Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-11 00:00:00

Розпорядженням Голови Верховного Суду від 06 березня 2022 року № 1/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» територіальна підсудність судових справ Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області визначена за Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська. Стислий виклад позиції позивача До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 17 травня 2023 року з Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості, у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу станом на 27 березня 2023 рік у розмірі 10 733,37 доларів США, з яких 9 415,58 доларів США - заборгованість за кредитом, 981,79 доларів США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 336 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом, а також стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 5 886,18 грн. В обґрунтування своїх вимог, представник позивача у позовній заяві посилався на те, що 18 травня 2007 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № MR14G112410001. Згідно договору позивач зобов`язався надати відповідачу кредит в розмірі 25 806 доларів США на термін до 17 травня 2027 року, а відповідач зобов`язалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку встановлених кредитним договором. Позивач взяті на себе зобов`язання виконав в повному обсязі, однак відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, у зв`язку з чим утворилась заборгованість станом на 27 березня 2023 рік у розмірі 10 733,37 доларів США, з яких 9 415,58 доларів США - заборгованість за кредитом, 981,79 доларів США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом , 336 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом, які позивач просить стягнути на його користь, а також понесені ним судові витрати у розмірі 5 886,18 грн (а.с.1-4). Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 17 травня 2023 року указана позовна заява передана для розгляду судді Демидовій С.О. (а.с.36). Згідно із вимогами ч. 6 ст. 187 ЦПК України суддя звернувся до Єдиного державного демографічного реєстру щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача. До суду 18 травня 2023 року надійшла інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача (а.с . 37-38). Ухвалою судді від 18 травня 2023 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом АТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості (а.с. 39-40). Представник позивача АТ КБ «Приватбанк» надав до суду клопотання, у якому просив задовольнити позов у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував, просив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження та без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явився про день та час повідомлений належним чином, причин не явки суду не повідомив. Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 280, 281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК. Фактичні обставини встановленні судом 18 травня 2007 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № MR14G112410001. Згідно договору позивач зобов`язався надати відповідачу кредит в розмірі 25 806 доларів США на термін до 17 травня 2027 року , а відповідач зобов`язалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку встановлених кредитним договором Позивач взяті на себе зобов`язання виконав в повному обсязі, однак відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, у зв`язку з чим утворилась заборгованість в розмірі 10 733,37 доларів США, з яких 9 415,58 доларів США - заборгованість за кредитом, 981,79 доларів США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом , 336 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом, які позивач просить стягнути на його користь, а також понесені ним судові витрати у розмірі 5 886,18 грн Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного представником позивача, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Позивачем доведено, а відповідачем не спростовано, що відповідач припустився порушення умов договору щодо своєчасної сплати сум кредиту, внаслідок чого за ним утворилася зазначена заборгованість. Відповідно до положень ст. 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом. За встановлених обставин, перевіривши наданий позивачем розрахунок, суд дійшов висновку, що відповідач [PERSON] , в порушення ст. ст. 526, 530, 554, 1049, 1054 ЦК України не сплачувала кредит обумовленими умовами Кредитного договору встановленими платежами і з порушенням ст. 529 ЦК України відступила від умов про частину виконуваного обов`язку і строків виконання, у зв`язку з чим станом на 27 березня 2023 року прострочила виконання згідно з ст. 612 цього Кодексу щодо повернення позивачу основного боргу, а тому позовні вимоги, пред`явлені до відповідача [PERSON] , є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі "Проніна проти України"). Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати, які відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в сумі 5 886,18 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved