Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про стягнення матеріальних збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В уточненій позовній заяві викладено наступну позицію. 23.12.2016 о 16 год. 25 хв. на автодорозі сполученням «Погребище-Дзюньків» Погребищенського району Вінницької області водій [PERSON] , керуючи автомобілем «ВАЗ-2107», д.н.з. [NUMBER] , на нерегульованому перехресті, перед зміною напрямку руху, не переконався, що це буде безпечно, виконуючи маневр повороту ліворуч, виїхав на смугу зустрічного руху та допустив зіткнення із автомобілем «ВАЗ-2115», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався в зустрічному напрямку, внаслідок чого [PERSON] отримав тілесні ушкодження, а його автомобіль отримав механічні ушкодження. Вказані ушкодження унеможливили подальше безпечне використання транспортного засобу. Вказана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія [PERSON] .. Вказане підтверджується вироком Погребищенського районного суду від 19.06.2017 та висновком судово-медичної експертизи №330 від 27.03.2017 про отримання [PERSON] тілесних ушкоджень внаслідок ДТП. Відповідно до висновку експерта №53 від 27.03.2017, вартість ремонтно-відновлювальних робіт автомобіля «ВАЗ-2115», д.н.з. [NUMBER] , внаслідок його пошкодження внаслідок ДТП, складає 103578,18 грн., розмір матеріального збитку даного автомобіля на момент ДТП складає 87880,00, страхове відшкодування складає 27889,40 грн., яке не покриває повністю його витрати на ремонт автомобіля, чим заподіяно значну матеріальну шкоду на суму 59990,60 грн.. Вирішити спір в досудовому порядку неможливо, оскільки відповідач не бажає в добровільному порядку вирішити даний спір. Відповідно до постанови Верховного Суду від 06.10.2021 у вказаній справі касаційну скаргу [PERSON] задоволено частково, рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 17.12.2019 та постанову Вінницького апеляційного суду від 20.02.2020 в частині задоволення позовних вимог до [PERSON] про стягнення матеріальних збитків скасовано, в частині стягнення моральної шкоди залишено без змін. ПАТ «НАСК «Оранта» 15.05.2018 відшкодувала частково шкоду [PERSON] в сумі 27889,40 грн.. відповідно до вказано висновку експерта №53 від 27.03.2017 розмір матеріального збитку автомобіля «ВАЗ-2115» на момент ДТП складає 87880,00 грн.. В межах страхової виплати відповідно до страхового полісу сума складає 100\~000,00 грн.. В зв`язку із чим підлягає до відшкодування ПАТ «НАСК «Оранта» сума в розмірі 59990,60 грн. (87880,00 грн. 27889,40 = 59990,60 грн.). На підставі викладеного просить стягнути із відповідача [PERSON] на його користь витрати на правову допомогу в сумі 4000,00 грн., а також сплачений судовий збір, а з ПАТ «НАСК «Оранта» - матеріальну шкоду в сумі 59990,60 грн. (т. 2 а.с. 56-58). Ухвалою Вінницького районного суду від 08.06.2018 відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] (т. 1 а.с. 13). Ухвалою Вінницького районного суду від 25.06.2018 поновлено [PERSON] процесуальний строк на подання відзиву на позовну заяву [PERSON] (т. 1 а.с. 32). Ухвалю Вінницького районного суду від 25.06.2018 задоволено клопотання представника відповідача [PERSON] адвоката Білозора О.Л. про залучення до участі в справі в якості третьої особи ПАТ «НАСК «Оранта»; залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ПАТ «НАСК «Оранта» (т. 1 а.с. 35). Ухвалою Вінницького районного суду від 18.04.2019 прийнято до розгляду заяву представника позивача [PERSON] адвоката Шибінського О.В. про збільшення позовних вимог (т. 1 а.с. 100). Ухвалою Вінницького районного суду від 15.08.2019 заяву представника позивача [PERSON] адвоката Шибінського О.В. про збільшення суми відшкодування моральної шкоди у справі за позовом [PERSON] повернуто заявнику (т. 1 а.с. 116). Ухвалою Вінницького районного суду від 16.09.2019 прийнято до розгляду заяву представника позивача [PERSON] адвоката Шибінського О.В. про уточнення позовних вимог у справі за позовом [PERSON] (т. 1 а.с. 125). Рішенням Вінницького районного суду від 17.12.2019 позов [PERSON] задоволено частково; стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальні збитки на ремонтно-відновлювальні роботи в розмірі 75988,78 грн. та компенсацію за спричинену маральну шкоду в розмірі 15000,00 грн.; стягнуто з відповідача на користь позивача 3790,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу, а на користь держави судовий збір в сумі 908,00 грн. (т. 1 а.с. 153-160). Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 27.01.2020 відкрито апеляційне провадження у справі за позовом [PERSON] за апеляційною скаргою [PERSON] на рішення Вінницького районного суду від 17.12.2019 (т. 1 а.с. 181). Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 03.02.2020 призначено до розгляду в порядку письмового провадження справу за позовом [PERSON] (т. 1 а.с. 183). Постановою Вінницького апеляційного суду від 20.02.2020 апеляційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення, а рішення Вінницького районного суду від 17.12.219 залишено без змін (т. 1 а.с. 195-198). Ухвалою Верховного Суду від 20.04.2020 відкрито касаційне провадження у справі за позовом [PERSON] ; витребувано із Вінницького районного суду матеріали цивільної справи (т. 1 а.с. 228-229). Ухвалою Верховного Суду від 28.09.2021 справу за позовом [PERSON] призначено до судового розгляду колегію в складі п`яти суддів в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи (т. 1 а.с. 237). Постановою Верховного Суду від 06.10.2021 касаційну скаргу [PERSON] задоволено частково; рішення Вінницького районного суду від 17.12.2019 та постанову Вінницького апеляційного суду від 20.02.2020 в частині задоволених позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про стягнення збитків та розподілу судових витрат скасовано; передано справу №128/1453/18 в зазначеній частині на новий розгляд до суду першої інстанції; рішення Вінницького районного суду від 17.12.2019 та постанову Вінницького апеляційного суду від 20.02.2020 в частині задоволених позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про компенсацію моральної шкоди залишено без змін; з моменту прийняття постанови суду касаційної інстанції рішення суду першої інстанції та постанова апеляційної інстанції в скасованій частині втрачають законну силу та подальшому виконанню не підлягають (т. 1 а.с. 239-243). Суддею Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду Кратом В.І. висловлено окрему думку (т. 1 а.с. 244-252). Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Вінницького районного суду Вінницької області від 23.10.2021 справу передано на розгляд судді Шевчук\~Л.П. (т. 2 а.с. 4). Ухвалою суду від 01.11.2021 прийнято до провадження судді Шевчук Л.П. цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ПАТ «НАСК «Оранта», про стягнення матеріальних збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди; призначено у справі підготовче засідання (т. 2 а.с. 5). Ухвалою суду від 13.10.2022 задоволено клопотання представника позивача [PERSON] адвоката Шибінського О.В. про залучення співвідповідача; а саме залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» до участі в справі в якості співвідповідача; прийнято до розгляду уточнені позовні вимоги позивача [PERSON] до [PERSON] , Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди; відкладено підготовче засідання; встановлено відповідачу ПАТ «НАСК «Оранта» п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву, роз`яснено право подати зустрічний позов (т. 2 а.с. 63-64). Ухвалою суду від 29.11.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (т. 2 а.с. 93). Ухвалою суду від 24.03.2023 із ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (м. Київ, вул. Здолбунівська, 7-д) витребувано належним чином засвідчену копію матеріалів справи про страхове відшокування [PERSON] внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 23.12.2016 о 16-25 год. на автодорозі сполученням м. Погребище с. Дзюньків Погребищенського району Вінницької області за участі автомобіля «ВАЗ-2107», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «ВАЗ-2115», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] (т. 2 а.с. 117). В судове засідання позивач [PERSON] та його представник адвокат Шибінський О.В. не з`явилися, представник позивача подав до суду заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутність та відсутність позивача, позов просив задоволити в повному обсязі (т. 2 а.с. 168). Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Білозор О.Л. в судове засідання також не з`явилися, представник відповідача подав до суду заяву про розгляд справи у відсутність відповідача та його представника, просив в задоволенні позову до [PERSON] відмовити повністю, оскільки вважає позовні вимоги безпідставними та необгрунтованими (т.\~2 а.с. 169). Представник відповідача ПАТ «НАСК «Оранта» в судове засідання не з`явився, надіслав до суду письмові пояснення (т. 2 а.с. 66-67, 121), в яких просив справу розглянути у відсутність представника відповідача ПАТ «НАСК «Оранта», в задоволенні позову просить відмовити, оскільки зобов`язання страховика провести страхове розслідування та виплатити страхове відшкодування відповідно до полісу ЦВ регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Розмір страхового відшкодування, який сплачено позивачу, визначений на підставі дослідження, становить 27889,40 грн. (з урахуванням зносу 50 відсотки, франшизи 510,00 грн.). відповідно до Закону розмір страхової виплати зменшується на суму франшизи (ст. 12 Закону). Франшиза визначена у полісі ЦВ і становить 510,00 грн.. Страховик відшкодовує збитки за мінусом зносу (ст. 27 Закону). Знос становить 52 відсотки. Таким чином, сума, яка була виплачена позивачу є такою, що розрахована у відповідності до Закону, тому позовні вимоги в даній справі не підлягають задоволенню. Позивач просить стягнути з ПАТ «НАСК «Оранта» 59990,60 грн. (різницю між сумою збитку, встановлену відповідно до висновку експерта №53 від 27.03.2017 та сплаченим страховим відшкодуванням). Щодо даного висновку експерта, то відповідно до нього транспортний засіб є знищеним і тому експерт визначив вартість збитку такою, що дорівнює ринковій вартості транспортного засобу. На відміну від результатів страхового розслідування НАСК «Оранта», де не було встановлено знищення транспортного засобу, а встановлено можливість ремонту (ремонтна калькуляція додається). Навіть якщо припустити, що мало місце знищення транспортного засобу, то транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необгрунтованим. Ремонт вважається економічно необгрунтованим, якщо згідно із звітом (актом)чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем чи експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди (ст. 30 Закону). позивачем не надано жодної інформації про оцінку транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди. НАСК «Оранта» не визнає позовні вимоги та наполягає на правильності розрахунку страхового відшкодування у виплаченій позивачу сумі. Підстав для відкладення розгляду справи, передбачених ст. 223 ЦПК України не вбачається, нез`явлення сторін не перешкоджає вирішенню спору, а відтак судом ухвалено проводити судове засідання у відсутність сторін. Відповідно до частини другої\~статті 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, оскільки розгляд справи відповідно до положень цього\~Кодексу\~проводиться судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши наявні у матеріалах справи заяви по суті, інші докази, оцінивши їх в сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що згідно з вироком Погребищенського районного суду Вінницької області від 19 червня 2017 року [PERSON] , 23 грудня 2016 року, близько 16 год. 25 хв., керуючи власним технічно справним автомобілем «ВАЗ 2107», номерний знак [NUMBER] , рухаючись автодорогою сполученням м. Погребище - с. Дзюньків Погребищенського району, на нерегульованому перехресті з автодорогою на с. Саражинці Погребищенського району, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечно та не створить перешкод для руху або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, виконуючи маневр повороту ліворуч, не надав перевагу у русі, виїхав на смугу зустрічного руху та допустив зіткнення з автомобілем «ВАЗ 2115», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався по належній смузі руху у зустрічному напрямку. Вироком суду [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 286 КК України (т. 1 а. с. 7 - 8). Згідно з висновком судово-медичної експертизи від 20 березня 2017 року № 30 у [PERSON] мали місце тілесні ушкодження у виді забійної рани, гематом та саден обличчя, саден на тильній поверхні лівої кисті, в ділянках правого та лівого колінного суглобів. Вказані тілесні ушкодження у [PERSON] належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, виникли від дії тупого твердого предмета (предметів), давністю утворення, можливо, в строк за обставин ДТП, вказаних у постанові про призначення експертизи - 23 грудня 2016 року (т.1 а. с. 9). Згідно із висновком експерта від 27 березня 2017 року № 53 за результатами проведеної автотоварознавчої експертизи в рамках кримінального провадження № 12016020000000421, вартість ремонтно - відновлювальних робіт автомобіля «ВАЗ 2115» державний номерний знак [NUMBER] внаслідок його пошкодження під час ДТП складає 103578,18 грн., розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «ВАЗ 21150» державний номерний знак [NUMBER] становить 87880, 00 грн. (т. 1 а. с. 4 - 6). На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] була застрахована ПАТ «НАСК «Оранта». Страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю становить 200\~000,00 грн; за шкоду, заподіяну майну 100\~000,00 грн.; розмір франшизи 510,00 грн. (т. 1 а. с. 27). З матеріалів страхової справи вбачається, що на підставі повідомлення про ДТП, заяви про страхове відшкодування, протоколу (акту) огляду транспортного засобу, зведеної таблиці даних попереднього розрахунку розміру збитку від 03 березня 2017 року вартість відновлювального ремонту автомобіля «ВАЗ 21150» номерний знак [NUMBER] , з урахуванням зносу, становить 27 889,40 грн. (т. 1 а. с. 78 - 87). Вказана сума, згідно заяви на видачу готівки №4 від 15 травня 2018 року, виплачена [PERSON] (т. 1 а. с. 10). Майнова шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України). Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно з абзацом першим пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. У статтях 28, 29 зазначеного Закону передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого - це шкода, пов`язана, зокрема, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) викладений правовий висновок, відповідно до якого відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди». Отже, майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком (франшиза, втрата товарної вартості, страховий ліміт). Відповідно до ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування\~завжди зменшується\~на суму\~франшизи,\~розрахованої за\~правилами цього\~підпункту. Франшиза при відшкодуванні шкоди, заподіяної життю та/або здоров`ю потерпілих, не застосовується. Згідно п. 36.6 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» \~страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. У статті 30\~Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що\~транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. У постанові Верховного Суду від 05.10.2021 (т. 1 а.с. 239-243) у даній справі Касаційний суд, скасовуючи рішенні Вінницького районного суду від 17.12.2019 та постанову Вінницького апеляційного суду в частині задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про стягнення збитків, зазначив, що судами при ухваленні рішень не враховано, що обов`язок з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування покладається на страховика, а на застраховану особу, яка завдала шкоду, майнова відповідальність може бути покладена лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком; не встановлено фактичні розміри шкоди, завданої позивачу як власнику автомобіля «ВАЗ 2115» внаслідок його пошкодження під час ДТП, та розмір страхового відшкодування, відповідно, різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням, право вимоги виплати якої має позивач за рахунок винної у ДТП особи (відповідача); не встановлено чи звертався позивач до страховика з вимогою про виплату страхового відшкодування в межах\~ліміту відповідальності та у розмірі оціненої шкоди відповідно до висновку експерта від 27 березня 2017 року № 53, чи заперечував розміри шкоди і страхової виплати, визначені страховиком. Частиною першою статті 417 ЦПК України визначено, що вказівки, що містяться в постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи. Аналіз матеріалів справи свідчить, що згідно із висновком експерта, який повідомлений про кримінальну відповідальнсть за ст.ст. 384-385 КК України, від 27 березня 2017 року № 53 за результатами проведеної автотоварознавчої експертизи в рамках кримінального провадження № 12016020000000421, вартість ремонтно - відновлювальних робіт автомобіля «ВАЗ 2115», державний номерний знак [NUMBER] , внаслідок його пошкодження під час ДТП складає 103578,18 грн.,\~розмір матеріального збитку (визначеного за ринковою вартістю автомобіля «ВАЗ 2115» на момент ДТП) з ПДВ складає 87 880,00 грн\~(а. с. 4 - 6). На підставі протоколу (акту) огляду транспортного засобу, зведеної таблиці даних попереднього розрахунку розміру збитку, розрахунку страхового відшкодування та страхового акта ПАТ «НАСК «Оранта» від 01 серпня 2018 року\~ринкова вартість автомобіля «ВАЗ 2115» - 87455,20 грн,\~вартість відновлювального ремонту автомобіля «ВАЗ 21150» без урахування зносу - 37889,94 грн, вартість відновлювального ремонту автомобіля «ВАЗ 21150», з урахуванням зносу, становить 28339,40 грн, розмір страхового відшкодування - 27 889,40 грн\~(т. 1 а. с. 78 - 87). Вказана сума страхового відшкодування 15 травня 2018 року виплачена [PERSON] за його заявою. Отже, з огляду на вищевикладене, суд, в силу приписів ст.ст. 1187, 1194 ЦК України, ст.ст. 22, 28, 29, 30, 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», зазначає, що в даному випадку обов`язок щодо відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування (100\~000,00 грн. згідно полісу №АЕ/7584643 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності відповідача [PERSON] т. 1 а.с. 27) покладається на страховика ПАТ «НАСК «Оранта». На застраховану особу [PERSON] , яка завдала шкоду, майнова відповідальність може бути покладена лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком (франшиза). Фактичний розмір шкоди, завданої позивачу, як власнику автомобіля «ВАЗ 2115», внаслідок його пошкодження під час ДТП, згідно висновку експерта №53 від 27.03.2017, який не оспорений сторонами, становить 87880,00 грн., що перебуває в межах страхового відшкодування, за виключенням франшизи в сумі 510,00 грн. Відповідно до копій матеріалів страхової справи 11543 (поліс АЕ7584643 від 12.03.2016, дтп 23.12.2016, забезпечений транспортний засіб «ВАЗ 2107», д.н.з. [NUMBER] ) (т.2 а.с. 128-161), що надані на виконання ухвали суду від 24.03.2023, власником транспортного засобу є [PERSON] , який 30.03.2011 видав нотаріальну довіреність позивачу [PERSON] на право розпоряджатися (продати, обміняти, здати в оренду) належний йому на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії [NUMBER] виданого Немирівським ВРЕР УДАІ України у Вінницькій області 19.08.2009, транспортним засобом марки «ВАЗ 21150», 2006 року випуску, д.н.з. [NUMBER] . ПрАТ «НАСК «Оранта» на підставі розрахунку страхового відшкодування було складено страховий акт №ОЦВ-16-11543/1, згідно якого сума страхового відшкодування становила 27889,40 грн. (т. 2 а.с. 132, 133). Позивач [PERSON] , який діяв на підставі довіреності від 25.01.2018 в інтересах власника транспортного засобу [PERSON] , подав до ПрАТ «НАСК «Оранта» заяву від 23.04.2018 (т. 2 а.с. 158), в якій просив перерахувати кошти страхового відшкодування в сумі 27889,40 грн. відповідно до страхової справи № 11543 на рахунок АТ «Правексбанк». Вказана сума (27889,40 грн.) була перерахована на рахунок власника транспортного засобу [PERSON] (т. 2 а.с. 124). Стаття 1166 ЦК України\~передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За змістом вказаної норми, за загальним правилом: по-перше, в повному обсязі; по-друге, особою, яка безпосередньо її завдала, шкода підлягає відшкодуванню. Проте із вказаних правил є винятки, передбачені законом. Одним з таких винятків є страхування особою цивільно-правової відповідальності. Відносини страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регламентує, зокрема,\~Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~визначено як засади, так і процедури отримання потерпілими особами за наслідками ДТП, відшкодування заподіяної шкоди. Статтею 1194 ЦК України\~передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати\~(страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із\~Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності. Внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди виникають цивільні права й обов`язки, пов`язані з її відшкодуванням. Зокрема, потерпілий набуває право отримати відшкодування шкоди, а обов`язок виплатити відповідне відшкодування за\~Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виникає у страховика особи, яка застрахувала цивільну відповідальність (у визначених зазначеним Законом випадках - Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ)) та в особи, яка застрахувала цивільну відповідальність, якщо розмір завданої нею шкоди перевищує розмір страхового відшкодування, зокрема на суму франшизи, чи якщо страховик (МТСБУ) за вказаним Законом не має обов`язку здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату). Тобто внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди (настання страхового випадку) винуватець ДТП не звільняється від обов`язку відшкодувати завдану шкоду, але цей обов`язок розподіляється між ним і страховиком (МТСБУ). Судом встановлено, що на час ДТП цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «ВАЗ-2107», яким керував [PERSON] , була застрахована у ПАТ «НАСК «Оранта», ліміт страхового відшкодування за шкоду завдану майну - 100 000 грн, франшиза 510,00 грн.. Згідно висновку експерта №53 від 27.03.2017 вартість ремонтно-відновлювальних робіт автомобіля «ВАЗ-2115», д.н.з. [NUMBER] , який належить позивачу, внаслідок його пошкодження під час ДТП, складає 103578,18 грн., розмір матеріального збитку автомобіля «ВАЗ-2115» на момент ДТП складає 87880,00 грн. Страховиком відповідача [PERSON] ПАТ «НАСК «Оранта» виплачено позивачу страхове відшкодування в розмірі 27889,40 грн. Ваховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню та невиплачена сума матеріального збитку, що складає 59990,60 грн., та є в межах ліміту страхового відшкодування за шкоду завдану майну підлягає стягненню з відповідача ПАТ «НАСК «Оранта», як страховика відповідача [PERSON] , на користь позивача [PERSON] .. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1, ч. 2 , п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат,\~пов`язаних з\~розглядом справи,\~належать витрати на професійну правничу допомогу. Частинами 1, 2 ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 17.12.2019, яке постановою Верховного Суду від 06.10.2021 залишено без змін в частині стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] моральної шкоди в сумі 15\~000,00 грн., а в силу приписів Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду із позовом про відшкодування шкоди завданої внаслідок злочину та дане питання не вирішувалося в суді Касаційної інстанції. Відповідно, з відповідача [PERSON] на користь держави підлягає стягненню судовий збір за ставками судового збору визначених на час звернення позивача до суду із даним позовом (04.06.2018), тобто в сумі 704,80 грн.. Також, з відповідача Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на користь держави підлягає судовий збір за ставками\~судового збору,\~ визначених\~для юридичних\~осіб на\~час звернення\~позивача до\~суду із\~даним позовом\~(04.06.2018) в сумі 1760 (одна тисяча сімсот шістдесят) грн. 00 коп. Право на правову допомогу гарантовано статтями\~8,\~59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16 листопада 2000 р. №13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 р. №23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 р. №6-рп/2013). Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009, передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. Статтею 15\~ЦПК України\~визначено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Зі змісту\~ст. 58 ЦПК України\~вбачається, що сторона, третя особа, а також особа, якій за законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Відповідно до\~ст. 60 ЦПК України\~представником у суді може бути адвокат або законний представник. Згідно\~ст. 15 ЦПК України\~представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Частиною 4\~ст. 62 ЦПК України\~визначено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до\~Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Судом встановлено, що відповідно до Ордеру серії ВН №042854 від 31.05.2018 адвокату Шибінському О.В. було надано повноваження для надання професійної правової допомоги при розгляді справи за позовом [PERSON] .. Відповідно до\~статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч. 8\~ст. 141 ЦПК України). Згідно з\~частинами першою\~-\~четвертою\~статті 137\~ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі\~статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. На підтвердження понесених позивачем [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу суду надано Акт №56 від 25.05.2018 та Рахунок-фактуру №41 від 17.12.2019 (т. 1 а.с. 141, 142), відповідно до яких адвокатом Шибінським О.В. було надано позивачу [PERSON] юридичні послуги, за що позивачем сплачено кошти в сумі 4000,00 грн. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Таким чином, виходячи із доведеності співмірності та розумності розміру понесених судових витрат позивачем [PERSON] , складності справи, судові витрати, у вигляді витрат на професійну правничу допомогу, підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача [PERSON] в розмірі 4000,00 грн., шляхом стягнення по 2000 (дві тисячі) грн. з кожного відповідача, оскільки питання про стягнення витрат на правову допомогу при розгляді даної справи, з врахуванням задоволення позовних вимог в частині стягнення маральної шкоди вирішено не було. Відповідно до ст.ст. 1166, 1187, 1194 ЦК України, ст.ст. 22, 28, 29, 30, 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 1, 10, 141, 258, 259, 263-265, 273, 354, 417 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved