Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-27 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] , просить Визнати за [PERSON] право власності на автомобіль марки Honda модель СR-\\/, червоного кольору, 2018 року випуску, номер кузова [NUMBER] . Позов мотивовано тим, що 24.02.2018 на території США придбала новий автомобіль марки HONDA CR-V, 2018 року випуску, що підтверджується рахунком-фактурою, виданим компанією Йонкерс HONDA та здійснила повний розрахунок за нього (вартість автомобіля 26 700,00 доларів США) чеками «ЙОНКЕРС ХОНДА», шляхом зняття коштів з пайового рахунку, відтак, набула право власності на транспортний засіб марки на законних підставах. В подальшому, [PERSON] мала намір подарувати автомобіль своєму сину, який проживає на території України. Разом з тим, позивачу стало відомо, що спірний автомобіль марки HONDA модель CR-V, червоного кольору, 2018 року випуску, на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] належить [PERSON] на праві приватної власності. Жодних домовленостей між позивачем та відповідачем стосовно транспортного засобу марки HONDA CR-V, 2018 - не було. Вважає, що транспортний засіб було відчужено особою, яка не мала права на його відчуження, без відома та згоди дійсного власника майна, тобто за відсутністю його волевиявлення. В результаті цього позивач обмежена у праві володіння, користування та розпорядження майном, що належить їй на праві власності. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 лютого 2023 року відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду. \~ \~ \~ \~ Представник позивача позов підтримав з підстав викладених у ньому. Відповідач в судове засідання не з`явився, не повідомив про причини неявки. Зважаючи на відсутність заперечення представника позивача, суд постановив проводити заочний розгляд справи. Розглянувши справу, судом досліджено такі докази та встановлено такі обставини. З рахунку-фактури від 24.02.2018 року компанії Йонкрес Honda від 24 лютого 2018 року видно, що [PERSON] , яка проживає в місті Йонкерс, штат Нью-Йорк, придбала новий автомобіль Honda VIN чи серійний номер [NUMBER] , продавець [PERSON] , вартість автомобіля 29578,92 долари США. Також, [PERSON] надано квитанції про оплату за вказаний автомобіль (а.с. 13-24). Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , автомобіль марки Honda модель СR-\\/, номерний знак [NUMBER] червоного кольору, 2018 року випуску, номер кузова [NUMBER] належить [PERSON] , дата реєстрації 12.01.2021. З відповіді Тернопільської митниці Державної митної служби України від 06 березня 2023 року видно, що розмитнення автомобіля марки Honda модель СR-\\/, номерний знак [NUMBER] червоного кольору, 2018 року випуску, номер кузова [NUMBER] відбувалося на підставі заяви [PERSON] , яка надала документи про придбання транспортного засобу, а саме Bill of Sale від 03.12.2020 за 18700 доларів США + 4000 транспорт в Україну. Також, згідно інформації регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Тернопільській області від 10 березня 2023 року, підставою для реєстрації легкового автомобіля Honda модель СR-\\/, номерний знак [NUMBER] червоного кольору, 2018 року випуску за [PERSON] стало посвідчення про реєстрацію транспортного засобу видане Державною митною службою України серії [NUMBER] від 11 січня 2021 року. Відповідно до посвідчення митниця не заперечує проти реєстрації транспортного засобу в підрозділі МВС України на ім`я [PERSON] . Крім того, було надано електронну митну декларацію від 11.01.2021, в якій є посилання на придбання автомобіля [PERSON] на підставі документа б/н від 03.12.2020 року. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази, суд доходить вважає, що позов не підлягає до задоволення, зважаючи на таке. Відповідно до частини першої статті 328, частини четвертої статті 334 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. Згідно зі статтею 34 Закону України «Про дорожній рух»\~(у редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) реєстрація транспортних засобів здійснюється відповідними підрозділами Міністерства внутрішніх справ України, а порядок установлюється Кабінетом Міністрів України. Власники транспортних\~засобів та\~особи,\~які використовують\~їх на\~законних підставах,\~зобов`язані\~зареєструвати (перереєструвати)\~належні їм\~транспортні засоби\~протягом десяти\~діб після\~придбання,\~митного оформлення,\~одержання транспортних\~засобів або\~виникнення обставин,\~що потребують\~внесення змін\~до реєстраційних\~документів. Позивачка стверджує, що вона набула у власність автомобіль в 2018 році, та є його власником. Зазначає, що між позивачем та відповідачем не вчинялося жодних правочинів, не укладалося жодних договорів стосовно транспортного засобу. Як видно з рахунку-фактури від 24.02.2018 року компанії Йонкрес Honda від 24 лютого 2018 року, що [PERSON] , придбала новий автомобіль Honda VIN чи серійний номер [NUMBER] та оплатила його вартість. Разом з\~тим,\~як видно\~із документів,\~які надані\~для митного\~оформлення на\~території України, [PERSON] набула у власність спірний автомобіль на підставі договору, який був укладений 03.12.2020 в Сполучних Штатах Америки. Документи, на підстав яких відповідачка набула у власність спірний автомобіль, зокрема і договір від 03.12.2020, на який відповідачка посилалася у митній декларації, були перевірені Державною митною службою України, до компетенції якої відноситься розмитнення транспортних засобів на відповідність та повноту вимогам Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України», які затверджені Наказу Держмитслужби України №1118 від 17.11.2005. Митним органом було видано посвідчення про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 11 січня 2021 року відповідно до якого митниця не заперечує проти реєстрації транспортного засобу за [PERSON] . На підставі вказаного посвідчення транспортний засіб був зареєстрований на відповідачку та видане свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. [PERSON] із скаргою на таке рішення митного органу не зверталася, не оскаржувала надані митному органу [PERSON] правовстановлюючі документи на автомобіль, а саме виданий органами Сполучених Штатів Америки Bill of Sale від 03.12.2020 відповідно до якого [PERSON] набула його у власність за 18700 доларів США + 4000 транспорт в Україну. Крім того, відсутні будь-які відомості про те, що [PERSON] зверталася до митного органу щодо розмитнення автомобіля марки Honda модель СR-\\/, червоного кольору, 2018 року випуску, номер кузова [NUMBER] , на своє ім`я, хоча, очевидно, не могла не знати про те, що вказаний автомобіль транспортований на територію України, де потребував митного оформлення, а також про реєстрацію автомобіля на своє ім`я. Сам факт придбання спірного автомобіля позивачкою в 2018 році на території Сполучених Штатів Америки не свідчить про її право власності на вказаний момент та не заперечує можливість його відчуження в подальшому, зокрема в 2020 році на [PERSON] . Не заслуговують на увагу доводи представника позивача про те, що [PERSON] не перебувала в 2020 році в Сполучених Штатах Америки, а тому не могла укладати Bill of Sale від 03.12.2020 на купівлю автомобіля, оскільки суду не надано доказів, що для укладення такого договору присутність контрагента є обов`язковою. Крім того, з Bill of Sale від 03.12.2020 видно, що автомобіль буде транспортуватися в Україну, та зазначене місце проживання [PERSON] в смт. Великі Бірки. Тому, суд вважає, що позов [PERSON] є необґрунтований та безпідставний та не підлягає до задоволення. Зважаючи на те, що в задоволенні позову відмовлено, судові витрати слід покласти на позивача. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed