Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-28 00:00:00

Представник Моторного (транспортного) страхового бюро України за довіренністю звернувся до Новоархангельського районного суду Кіровоградскої області з позовом про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних із виплатою страхового відшкодування, пояснивши, що 02 лютого 2017 року о 16:00 р. по вул. Московська в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Peugeot д.н.з. [NUMBER] , який на праві приватної власності належить [PERSON] та під його керуванням та автомобіля Skoda Oktavia д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Постановою Київського апеляційного суду від 19.04.2019 р. по справі за №757/8952/17- постанову Печерського районного суду м. Києва від 31.01.2019 року скасовано та провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП відносно [PERSON] було закрито з підстав п. 1 ч. 1 ст. ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Постановою Печерського районного суду м. Києва від 12.06.2019 р. по справі №757/28878/18 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Peugeot д.н.з. [NUMBER] , була застрахована відповідно полісу №АК/935291 обов`язкового страхування в Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «ПЗУ України», цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу автомобіля Skoda Oktavia д.н.з. [NUMBER] , не була застрахована в жодній страховій компанії. 06.02.2017 року до Моторного (транспортного) страхового бюро України із заявою-повідомленням про ДТП звернувся власник пошкодженого автомобіля Peugeot д.н.з. [NUMBER] та надав відповідні документи.За дорученням МТСБУ було проведене незалежне авто товарознавче дослідження пошкодженого у ДТП транспортного засобу Peugeot д.н.з. [NUMBER] . Відповідно до звіту №273/М/2019 від 12.07.2019 р., розмір матеріального збитку завданого власникові автомобіля Peugeot д.н.з. [NUMBER] становить 30554, 12 грн. Крім того, на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, позивачем для визначення розміру завданого збитку по даній справі залучався аварійний комісар, послуги якого позивачем були сплачені окремо в сумі 848,60 грн. Тобто всього сума виплат складає 29204,50 грн., з яких: 28335,90 грн.- страхове відшкодування за пошкоджений в ДТП автомобіль; 848,60 грн. - послуги аварійного комісара по справі №39404. З метою досудового врегулювання позивачем на адресу відповідача був надісланий лист про компенсацію регламентних виплат. Відповідач борг визнав, та 04.06.2020 року сторони уклали Договір про порядок повернення коштів, і [PERSON] погасив борг на загальну суму 15600 грн., проте з серпня 2022 року відповідач не виконує власні зобов`язання. На момент звернення до суду заборгованість складає 13604,50 грн. Просив стягнути з відповідача на користь позивача невиплачений залишок понесених ним регламентних виплат в загальній сумі 13604,50 грн. та слаченого ним судового збору. Позивач в судове засідання не з`явився, його представник подав заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач в\~ судове \~засідання не з`явився, був повідомлений в порядку ст. 128 ЦПК України шляхом опублікування оголошення про його виклик, як учасника судового процесу на сайті «Судова влада». Відзив від відповідача не надходив. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами ( ч.8 ст.178 ЦПК України). Сторони повідомлені належним чином, представник позивача звернувся до суду із заявою про слухання справи за його відсутності, тому підстав для відкладення судового засідання суд не вбачає. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що предметом спору в даній справі є правовідносини щодо відшкодування шкоди в порядку регресу. У судовому засіданні встановлено, що 02 лютого 2017 року о 16:00 р. по вул. Московська в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Peugeot д.н.з. [NUMBER] , який на праві приватної власності належить [PERSON] та під його керуванням та автомобіля Skoda Oktavia д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , що підтверджується відповіддю від НПУ (а.с. 7-8). 06.02.2017\~року до\~Моторного (транспортного)\~страхового бюро\~України із\~заявою-повідомленням\~про ДТП\~звернувся власник\~пошкодженого автомобіля\~Peugeot\~д.н.з.\~ [NUMBER] [PERSON] \~та надав\~відповідні документи. (а.с. 9-10). Згідно \~полісу №АК/0935291\~ обов`язкового\~ страхування\~цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів,\~цивільно-правова\~відповідальність власника\~ Peugeot\~д.н.з.\~ [NUMBER] [PERSON] , була застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «ПЗУ України» (а.с. 11). 10.07.2019 р. Моторне (транспортне) страхове бюро України надало доручення на виконання робіт по визначенню розміру шкоди по справі №39404 (а.с. 16). Згідно звіту №273/М/2019 від 12.07.2019 р., розмір матеріального збитку завданого власникові автомобіля Peugeot д.н.з. [NUMBER] становить 30554, 12 грн. (а.с. 17-30). З метою досудового врегулювання позивачем на адресу відповідача був надісланий лист №3.1-05/28562 від 05.09.2019 р. про компенсацію регламентних виплат (а.с. 33). Відповідач борг визнав, та 04.06.2020 року сторони уклали Договір №39404/1369 про порядок повернення коштів (а.с. 34). Згідно карточки рахунку [NUMBER] за 01.01.2016- 12.04.2023 р. [PERSON] погасив борг на загальну суму 15600 грн., останній платіж було внесено 31.08.2022 р. (а.с. 38-39). Постановою Печерського районного суду м. Києва від 12.06.2019 р. [PERSON] було визнано винним та звільнено від відповідальності у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, а провадження по справі закрито (а.с. 15). \~ \~ \~ \~Постановою Київського апеляційного суду від 19.04.2019 року, була задоволена апеляційна скарга [PERSON] . Постанову Печерського районного суду м. Києва від 31.01.2019 року скасовано та прийнято нову постанову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП відносно [PERSON] було закрито з підстав п. 1 ч. 1 ст. ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 12-14). Відповідно до ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Тобто, наявність вини в діях [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 02.02.2017 року, додатковому доказуванню не підлягає. Відповідно до ст.11 ЦК України - цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», містить спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин. Згідно зі ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров`ю та майну третіх осіб під час дорожньо - транспортної пригоди. Вказані правовідносини регулюються ст.27 Закону України «Про страхування», ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 933, 1191 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захист майнових інтересів страхувальників. Згідно ч.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників неземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригод життю, здоров`ю, майну третьої особи. У відповідності до ч. 1 ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст.979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик), зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити друге стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову, виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно п. 1 ч.1 ст. 1188 ЦК України передбачено, що шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до п.38.1.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. В свою чергу ст. 33 вказаного Закону передбачено, що у разі настання дорожньо - транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом (ч. 1 ст. 1191 ЦК України). Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Виходячи зі змісту статей 559 та 1191 ЦК України, згідно яких зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином; особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Ст. 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Ч. 1 ст. 77 ЦПК передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно із ч.2 ст.78 ЦПК обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу, дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому суд приймає до розгляду тільки ті докази, які мають значення по справі. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов обгрунтованого висновку про те, що у позивача виникло право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого страхового відшкодування, позивачем доведено наявність правових підстав для стягнення з відповідача на відшкодування в порядку зворотної вимоги регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки матеріали справи містять належні докази, що свідчать про наявність достатніх правових підстав для цього. Зважаючи на те, що на підставі ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволення позовних вимог, тому понесені витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Підстав для допущення до негайного виконання судового рішення немає.

Outcome: approved