Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-12 00:00:00

17.05.2023 року позивач [PERSON] , [INFO] , звернувся до Київського районного суду м. Одеси із позовом до відповідача [PERSON] , [INFO] , в якому просить розірвати шлюб, укладений між сторонами та зареєстрований 21.09.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Балаклавського районного управління юстиції у м.Севастополі, актовий запис № 369, посилаючись на те, що подружні стосунки не складаються, не має спільних інтересів, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, збереження шлюбу є неможливим, у зв`язку із чим, позивач змушений звернутися до суду із позовом. Спору щодо поділу спільного майна на теперішній час не існує. Звертаючись до Київського районного суду м.Одеси представник позивача у позові посилався на\~розпорядження Голови Верховного Суду «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану ( суди АР Крим та м. Севастополя)» № 36/0/9-22 від 05.07.2022 року, враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану змінено територіальну підсудність судових справ, зокрема Гагарінського районного суду м.Севастополь на Київський районний суд м. Одеси. Крім того, зазначив, що в позасудовому порядку вирішити спір неможливо, оскільки на території м.Севастополь органи РАЦС не здійснюють діяльність відповідно до вимог чинного законодавства України. Відповідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.05.2023 року вищевказану справу було розподілено судді Гниличенко М.В. Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 01.06.2023 року справа була відкрита за правилами спрощеного позовного провадження, передбаченого ст.ст.274-279 ЦПК України, оскільки підпадає під ознаки малозначної справи, з повідомленням /викликом/ сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно ч.2. ст.281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими главою про заочний розгляд справи. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином у порядку ст.ст.128, 131 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] до судового засідання не з`явились, у прохальній частині позову просили розглянути справу за їх відсутності та не заперечували проти заочного рішення. Відповідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до відомостей відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області від 31.05.2023 року вбачається, що [PERSON] та [PERSON] по м.Одесі та Одеської області зареєстрованими не значаться. У позові місце проживання сторін вказано за адресою: [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Із матеріалів справи вбачається, що останнє відомо місце проживання відповідача знаходиться на тимчасово окупованій території України, тому направити поштове відправлення, яке буде містити позовну заяву з додатками на адресу відповідача не вбачається можливим, що підтверджується оголошенням на сайті Укрпошти./а.с.14/. При викладених обставинах та з огляду на те, що справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою позивача та його представника, що відповідає положенням ст.ст.280-282 ЦПК України, так як\~ надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється\~ судом за відсутності учасників\~ справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, [PERSON] та [PERSON] /до шлюбу « [PERSON] »/ 21.09.2013 року уклали шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Балаклавського районного управління юстиції у м.Севастополі, актовий запис № 369, що вбачається із копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 21.09.2013 року. /а.с.15/. Судом встановлено, що від шлюбу у сторін дітей не має. Шлюб у сторін носить формальний характер, подружні стосунки між ними не підтримуються, спільного господарства сторони не ведуть, проживають окремо, спору щодо поділу спільного майна на теперішній час сторони не заявляють, матеріальних претензій не існує. Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Загальна декларація прав людини у ч.2 ст.16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст.23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються.\~\~ За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім`ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - сім`ю - шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання та право одного з них розірвати шлюб, не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах.\~\~ На підставі викладеного, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню.\~

Outcome: approved