Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-02 00:00:00

Заявник звернувся до Саратського районного суду Одеської області з заявою про встановлення факту смерті особи, заінтересована особа: Саратський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса). Заява мотивована тим, що [INFO] померла [PERSON] , яка була матір`ю [PERSON] , 2012 року народження, після смерті якої, дитина залишилась без батьківського піклування та виховувалась у сім`ї своєї бабусі, [PERSON] . Батько дитини [PERSON] з сім`єю не проживав. Заявник, розшукуючи батька дитини, встановив, що згідно відомостей Березівського РВ поліції ВП №1 ГУНП в Одеській області за даними бази ІПНП «Цунамі» та ІПС-МВС «Армор», громадянин [PERSON] , [INFO] рахується померлим з [INFO] . 19.12.2022 року заявник отримав інформацію що до ЄРДР внесені відомості 16.12.2017 року за ознаками ч.1 ст.115 КК України за змістом яких 15.02.2017 року приблизно о 20-32 год. за адресою: [ADDRESS] виявлено труп невідомого чоловіка, згідно з результатами перевірки за обліками АДІС «Дакто 20000» було встановлено, що відбитки пальців трупа збігаються з відбитками пальців на дактилоскопічних картах, які і заповнені на ім`я [PERSON] , [INFO] , уродженця с.Бугово Зарячнянського району Ровенської області. Родину померлого, яка б могла приїхала на впізнання не вдалося встановити. Малолітня дитина [PERSON] , 2012 року народження батька не пом`ятає та в силу віку впізнати не може. Встановити факт смерті особи необхідно заявнику для проведення державної реєстрації смерті [PERSON] компетентним органом виконавчої влади України, отримання свідоцтва про смерть встановленого державного зразку та для реалізації прав дитини, а тому заявник просить задовольнити заяву. У судове засідання заявник не з`явився подав до суду заяву у якій просить розглянути справу за відсутності їх представника. Наполягають на задоволенні заяви. Представник заінтересованої особи - Саратський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) у судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності його представника. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У відповідності до ч.3 ст.211, ч.1 ст.223 ЦПК України суд визнав за можливе проводити розгляд справи без участі заінтересованої особи, повідомленої про дату, місце та час розгляду справи, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до пункту 5 частини другої статті 293, частини другої статті 315 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення та від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17 (провадження № 61-51сво18) зроблено висновок, що «юридичними фактами є певні факти реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема виникнення, зміна або припинення цивільних прав та обов`язків». У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що «[…] у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне. Відповідно до роз`яснень, даних в п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Судом встановлено, що [PERSON] , народилась [INFO] в смт.Іванівка Одеської області. Батьками дитини є [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Іванівського РУЮ в Одеської області, актовий запис №216. З довідки відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Березівському районі Одеської області від 24.12.2021 року №1346/69-19 вбачається, що до актового запису №216 від 19.12.2012 про народження [PERSON] , [INFO] , відомості про батька внесено на підставі ст.126 Сімейного кодексу України ( спільна заява батьків від 19.12.2012 року). [PERSON] , померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області, актовий запис №520 від 22.10.2021 року. З відповіді ГУНП в Одеській області Березівський РВП ВП №1 вбачається, що за даними бази ІПНП «Цунамі» та ІПС-МВС «Армор», громадянин [PERSON] , [INFO] рахується померлим з [INFO] . Наданою відповіддю за № 143 від 14.09.2022 року Саратським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області підтверджується факт відсутності актового запису про смерть [PERSON] за період з 05.12.2012 року по теперішній час. З довідки ГУНП в Одеській області Одеського РУП №2 від 23.01.2023 року №60.2 вбачається, що до ЄРДР внесені відомості 16.12.2017 року за ознаками ч.1 ст.115 КК України за змістом яких 15.02.2017 року приблизно о 20-32 год. за адресою: [ADDRESS] виявлено труп невідомого чоловіка, згідно за результатами перевірки за обліками АДІС «Дакто 20000» було встановлено, що відбитки пальців трупа збігаються з відбитками пальців на дактилоскопічних картах, які і заповнені на ім`я [PERSON] , [INFO] , уродженця с.Бугово Зарячнянського району Ровенської області. Для отримання свідоцтва про смерть родині померлого потрібно з`явитися до СВ ВП №2 Одеського РУП №1 ГУНП в Одеській області для впізнання тіла. Родину померлого [PERSON] встановити заявнику не представилось можливим, оскільки згідно довідки Іванівської селищної ради Одеської області від 24.05.2022 року №02-15/1120 за останнім місцем проживання [PERSON] , [INFO] на території Іванівської селищної ради не зареєстрований та не проживає. Частиною першою статті 315 ЦПК України визначено перелік фактів, які можуть бути встановлені судом. Приписами п.8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, а відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Відповідно до вимог п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відповідно до положень ч. 2 ст. 49 ЦК України, актами цивільного стану є, серед іншого, смерть фізичної особи, а згідно з положеннями частини 3 і 4 цієї ж статті, смерть фізичної особи підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Відомості про народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян відповідно до Порядку ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1064 від 22 серпня 2007 року. Правилами реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими Наказом Міністерства юстиції України №2/5 від 18 жовтня 2000 року (з наступними змінами), визначено, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за №1150/13024; б) фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 N 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за №1150/13024; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Судом встановлено, що смерть [PERSON] , [INFO] , уродженця уродженця с.Бугово Зарячнянського району Ровенської області, настала [INFO] в м.Одеса. Враховуючи, що заявник в інтересах малолітньої дитини, позбавлений можливості провести державну реєстрацію смерті батька дитини [PERSON] , у позасудовому порядку, а встановлення даного факту не порушує прав та інтересів третіх осіб та не пов`язане з подальшим вирішенням спору про право, суд дійшов висновку про можливість задоволення заяви та встановлення факту смерті [PERSON] , [INFO] , уродженця уродженця с.Бугово Зарячнянського району Ровенської області, громадянина України, яка настала [INFO] в м.Одеса. Частиною другою статті 319 ЦПК України встановлено, що рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Згідно зі ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для державної реєстрації смерті особи. На підставі викладеного, а також враховуючи те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, суд приходить до висновку про задоволення заяви про встановлення факту смерті, що надасть заявнику, який діє в інтересах малолітньої дитини, можливість отримати свідоцтво про смерть видане відповідним державним органом України.

Outcome: approved