Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до Лохвицького районного суду Полтавської області із вищевказаним позовом. Позов мотивовано тим, що [PERSON] є спадкоємцем за законом та за заповітом після смерті [INFO] (Свідоцтво про смерть видане 07.11.2013 року, актовий запис № 179) бабусі - [PERSON] . За життя від імені [PERSON] було складено на ім"я позивача заповіт на частину квартири. [PERSON] прийняв спадщину після смерті бабусі та 25.09.2015 року отримав Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 11/18 двокімнатної квартири за адресою: [ADDRESS] . До складу спадкового майна входить також 7/18 квартири в [ADDRESS] , яка належала дідусеві позивача на підставі Свідоцтва про право власності від 05.04.1994 року , виданого Лохвицькою міською радою на ім"я [PERSON] . [PERSON] прийняла спадщину після смерті [INFO] її чоловіка, але за життя не оформила своїх спадкових прав належним чином. Оригінал Свідоцтва про право власності від 05.04.1994 року на 7/18 квартири втрачений. За відсутності правовстановлюючого документа, позивач позбавлений можливості в позасудовому порядку оформити право власності на вказану квартиру за собою як за спадкоємцем за законом, оскільки Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 31.05.2023 року нотаріусом відмовлено позивачу у видачі Свідоцтва про право на спадщину, а тому позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання позивач не з"явився, подав письмову заяву, якою позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати без його участі. Відповідач на розгляд справи не з"явився, подавши клопотання про розгляд справи без участі представника, проти позову не заперечує. Третя особа на розгляд справи не з"явилася, але надала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, не заперечує щодо задоволення позову. За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи і давши їм належну оцінку, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з огляду на наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованою Верховною Радою України 17.07.1997р., кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обов`язків або встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Суд зазначає, що Конвенція про захист прав і основоположних свобод людини є складовою частиною загальнонаціонального законодавства України. Згідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Судом встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем за законом та за заповітом після смерті [INFO] (Свідоцтво про смерть видане 07.11.2013 року, актовий запис № 179) бабусі - [PERSON] . За життя від імені [PERSON] було складено на ім"я позивача заповіт на частину квартири. [PERSON] прийняв спадщину після смерті бабусі та 25.09.2015 року отримав Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 11/18 двокімнатної квартири за адресою: [ADDRESS] . До складу спадкового майна входить також 7/18 квартири в [ADDRESS] , яка належала дідусеві позивача на підставі Свідоцтва про право власності від 05.04.1994 року , виданого Лохвицькою міською радою на ім"я [PERSON] . [PERSON] прийняла спадщину після смерті [INFO] її чоловіка, але за життя не оформила своїх спадкових прав належним чином. Оригінал Свідоцтва про право власності від 05.04.1994 року на 7/18 квартири втрачений. За відсутності правовстановлюючого документа, позивач позбавлений можливості в позасудовому порядку оформити право власності на вказану квартиру за собою як за спадкоємцем за законом, оскільки Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 31.05.2023 року нотаріусом відмовлено позивачу у видачі Свідоцтва про право на спадщину. Згідно ст. 328 ЦК України громадянин набуває право власності на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст. 1269 ЦК України - спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. На запит суду державний нотаріус Першої лохвицької державної нотаріальної контори надала інформаційну довідку зі СР (заповіти/спадкові договори), інформаційну довідку зі СР (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), відповідно до якої після смерті [INFO] [PERSON] з заявою про прийняття спадщини звернувся онук спадкодавці [PERSON] та син - [PERSON] , який прийняв спадщину по закону та відмовився від обов"язкової частки в спадщині по заповіту. Спадкова справа заведена 11.04.2014 року за № 117/2014. Заповіт від імені спадкодавця посвідчено 21.11.2005 року на частину житлової квартири в [ADDRESS] -на користь [PERSON] . Звернувшись до суду з позовом про визнання права власності на квартиру, позивачем надано відповідні докази того, що на сьогоднішній день існують реальні перешкоди у оформленні його спадкових прав, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. Відповідно до ч.1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Разом з цим при розгляді спору між сторонами суд вважає, що заслуговують на увагу слідуючі норми законодавства. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя який пережив його, та батьки. Статтею 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 1 ст. 1273 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. З огляду на вказані норми чинного законодавства, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, так як не порушують чиї-небуть права чи інтереси.

Outcome: approved