Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-27 00:00:00

[PERSON] \~звернулась до\~суду з\~позовом до\~Миролюбненської сільської\~ради Хмельницького\~району Хмельницької\~області,\~ [PERSON] \~про визнання\~права власності\~в порядку\~спадкування на\~земельну ділянку\~площею 1,9094\~га,\~кадастровий номер\~6824285600:06:026:0025,\~цільове призначення\~ для\~ведення товарного\~сільськогосподарського виробництва,\~що розташована\~на території Миролюбненської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області, яка належала [PERSON] , померлій [INFO] , на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №130160, виданого Старокостянтинівською районною державною адміністрацією Хмельницької області 26 жовтня 2006 року. Вказує, що їй спадкодавець заповіла вищевказану земельну ділянку, однак спадщину також фактично прийняли чоловік [PERSON] та дочка [PERSON] останньої, які мають право на обов`язкову частку. Вважає, що має право на всю земельну ділянку, оскільки являється спадкоємцем п`ятої черги після двоюрідного дядька [PERSON] , тому їй переходить право власності на належну йому частку обов`язкової частки. Стосовно іншої обов`язкової частки (1/4 частка) [PERSON] вважає, що остання як громадянка Російської Федерації держави, яка здійснює загарбницькі дії проти України, не має права спадкування на частину земельної ділянки на території України. Окрім того вказує, що не має змоги оформити свої спадкові права на заявлену земельну ділянку через зіпсованість правовстановлюючого документу, що стало підставою відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину. Представник позивачки підтримала позов за обставин на його обґрунтування. Представник співвідповідача Миролюбненської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області подав до суду письмову заяву, якою визнав позовні вимоги та просив справу розглянути без його участі. Представник позивачки через канцелярію суду подала заяву співвідповідачки [PERSON] , направлену по вайберу на мобільний телефон позивачки, де вона визнала позов та просила справу розглянути у її відсутність. Заслухавши представника позивачки та дослідивши надані докази, суд прийшов до висновків про наступне. Відповідно до ст.ст.\~1216-1218\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 статті 1222\~ЦК України передбачено, що спадкоємцями за заповітом можуть бути, зокрема, фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст.1233 ЦК України). Відповідно до положень ч.1 та ч.2 ст.1223\~ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно чинного на час відкриття спадщини законодавства, спадкоємцем, що прийняв спадщину, вважається особа, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, ця особа не заявила про відмову від спадщини, а також спадкоємцем, що прийняв спадщину, є особа, яка на час відкриття спадщини не проживала постійно із спадкодавцем, однак у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.3 ст.1268, ч.1 ст.1269 ЦК України). Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] в с. Зарєчноє Собінського району Владімірської області Російської Федерації, про що складено актовий запис №170199330002400321007 згідно даних свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого 18 квітня 2019 року 93300024 відділом ЗАГС адміністрації Собінського району Владімірської області Російської Федерації. У відповідності до даних довідки адміністрації муніципальної освіти Копнінськоє Собінського району 601246 Владімірської області с. Зарєчноє за №38 від 20 лютого 2020 року [PERSON] з 29 квітня 2012 року до дня смерті ( [INFO] ) проживала та була зареєстрована по [ADDRESS] . Разом із нею на день смерті проживали та були зареєстровані [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . 17 квітня 2012 року за р. №27 секретарем виконавчого комітету Миролюбненської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області Романюк Н.В. посвідчений заповіт від імені [PERSON] , яким вона заповіла земельну ділянку згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯГ №130160 від 26 жовтня 2006 року [PERSON] , [INFO] . На підставі заяви позивачки про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою Хмельницької області 22 жовтня 2019 року заведена спадкова справа №527/2019. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] в с. Зарєчноє Собінського району Владімірської області Російської Федерації, про що складено відповідний актовий запис №170209330002400374003 згідно даних свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого 12 травня 2020 року 93300024 відділом ЗАГС адміністрації Собінського району Владімірської області Російської Федерації. [PERSON] за життя заповів земельну ділянку, кадастровий номер 68242856:06:026:0026, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №130159 від 26 жовтня 2006 року [PERSON] , [INFO] , заповіт посвідчено секретарем виконавчого комітету Миролюбненської сільської ради Старокостянтинівського районного Хмельницької області Романюк Н.В. 17 квітня 2012 року за р. №28. Зі змісту копій матеріалів спадкової справи №432/2020, заведеної Старокостянинівською державною нотаріальною конторою Хмельницької області 07 жовтня 2020 року вбачається, що єдиним спадкоємцем до майна померлого [INFO] [PERSON] являється позивачка [PERSON] . До складу спадкового майна після смерті [PERSON] увійшла: земельна ділянка площею 1,9094\~га,\~кадастровий номер\~6824285600:06:026:0025,\~цільове призначення\~ для\~ведення товарного\~сільськогосподарського виробництва,\~що розташована\~в [ADDRESS] \~(на\~даний час\~територіяМиролюбненської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області), яка належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №130160, виданого Старокостянтинівською районною державною адміністрацією Хмельницької області 26 жовтня 2006 року згідно розпорядження Старокостянтинівської районної державної адміністрації Хмельницької області від 20 лютого 2006 року за №57/2006-р та витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за №НВ-681294222020 від 10 грудня 2020 року. Листом Старокостянтинівської державної нотаріальної контори Хмельницької області від 16 лютого 2022 року за №282/02-14 позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на частки у праві власності на заявлену земельну ділянку через зіпсованість правовстановлюючого документу. Листом Старокостянтинівської державної нотаріальної контори Хмельницької області від 16 лютого 2022 року за №283/02-14 позивачці, як представнику спадкоємця [PERSON] , відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на частку у праві власності на заявлену земельну ділянку через зіпсованість правовстановлюючого документу. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (стаття 392 ЦК України ). Відповідно до роз`яснень, викладених в абзаці другому пункту 23 постанови Пленумом Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», судам роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до статті 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. Положеннями ст. ст. 316, 321 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Проаналізувавши зібрані у судовому засіданні докази кожний окремо та у їх сукупності, суд приходить до переконання, що спадкодавець [PERSON] за свого життя набула право власності на вищевказану земельну ділянку відповідно до закону. Спадкоємцями померлої [PERSON] є: по заповіту [PERSON] (1/2 частка), по закону на обов`язкові частки (по частці кожний) [PERSON] , [PERSON] . Співвідповідачці [PERSON] належить право на спадкування обов`язкової частки - частки спадкової земельної ділянки, так як вона шляхом спільного проживання із спадкодавцем прийняла спадщину і на протязі шести місяців з моменту відкриття спадщини не відмовилась від спадщини, тому визнання нею позову суперечить закону і суд відмовляє у прийнятті визнання нею позову (ч. 4 ст.206 ЦПК України). [PERSON] також належить право на спадкування обов`язкової частки частки заявленої до спадкування земельної ділянки з підстав фактичного прийняття спадщини шляхом спільного проживання із спадкодавцем. Він заповів позивачці лише власну земельну ділянку, право власності на яку позивачкою уже успадковане. Позивачка обґрунтовує позовні вимоги як спадкоємиця п`ятої черги за законом щодо обов`язкової частки [PERSON] (її двоюрідного дядька) на спадкове майно після смерті дружини [PERSON] , оскільки частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах (ст. 1245 ЦК України). Зі змісту копій матеріалів спадкової справи №432/2020, заведеної Старокостянинівською державною нотаріальною конторою Хмельницької області 07 жовтня 2020 року вбачається, що єдиним спадкоємцем до майна померлого [INFO] [PERSON] являється позивачка [PERSON] . Таким чином позивачки має право на спадкування часток спадкової земельної ділянки. Оскільки позивачка не наполягала на стягненні судових витрат, тому їх слід залишити за позивачкою.

Outcome: partial