Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-12 00:00:00

28 березня 2023 року позивач звернувся у Рівненський районний суд Рівненської області з позовною заявою до [PERSON] , в якій з урахуванням заяв про збільшення розміру позовних вимог від 19 квітня 2023 року просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 61949 грн. 90 коп., з яких: 14300 грн. 00 коп. - сума кредиту, 32604 грн. 00 коп. - сума процентів за користування кредитом, 13180 грн. 02 коп. - інфляційні втрати та 1865 грн. 88 коп. - 3 % річних. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 08 травня 2021 року між ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" було укладено електронний договір № 4126206 про надання споживчого кредиту. Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА", затверджених наказом № 53-ОД від 16 січня 2020 року та розміщених на їх сайті: https://creditplus.ua/ru/documents. Згідно умов кредитного договору сума кредиту (загальний розмір) складає 14300 грн. 00 коп. Строк кредиту 30 днів. Дата повернення кредиту (07 червня 2021 року), вказується в Графіку платежів, що є додатком № 1 до договору. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах, визначених в розділі 4 цього договору. ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 14300 грн. 00 коп., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідачки. 07 червня 2021 року відповідачка здійснила оплату частини процентів за користування кредитом, в розмірі 6113 грн. 25 коп. В зв`язку із цим, у відповідності до п.1.4 та п.4.2 Кредитного договору відбулося продовження строку кредиту, на 30 днів, тобто до 07 липня 2021 року з стандартною процентною ставкою 1,90% в день. 07 липня 2021 року відповідачка здійснила оплату частини процентів за користування кредитом, в розмірі 8151 грн. 00 коп. В зв`язку із цим, у відповідності до п.1.4 та п.4.2 Кредитного договору відбулося продовження строку кредиту, на 30 днів, тобто до 06 серпня 2021 року з стандартною процентною ставкою 1,90% в день. 06 серпня 2021 року відповідачка здійснила оплату частини процентів за користування кредитом, в розмірі 8151 грн. 00 коп. В зв`язку із цим, у відповідності до п.1.4 та п.4.2 Кредитного договору відбулося продовження строку кредиту, на 30 днів, тобто до 05 вересня 2021 року з стандартною процентною ставкою 1,90% в день. 05 вересня 2021 року відповідачка свої зобов`язання щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконала та не уклала угоду щодо пролонгації строку дії кредитного договору. 03 травня 2022 року між ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" та ТОВ "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" було укладено договір факторингу 03-05/2022, згідно з умовами якого ТОВ "АВЕНТУС Україна" відступило ТОВ "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором. Про відступлення права грошової вимоги відповідачку було повідомлено письмово. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачкою взятих на себе зобов`язань за кредитним договором у встановленому договором порядку та строки, станом на день звернення до суду, відповідачка має заборгованість в сумі 61949 грн. 90 коп., з яких: 14300 грн. 00 коп. - сума кредиту, 32604 грн. 00 коп. - сума процентів за користування кредитом, 13180 грн. 02 коп. - інфляційні втрати та 1865 грн. 88 коп. - 3 % річних. Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 06 квітня 2023 року провадження у вищевказаній цивільній справі відкрито та розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, явку представника в судове засідання не забезпечив. Представник позивача подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася, уповноважила представляти свої інтереси адвоката Омельчука Дениса Володимировича. Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, 05 червня 2023 року подав відзив на позов, у якому виклав заперечення проти позову. Вказує, що його довірительці безпідставно нараховані штрафні санкції у вигляді 3% річних та інфляційних витрат. А тому, просить відмовити в задоволені позову в цій частині. Представником позивача відповіді на відзив у встановлені строки суду надано не було. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Так, 08 травня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "АВЕНТУС УКРАЇНА" та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" було укладено електронний договір №4126206 про надання споживчого кредиту. Кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА", затверджених наказом № 53-ОД від 16 січня 2020 року та розміщених на їх сайті https://creditplus.ua/ru/documents. Після прийняття позитивного рішення щодо надання кредиту відповідачу ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" зробило їй пропозицію в особистому електронному кабінеті укласти електронний кредитний договір, який містив усі істотні умови, і з якими відповідач ознайомилася до моменту укладення. Згідно умов Кредитного договору: сума кредиту (загальний розмір) складає 14300 грн. 00 коп. (п.1.3. Кредитного договору); строк кредиту 30 днів. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в Розділі 4 цього Договору. (п.1.4. Кредитного договору). Після прийняття відповідачкою умов кредитного договору з нею було укладено електронний кредитний договір, який був підписаний відповідачкою у відповідності до вимог ч. 6 та 8 ст. 11 і ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію", а саме за допомогою електронного підпису. В подальшому, ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало їй кредит в сумі 14300 грн. 00 коп., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача. Відповідно до п.1.5. Кредитного договору Стандартна процентна ставка становить 1,90% в день та застосовується: у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою споживача, відповідно до п.4.2 договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася авто пролонгація, відповідно до п.4.3 договору. 07 червня 2021 року відповідачка здійснила оплату частини процентів за користування кредитом, в розмірі 6113 грн. 25 коп. В зв`язку із цим, у відповідності до п.1.4 та п.4.2 Кредитного договору відбулося продовження строку кредиту, на 30 днів, тобто до 07 липня 2021 року з стандартною процентною ставкою 1,90% в день. 07 липня 2021 року відповідачка здійснила оплату частини процентів за користування кредитом, в розмірі 8151 грн. 00 коп. В зв`язку із цим, у відповідності до п.1.4 та п.4.2 Кредитного договору відбулося продовження строку кредиту, на 30 днів, тобто до 06 серпня 2021 року з стандартною процентною ставкою 1,90% в день. 06 серпня 2021 року відповідачка здійснила оплату частини процентів за користування кредитом, в розмірі 8151 грн. 00 коп. В зв`язку із цим, у відповідності до п.1.4 та п.4.2 Кредитного договору відбулося продовження строку кредиту, на 30 днів, тобто до 05 вересня 2021 року з стандартною процентною ставкою 1,90% в день. 05 вересня 2021 року відповідачка свої зобов`язання щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконала та не уклала угоду щодо пролонгації строку дії кредитного договору. 03 травня 2022 року між ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" та ТОВ "ФК "Фінтраст Україна" як фактором укладено договір факторингу №03-05/2022, відповідно до умов якого, клієнт відступив фактору права вимоги до відповідача за кредитним договором. Згідно розрахунку позивача заборгованість відповідачки за кредитним договором станом на 03 квітня 2023 року становить 61949 грн. 90 коп., з яких: 14300 грн. 00 коп. - сума кредиту, 32604 грн. 00 коп. - сума процентів за користування кредитом, 13180 грн. 02 коп. - інфляційні втрати та 1865 грн. 88 коп. - 3 % річних. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України). Статтею 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтями 526, 530, 610, ч.1 ст. 612 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений строк (термін), відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За положеннями ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Отже, згідно приписів абзацу 2 частини першої ст. 1048 ЦК України щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосовано лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу. Одночасно, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) дійшла висновків про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи в разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Велика Палата Верховного Суду відхилила аргументи позивача про те, що на підставі статті 599 та частини четвертої статті 631 ЦК України він мав право нараховувати передбачені договором проценти до повного погашення заборгованості за кредитом. При цьому вказала, що зі спливом строку кредитування припинилося і право позивача нараховувати проценти за кредитом. Подібні правові висновки викладено також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 лютого 2020 року у справі № 912/1120/16 (провадження № 12-142гс19) вказано, що "у межах кредитного договору позичальник отримує позичені кошти у своє тимчасове користування на умовах повернення, платності і строковості. У постановах Великої Палати Верховного Суду уже неодноразово вказувалося на те, що цивільне законодавство передбачає як випадки, коли боржник правомірно користується наданими йому коштами та має право не сплачувати кредитору свій борг протягом певного узгодженого часу, так і випадки, коли боржник повинен сплатити борг кредитору, однак не сплачує коштів, користуючись ними протягом певного строку неправомірно. Зокрема, відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані частиною першою статті 1048 ЦК України. Такі проценти є звичайною платою боржника за право тимчасово користуватися наданими йому коштами на визначених договором та законодавством умовах, тобто у межах належного та добросовісного виконання сторонами договірних зобов`язань, а не у випадку їх порушення. Натомість наслідки прострочення грошового зобов`язання (коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх) також урегульовані законодавством. У випадках, коли боржник порушив умови договору, прострочивши виконання грошового зобов`язання, за частиною першою статті 1050 ЦК України застосуванню у таких правовідносинах підлягає положення статті 625 цього Кодексу. Проценти, встановлені статтею 625 ЦК України, підлягають стягненню саме при наявності протиправного невиконання (неналежного виконання) грошового зобов`язання. Тобто, проценти, що стягуються за прострочення виконання грошового зобов`язання за частиною другою статті 625 ЦК України є спеціальним видом відповідальності за таке порушення зобов`язання. На відміну від процентів, які є звичайною платою за користування грошима, зокрема за договором позики, до них застосовуються загальні норми про цивільно-правову відповідальність. Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма частини першої статті 1048 ЦК України і охоронна норма частини другої статті 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та частини першої статті 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до частини другої статті 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання". Як вбачається з матеріалів справи, строк дії договору був продовжений та закінчився 05 вересня 2021 року, до цього часу його умови не змінювалися. Доказів того факту, що кредитний договір після 05 вересня 2021 року було автоматично пролонговано та строк користування кредитом збільшено, матеріали справи не містять, а не сплата та/або несвоєчасна сплата позичальником кредитних платежів не може слугувати належною підставою для продовження строку користування кредитом без волевиявлення сторін (у тому числі вчинення відповідних дій). Отже, з відповідачки підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та частини першої статті 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит) за стандартною процентною ставкою 1,90% в день за період з 08 травня 2021 року по 05 вересня 2021 в межах строку кредитування, що становить згідно наданого позивачем розрахунку 8422 грн. 70 коп. Таким чином, з огляду на встановлені судом конкретні обставини справи, відсутність доказів сплати відповідачкою кредитної заборгованості, той факт, що договір №4126206 від 08 травня 2021 року діяв до 05 вересня 2021 року із стандартною процентною ставкою 1,90% в день, суд приходить до висновку, що з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором у сумі 22722 грн. 70 коп., з яких 14300 грн. 00 коп. - сума заборгованості за тілом кредиту та 8422 грн. 70 коп. - сума заборгованості за процентами (стандартна процентна ставка 1,90% за період з 08 травня 2021 року по 05 травня 2021 року) в межах строку кредитування. 24 лютого 2022 року Указом Президента України№ 64/2022 "Про введення воєнного станув Україні" у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року, який продовжувався Указами Президента України № 133/2022 від 14 березня 2022 року, № 259/2022 від 18 квітня 2022 року, № 341/2022 від 17 травня 2022 року, № 573/2022 від 12 серпня 2022 року, № 757/2022 від 07 листопада 2022 року, №58/2023 від 06 лютого 2023 року і діє по цей час. Відповідно до Закону України від 15 березня 2022 року № 2120-IX "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану", розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України (Відомості Верховної Ради України, 2003 р., № 40 - 44, ст. 356) доповнено пунктом 18, який передбачає, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Отже, пунктом 2 частини 3 розділу ІІ "Прикінцевих та перехідних положень" Закону України № 2120-IX передбачено, що цей Закон застосовується до відносин за прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, що виникли у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування. Враховуючи наведене, суд вважає, що з відповідача не підлягають стягненню інфляційні втрати та 3% річних. А тому, в цій частині позов не підлягає задоволенню. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд враховує наступне. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з урахуванням положень статті 141 ЦПК України з відповідачки на користь ТОВ "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" слід стягнути витрати зі сплати судового збору та витрати на правничу допомогу пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме 36,68 % від ціни позову, що становить 984 грн. 49 коп. (2684,00 грн. * 36,68%) частина сплаченого судового збору та 2934 грн. 40 коп. (8000,00 грн. * 36,68%) частина витрат на професійну правничу допомогу.

Outcome: approved