Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-04 00:00:00

У провадженні Солом`янського районного суду міста Києва перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна», третя особа - Регіональна філія міста Києва та Київської області державного підприємства «Національні інформаційні системи», про усунення перешкод у розпорядженні майном, скасування державної реєстрації обтяження рухомого майна. Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 31 січня 2023 року позов задоволено частково. Усунуто перешкоди у здійсненні права власності (розпорядженні автомобілем марки FIAT LINEA, 2013 року випуску, номер об`єкта [NUMBER] , що належить на праві власності [PERSON] ) шляхом припинення обтяження, а саме: припинено обтяження транспортного засобу у вигляді застави рухомого майна зареєстрованого в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 15 листопада 2019 року за № 27217978 (обтяжувач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна», код ЄДРПОУ 37616221; боржник - [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , об`єкт обтяження - автомобіль марки FIAT LINEA, 2013 року випуску, номер об`єкта [NUMBER] ). В іншій частині вимог відмовлено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» на користь [PERSON] судові витрати у розмірі 840,80 грн. 05 червня 2023 року до суду надійшла заява Кузнєцової О. П. , яка діє в інтересах [PERSON] , про ухвалення додаткового рішення, в якій остання просив ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» на користь [PERSON] понесені судові витрати на правничу допомогу в розмірі 4 000 грн. Мотивуючи подану заяву, зазначає, що рішенням суду позов задоволено частково. У свою чергу, відповідно до Акта приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) № 1 від 03 червня 2023 року та платіжної інструкції № 0.0.3030000106.1 від 04 червня 2023 року позивачем були понесені судові витрати по сплаті правничої допомоги в зв`язку з розглядом вищевказаної справи в розмірі 4 000 гривень, тому просить заву задовольнити. Учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином. За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. З огляду на викладене, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність учасників справи. Згідно з частиною другою статті 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки учасники справи в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши зміст поданої до суду заяви, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила чи має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Так, представник позивача до закінчення судових дебатів зазначила, що докази понесених позивачем судових витрат будуть подані до суду після ухвалення рішення відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України, та у встановлений законодавством 5?денний строк звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, до якої додала відповідні докази. Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частин першої-третьої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно із частиною четвертою статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до частини шостої статті 137 ЦПК України обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У розумінні положень частини п`ятої статті 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19, провадження № 61-22131 св 19. Витрати на правничу допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо). Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Як вбачається з матеріалів справи 28 жовтня 2020 року між адвокатом Кузнєцовою О. П. та [PERSON]. був укладений договір про надання правової допомоги № 74. Відповідно до пункту 1 договору клієнт в порядку та на умовах, визначених цим договором, дає завдання-доручення в усній формі, а адвокат зобов`язується відповідно до завдання-доручення клієнта надати йому за плату юридичні послуги адвоката щодо здійснення представництва (правової допомоги) прав та інтересів клієнта, в тому числі, в Солом`янському районному суді міста Києва. Пунктом 3.1. визначено, що клієнт зобов`язується сплатити адвокату вартість юридичних послуг (гонорар) в розмірі 500 грн за кожну годину роботи адвоката відповідно до Акту прийому-передачі виконаних робіт (наданих) послуг. Згідно з Актом приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) № 1 від 03 червня 2023 року позивачеві згідно договору про надання правової допомоги № 74 адвокатом було надано наступні послуги: консультація щодо законності/незаконності дій ТОВ «Росвен Інвест Україна» по внесенню до Державного реєстру обтяжень рухомого майна 15 листопада 2019 року запису про обтяження легкового автомобіля FIAT LINEA, 2013 року випуску, номер об`єкта ZFA32300006608459, підстав оскарження цього рішення шляхом подання позову, перспективи судового розгляду цього позову, складання стратегії судового захисту прав клієнта - 2 год. - 1 000 грн; складання позовної заяви - 4 год. - 2 000 грн; складання клопотань по справі № 760/28622/20 - 1 год. - 1 000 грн, всього: 4 000 грн. Сплата коштів підтверджується платіжною інструкцією № 0.0.3030000106.1 від 04 червня 2023 року. Таким чином, оплата позивачем судових витрат, пов`язаних із витратами на професійну правничу допомогу, підтверджена належними та допустимими доказами. Під час розгляду даної справи від відповідача не надходило заперечень щодо розміру визначеної позивачем вартості судових витрат. Співмірності судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідач також не оспорював. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 4 000 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved