Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-05 00:00:00

01 грудня 2022 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа Виконавчий комітет Мологівської ОТГ як орган опіки та піклування, про розірвання шлюбу та визначення місця проживання малолітніх дітей, просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрованим 09 серпня 2009 року у Виконавчому комітеті Випасненської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, визначити місце проживання доньки [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Стислий виклад позиції позивача Позивач свої вимоги мотивує тим, що 09 серпня 2009 року він з відповідачем зареєстрував шлюб у Виконавчому комітеті Випасненської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, про що був зроблений відповідний актовий запис № 27. Від шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Шлюб первинний. Разом не проживають приблизно сім років. Подальші стосунки та проживання однією сім`єю не можливі. На підставі викладеного він і звернувся з позовом до суду. Заяви, клопотанні, інші процесуальні дії у справі. 06 грудня 2022 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду по вказаній справі було відкрито загальне позовне провадження по справі з призначенням її підготовчого розгляду. 19 січня 2023 року Ухвалою суду задоволено клопотання третьої особи та до справи залучено орган опіки та піклування Білгород-Дністровської міської ради як третю особу. 10 травня 2023 року Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області було витребувано висновок щодо розв`язання спору. 05 червня 2023 року Ухвалою суду підготовче провадження по справі було закрито та вона призначена до судового розгляду по сутті. Представник позивача позовні вимоги позивача підтримав та просить суд їх задовольнити, про що надав заяву. Відповідач в судове засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала, проти їх задоволення не заперечувала. Представник третьої особи надав до суду письмові пояснення та висновок про розв`язання спору, в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином. Відповідно до пояснень вказано, що до складу сімї за довідкою Мологівської сільської ради № 660 від 29.05.2023 року входять: дружина - [PERSON] , [INFO] , донька - [PERSON] , [INFO] , син - [PERSON] , матір - [PERSON] , [INFO] , батько - [PERSON] , [INFO] , брат - [PERSON] , [INFO] . За характеристикою наданою Мологівською сільською радою № 659 від 29.05.2023 року [PERSON] характеризується добре. Заяв та скарг від жителів села та сусідів не надходило. Мати - [PERSON] на даний момент проживає за адресою: [ADDRESS] . Службою у справах дітей проведено бесіду з [PERSON] , який повідомив, що з [PERSON] на даний час перебувають у шлюбі, але близько семи років проживають окремо. Діти, після переїзду дружини, залишились проживати з ним. Зараз іде процес розлучення. Утриманням та вихованням дітей займається один. Також були заслухані думки малолітніх дітей, які розповіли, що спілкуються з матір`ю, інколи приїжджають до неї, але все ж мають бажання проживати з батьком. Службою у справах дітей було направлено запит № 01-12/110 від 17.05.2023 року до ОЗО «Випаснянського ЗЗСО», де навчаються діти. В наданих характеристиках вказано, що [PERSON] та [PERSON] навчаються в школі з першого класу, мають достатній рівень знань, дисципліновані, врівноважені. Батько приділяє належну увагу вихованню своїх дітей, телефонує, цікавиться навчанням. В протоколі бесіди, службою у справах дітей Одеської міської ради, зазначено, що [PERSON] згодна з визначенням місця проживання малолітніх дітей разом з батьком. На підставі вищевикладеного зроблено висновок про доцільність визначення місця проживання малолітніх дітей разом з батьком. Суд розглядає справу за відсутність сторін, відповідно наданих заяв, пояснень, висновку, за наявними матеріалами справи. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом. Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що дійсно між позивачем та відповідачем 09 серпня 2009 року було укладено шлюб, зареєстрований у Виконавчому комітеті Випасненської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, про що був зроблений відповідний актовий запис № 27 (а.с. 7) Від спільного шлюбу позивач та відповідач мають двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . (а.с. 8-9) Як вказує позивач в своїх позовних вимогах, разом з відповідачем не проживають приблизно сім років. Подальші стосунки та проживання однією сім`єю не можливі. Відповідач не заперечує щодо вказаних стверджень позивача. Відповідно до статті 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою (ч.4). Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Таким чином, для всебічно та об`єктивного розгляду справи, судом згідно ухвали від 10 травня 2023 року було витребувано з Мологівської сільської ради об`єднаної територіальної громади, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , висновок щодо розв`язання спору про визначення місця проживання дітей. 14 червня 2023 року від Мологівської сільської ради об`єднаної територіальної громади надійшов висновок щодо доцільності проживання малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] разом з батьком [PERSON] , [INFO] . Висновок від 14 червня 2023 року обґрунтований тим, що до складу сімї за довідкою Мологівської сільської ради № 660 від 29.05.2023 року входять: дружина - [PERSON] , [INFO] , донька - [PERSON] , [INFO] , син - [PERSON] , матір - [PERSON] , [INFO] , батько - [PERSON] , [INFO] , брат - [PERSON] , [INFO] . За характеристикою наданою Мологівською сільською радою № 659 від 29.05.2023 року [PERSON] характеризується добре. Заяв та скарг від жителів села та сусідів не надходило. Мати - [PERSON] на даний момент проживає за адресою: [ADDRESS] . Службою у справах дітей проведено бесіду з [PERSON] , який повідомив, що з [PERSON] на даний час перебувають у шлюбі, але близько семи років проживають окремо. Діти, після переїзду дружини, залишились проживати з ним. Зараз іде процес розлучення. Утриманням та вихованням дітей займається сам. Також були заслухані думки малолітніх дітей, які розповіли, що спілкуються з матір`ю, інколи приїжджають до неї, але все ж мають бажання проживати з батьком. Службою у справах дітей було направлено запит № 01-12/110 від 17.05.2023 року до ОЗО «Випаснянського ЗЗСО», де навчаються діти. В наданих характеристиках вказано, що [PERSON] та [PERSON] навчаються в школі з першого класу, мають достатній рівень знань, дисципліновані, врівноважені. Батько приділяє належну увагу вихованню своїх дітей, телефонує, цікавиться навчанням. В протоколі бесіди, службою у справах дітей Одеської міської ради, зазначено, що [PERSON] згодна з визначенням місця проживання малолітніх дітей разом з батьком. Нормативне обґрунтування. Відповідно до ст. ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя. Частиною 2 ст. 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Проживання дитини разом із батьками є водночас правом дитини та обов`язок батьків утримувати дитину. Відповідно до ч.1 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. За змістом статті 31 ЦК України, малолітньою особою є дитина віком до чотирнадцяти років. З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини. У сенсі розуміння ч.2 ст 160 СК України, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до ст. ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У п. 1 ст. 9 указаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції). Місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою. Із системного тлумачення ч. 1 ст. 3, ст. 9 Конвенції про права дитини, ч. ч. 2 і 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 161 СК України випливає, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. Вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо, про те, з ким із них дитина залишається, суд, виходячи з рівності прав та обов`язків батька й матері щодо дитини, повинен ухвалити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітнього. При цьому суд ураховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дитини і турботу про неї, його вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дитини. У відповідності до ч.2 ст. 161 СК України, орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Ухвалюючи рішення у справі «М.С. проти України», Європейський суд з прав людини наголосив, що основне значення при визначенні місця проживання дитини має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. При цьому Європейський суд з прав людини зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини (враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо) та балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини й обов`язком батьків діяти в її інтересах. Оцінка аргументів сторін, висновки суду. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного, суд вважає, що можливість збереження сім`ї втрачена, подальше сумісне життя подружжя суперечило б інтересам позивача, тому його позовні вимоги в частині розірвання шлюбу є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, прийнявши до уваги висновок Мологівської сільської ради об`єднаної територіальної громади, вік малолітніх дітей, того що вони проживають разом з батьком, бажають поживати з ним, який створив всі необхідні умови для проживання дітей, виходячи з якнайкращих інтересів [PERSON] та [PERSON] , суд вважає за можливе визначити місце проживання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] разом з батьком [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] , а отже позовні вимоги і в цій частині є доведеними та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved