Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-11 00:00:00

В березні 2023 року АТ КБ «Приватбанк» подав суду позов про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором в сумі 33321,87 грн., та судові витрати по справі у розмірі 2684 грн. В обґрунтування позову вказував, що [PERSON] з метою отримання банківських послуг підписала Заяву № б/н від 22.06.2015 року, відповідно до умов якої отримала кредитну картку з встановленим кредитним лімітом, який в подальшому збільшувався. Відповідач підписанням даної заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Позивач свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов`язалася повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору, однак зі своєї сторони порушила умови Договору, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 14.02.2023 року становить 33321,87 грн., яка складається з наступного: 29706,95 грн. - заборгованість за кредитом; 3614,92 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; /14.06.2018 року відбулась державна реєстрація та змінено повне та скорочене найменування позивача Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» на Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк»/. Ухвалою судді від 26.04.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено справу до розгляду (а.с.102-103). Позивач в судове засідання свого представника не направив, до позовної заяви додано клопотання про розгляд справи за відсутності представника банку, позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував (а.с.7). Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідачка, не отримала ухвалу судді про відкриття провадження у справі та позовну заяву з додатками, а також судові повістки, суд вважає, що відповідачка належним чином повідомлялася та є повідомленою у відповідності до вимог ст. 131 ЦПК України, так як на адресу суду поверталися поштові конверти, в яких працівниками пошти зазначалося, підстава повернення, як адресат відсутній за вказаною адресою. Згідно ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться, а тому згідно ст. ст. 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши наявні в справі матеріали, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 22.06.2015 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] був укладений договір №б/н, шляхом заповнення та підписанням анкети-заяви, відповідно до якої відповідач підписавши дану заяву у повному обсязі приєдналася до умов і правил надання банківських послуг, та які разом з тарифами банку, становлять договір про надання банківських послуг, тобто був укладений договір, згідно якого відповідачу було відкрито рахунок, надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, що підтверджується копією анкети-заяви, довідкою про умови кредитування, витягом з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», копією умов та правил надання банківських послуг (а.с.20). Також, встановлено, що АТ КБ «Приватбанк» надав відповідачу на підставі вказаного договору від 22.06.2015 року наступні кредитні картки: [NUMBER] дата відкриття 18.08.2014 р., термін дії 08/18 (Універсальна); [NUMBER] дата відкриття 01.07.2016 р. термін дії 12/19 (Універсальна); [NUMBER] дата відкриття 10.01.2019 р., термін дії 09/22 (Універсальна Gold). (а.с. 19) До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг. (а.с.21). Згідно довідки банку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти клієнта [PERSON] , вбачається, що старт карткового рахунку відбувся 18.08.2014 року та 22.06.2015 року - встановлено кредитний ліміт 500,00 грн., який в подальшому збільшився до 28000,00 грн., 26.12.2022 року кредитний ліміт зменшено до 0,00 грн., що є підтвердженням виконання Банком своїх зобов`язань за кредитним договором (а.с.18). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно зі ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. З наданого позивачем розрахунку (а.с.9-17), вбачається, що заборгованість за договором станом на 14.02.2023 становить 33321,87 грн., яка складається з наступного: 29706,95 грн. - заборгованість за кредитом; 3614,92 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом. Відповідно до п.п. 2.1.1.2.3 та 2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, клієнт дає право банку в будь-який момент змінювати /зменшити або збільшити/ кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Згідно з п. 2.1.5.5 Договору позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотків за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Судом також встановлено, що відповідачка з умовами кредитного договору від 22.06.2015 року була ознайомлена при його укладенні, підписала вказаний договір і отримала кредит в обумовленій кредитним договором сумі, але вищевказані умови кредитного договору порушила. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з вказаним позовом позивач сплатив судовий збір у розмірі 2 684 грн., а тому на підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі, а саме: сплачений позивачем судовий збір підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача. На підставі вищевикладеного та ст.ст. 509, 526, 610, 611, 634, 1054 ЦК України,

Outcome: approved