинного законодавства України, а саме ст.ст. 87, 88 ЗУ «Про нотаріат», постанови КМУ від 29.06.1999 № 1172. Просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 8968, вчинений Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем 04 вересня 2019 року та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 10.03.2020 року було відкрито провадження у цивільній справі № 367/1662/20 за правилами загального позовного провадження. Відповідно до Рішення Вищої Ради правосуддя від 14.09.2021 року № 1989/0/15-21 суддю Ірпінського міського суду Київської області [PERSON] звільнено у відставку. Відповідно до витягу з розпорядження керівника апарату Шолкової Т.М. від 22.09.2021 року № 58 справу № 367/1049/20 передано на повторний автоматичний розподіл. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.10.2021 року справу № 367/1049/20 передано для розгляду судді Шестопаловій Я.В. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 19.10.2021 року було прийнято до свого провадження цивільну справу № 367/1662/20 та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 11.05.2023 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач та її представник не з`явились, були повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Представник позивача подала до суду заяву, у якій просила проводити розгляд без участі позивача та її представника, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. В судове засідання представник відповідача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду направив відзив, у якому просили відмовити у задоволенні позову з підстав, що позивачем не надано достатньо доказів щодо неправовомірності видачі виконавчого напису, тому просили відмовити у задоволенні позову. Третя особа - Гуревічов Олег Миколайович - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам наявним у справі, в їх сукупності, дотримуючись принципів об`єктивності, диспозитивності цивільного судочинства, приходить до висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного. Судом встановлено, що Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем 04 вересня 2019 року було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 8968, в якому запропоновано стягнути з [PERSON] невиплачені в строк грошові кошти на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія Управління Активами», якому Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення богів» , відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу № 20182407-1/2 від 24.07.2018 року, якому в свою чергу Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Бізнесфінанс» відступлено право вимоги на підставі договору факторингу № 1706/01 від 17.06.2015 року, якому в свою чергу Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» на підставі Договору відступлення права вимоги № 20140730-Г від 30.07.2014 року відступлено право вимоги за Кредитним договором зі страхуванням життя позичальника (кас) № 678/4006BCL1A від 13.03.2013 року укладеного між Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» та [PERSON] , за період з 29.07.2014 року по 29.07.2019 року включно суму у розмірі: 8964,71 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 2229,83 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами; 7120,05 грн. - заборгованість за нарахованою та несплаченою пенею; 150 грн. - плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 18 464,59 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Табінського Олега Володимировича від 24.09.2019 року було відкрито виконавче провадження № 60142968 з виконання вищевказаного виконавчого напису нотаріуса. В рамках даного виконавчого провадження постановою приватного виконавця від 27.09.2019 року було звернене стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Між сторонами виник спір стосовно дотримання вимог діючого законодавства при вчиненні приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем виконавчого напису № 8968 виданим 04 вересня 2019 року за заявою стягувача ТОВ "Фінансова компанія управління активами". Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 03.03.2021 року було витребувано з Київського державного нотаріального архіву копії всіх матеріалів нотаріальної справи щодо вчинення 04.09.2019 виконавчого напису, зареєстрованого у реєстрі за № 8968 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Фінансова компанія управління активами" заборгованості за Кредитним договором зі страхування життя позичальника (каса) № 678/4006ВСL1A від 13.03.2013 на загальну суму 18 464,59 грн. На виконання ухвали до суду від Київського державного нотаріального архіву надійшли належним чином завірені копії виконавчого напису № 8968 та документів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис,які були досліджені судом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (стаття 50 Закону України «Про нотаріат»). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Такий правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 23 червня 2020 року у справі № 645/1979/15-ц (провадження № 14-706цс19), який відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України суд застосовує до спірних правовідносин. При вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, окрім перевірки додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів, суд повинен перевірити доводи боржника й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такі правові висновки викладено у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17 (№ 754/9711/14-ц). Суд вважає слушними доводи позивача в частині порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та не чинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: «11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 826/20084/14 (провадження № 11-174ас18) відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції на момент вчинення виконавчого напису 27.01.2020) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Даний висновок міститься в Постанові Верховного суду від 12 березня 2020 року (справа № 757/24703/18-ц, провадження № 61-12629св19), який суд в порядку ч. 4 ст.263 ЦПК України застосовує до спірних правовідносин. Отже, на підставі викладеного, суд прийшов до переконання, що позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Як передбачено ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Відтак, при задоволенні позову у відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача сплачений судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 840,80 грн. та за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 420,40 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved