Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-16 00:00:00

24.05.2023 позивач звернулась до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що перебувала у шлюбі з відповідачем, який 21.06.2013 був розірваний Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області. Від даного шлюбу у них народились - [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , які після розірвання шлюбу проживають з нею і знаходяться на її утриманні. Зазначеним рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області було вирішено стягувати з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі по 400 грн. на кожну дитину щомісячно і до досягнення дітьми повноліття. Вказує, що виконавчий лист на примусове виконання даного судового рішення перебував на виконанні у Дрогобицькому відділі державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі ЗМУ МЮ до 13.03.2018. Потім відповідач сплачував аліменти у добровільному порядку. Але, оскільки аліменти платив нерегулярно і у мізерних сумах, тому змушена була знову звернутися до виконавчого органу про стягнення аліментів вже тільки на молодшого сина у примусовому порядку. Зсилається на те, що сума аліментів, яку сплачує відповідач, є недостатньою для гармонійного розвитку сина - [PERSON] , який швидко росте, розвивається, розширює свій світогляд, цікавиться обранням майбутньої професії. Крім того, через інфляційні процеси у країні пов`язані із війною, збільшилась вартість продуктів, одягу, взуття, ліків, інших необхідних речей. Зазначає, що її заробітної плати прасувальника у ТзОВ «Декарест» не вистачає для задоволення основних потреб сина, тому змушена часто просити допомоги у родини. Відповідач перебуває на військовій службі у військовій частині [NUMBER] , відтак, може брати участь у витратах на дитину, що дозволить належно утримувати її. Добровільно надавати належне утримання сину не бажає. Просить змінити спосіб стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від заробітку в розмірі частини всіх видів заробітку відповідача. 26.05.2023 суддею отримано відповідь №88002 з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання відповідача. Ухвалою від 26.05.2023 в зазначеній справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін на 13.06.2023, встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, пред`явлення зустрічного позову. Також позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення. Ухвалою від 13.06.2023 судове засідання відкладалось, оскільки не закінчився строк для подачі відповідачем відзиву на позовну заяву. Як вбачається з відомостей, отриманих з офіційного сайту ПАТ "Укрпошта" за допомогою функції "відстеження", кореспонденція, яка направлялась відповідачу отримана ним особисто 22.06.2023. Суд доходить висновку про належне вжиття всіх заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд даної справи, будь яких повідомлень про зміну адреси відповідач суду не подавав, а відтак, суд, у відповідності до вимог п. 2 ч. 7, п. 4 ч. 8, ч. 11, ч. 12 ст. 128 ЦПК України вважає відповідача належним чином повідомленим про дату, час, місце та порядок судового розгляду зазначеної справи. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило. Відповідач відзиву на позовну заяву не подав. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження останнього, серії [NUMBER] , виданого 18.03.2009, а.с.7. Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21.06.2013 постановлено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , по 400 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 05.06.2013 і до досягнення дітьми повноліття., а.с.5-6. Згідно довідки ТзОВ «Декарест» від 18.05.2023 №9 [PERSON] працює на ТзОВ «Декарест» з 09.05.2023 на посаді-прасувальник бригади №4 з погодинною оплатою праці, годинна ставка згідно з штатним розписом - 52,66 грн./год., а.с.8. Згідно довідки про склад сім`ї №003301/13-2023 до складу сім`ї [PERSON] входять [PERSON] , [PERSON] , що проживають по [ADDRESS] ., а.с.9. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачається, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як передбачено ч. 3 ст. 181, ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 1 статті 184 СК України передбачено, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Таким чином суд вважає, що спосіб стягнення аліментів вправі визначати особа, на користь якої стягуються аліменти. Згідно ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Законодавець не обмежує право особи звернутися до суду із позовом про зміну розміру аліментів з підстав зміни матеріального стану чи стану здоров`я, а вказує і на інші випадки, передбачені цим Кодексом. Ці випадки конкретизуються, однак можна дійти висновку, що з часу присудження аліментів на дитину економічна ситуація в країні змінилася кардинально в бік погіршення матеріального стану всіх верств населення і розмір визначених аліментів на дитину не є достатнім для мінімального забезпечення дитини її першочергових потреб. Частиною 2 статті 182 СК України зазначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років становить 2833,00 гривні. Як вбачається із змісту позовних вимог, позивач просить змінити розмір аліментів шляхом зміни способу їх стягнення, тобто просить стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Такий висновок також узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс-13, яка є обов`язковою для виконання в силу ст. 360-7ЦПК України, відповідно до якої вимоги зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватись, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. ст. 182 - 184 СК України, не може обумовлюватись разовим її здійсненням й відповідно з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження. В свою чергу відповідачем не надано в судове засідання доказів, які б спростовували позовні вимоги взагалі. При відсутності у матеріалах справи доказів про стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність чи відсутність у нього інших дітей, рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, а також про отримання відповідачем доходів, достатніх для оплати встановленого законодавством розміру аліментів, суд виходить з того, що відповідач є особою працездатного віку та може бути працевлаштованим на будь-яку некваліфіковану роботу і отримувати дохід у вигляді мінімального заробітку, доказів протилежного суду не надано. А відтак суд вважає, що з такого доходу можуть стягуватися аліменти на дитину. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що з метою забезпечення потреб та інтересів дитини, з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, слід змінити спосіб стягнення аліментів та визначити аліменти в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) [PERSON] , але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму, встановленого законодавством для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Крім того, при визначенні початку строку стягнення аліментів, слід врахувати, що згідно роз`яснень, даних у п. 23постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ст. 141 ЦПК України на відповідача покладаються судові витрати, які стягуються на користь держави відповідно до вимог Закону України " Про судовий збір". На підставі наведеного та

Outcome: approved