Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-10 00:00:00

28.02.2023 [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , третя особа - Зміївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з наступними вимогами: визнати [PERSON] , [INFO] , батьком дитини [PERSON] , [INFO] , про що внести відповідні зміни до актового запису. На обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначив, що з квітня 2020 року він почав проживати однією сім`єю з [PERSON] , яка переїхала з смт Васищево Харківського району Харківської області до с. Красна Поляна Чугуївського району Харківської області разом зі своєю дочкою від першого шлюбу [PERSON] , [INFO] . На час спільного проживання, як чоловіка та жінки, [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . [INFO] [PERSON] народила сина [PERSON] , біологічним батьком якого є [PERSON] . Оскільки [PERSON] на час народження дитини перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який на той час перебував за межами України, сторони були позбавлені можливості звернутися до органів РАЦС в порядку статті 122 Сімейного кодексу України. Заочним рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 07.12.2022 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, рішення набрало законної сили. Сумнівів щодо батьківства стосовно [PERSON] , [INFO] у позивача немає, про це достеменно відомо і колишньому чоловіку [PERSON] - [PERSON] . З 04 серпня 2023 року [PERSON] проживає, як внутрішньо переміщена особа, за адресою: [ADDRESS] за місцем реєстрації позивача, а з 03 лютого 2023 року за вказаною адресою, як внутрішньо переміщена особа, зареєстрований [PERSON] , 2022 року народження. Враховуючи, що [PERSON] є біологічним сином [PERSON] , проте він народився у шлюбі його матері з [PERSON] , є необхідність у визнанні батьківства позивача у судовому порядку, що в свою чергу буде підставою для внесення змін до актового запису про народження дитини. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 29 травня 2023 року відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 19 червня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 11.07.2023. 11.07.2023 належним чином повідомлені учасники справи в судове засідання не з`явилися. Позивач [PERSON] до канцелярії суду надав заяву відповідно до якої просив проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] до канцелярії суду надав заяву відповідно до якої просив проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, оскільки ще за довго до фактичного проживання [PERSON] та [PERSON] , він фактичних шлюбних відносин з [PERSON] не підтримував та перебував за межами України, вказав, що не є біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] . Відповідач [PERSON] до канцелярії суду надала заяву відповідно до якої просила проводити розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала та просила їх задовольнити на підставі доводів викладених позивачем у позові. Представник третьої особи в судове засідання не прибув, до канцелярії суду надійшов лист за підписом начальника відділу Рибак Г.О. в якому остання просила розглянути справу за відсутності представника Зміївського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Крім того, представник третьої особи у вказаному листі зазначила, що відповідно до частини 4 статті 128 Сімейного кодексу України позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України. Але відповідно до актового запису про народження дитини № 09 від 12.01.2023, складеного Зміївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на [PERSON] відомості про батька дитини зазначено відповідно до статті 133 Сімейного кодексу України (а.с. 27, 58). Відповідно до частини 3 статті 211 Цивільного процесуального кодексу України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до частини 1 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши доводи позовної заяви, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частинами 1, 3 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до статей 76-81 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно з паспортом громадянина України, серії [NUMBER] , виданого 08.12.2000 Зміївським РВ УМВС України в Харківській області, [PERSON] , [INFO] має зареєстроване місце проживання по [ADDRESS] ( а.с 5). З довідок про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, виданих Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області № 6309-7001396560 від 04.08.2022 та № 6309-7001705717 від 03.02.2023, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстровані, як внутрішньо переміщені особи, за адресою: [ADDRESS] (а.с. 12, 13). Відповідно до Акту обстеження житлово-побутових умов проживання, складеного 18.02.2023 депутатом Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області Руденко К.С., в присутності свідків [PERSON] , [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , з весни 2020 року проживають однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] , які ведуть спільне господарство, крім того, разом з ними у вказаному домоволодінні проживають батьки [PERSON] та дочка [PERSON] , від першого шлюбу [PERSON] , 2009 року народження. За час спільного проживання у пари [PERSON] та [PERSON] [INFO] народився син [PERSON] , який проживає також за зазначеною адресою (а.с. 11). Із свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого 12.01.2023 вбачається, що батьками дитини [PERSON] , [INFO] , зазначені: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , актовий запис № 09 (а.с. 7). Заочним рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 07 грудня 2022 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] , укладений 24.09.2008 та зареєстрований у Васищівській селищній раді Харківського району Харківської області, за актовим записом № 15 розірвано. Рішення набрало законної сили 07.01.2023 (а.с. 10). Згідно зі статтею 121 Сімейного кодексу України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, відповідно до частини першої статті 122 Сімейного кодексу України, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Визнання батьківства за рішенням суду регулюється статтею 128 Сімейного кодексу України, згідно якої, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Водночас, статтею 129 Сімейного кодексу України передбачено, що особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. Визнання батьківства за рішенням суду розглядається як засіб захисту прав дитини, тобто міра, спрямована на відновлення, визнання порушених або оспорених прав дитини. Визначення батьківства дитини є підставою виникнення батьківських обов`язків, зокрема обов`язку з утримання дитини. Європейський суд з прав людини у рішенні від 17 травня 2007 року у справі "Jevremovic v. Serbia" зазначив, що у відповідності до статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод під час розгляду скарги про встановлення батьківства суди мають приділяти особливу увагу інтересам конкретної дитини. У Постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц (провадження № 61-6030св18) зазначено, що доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Позивач у позовній заяві стверджував, що він є батьком [PERSON] , [INFO] , який народився у [PERSON] під час зареєстрованого шлюбу з [PERSON] . Відповідачі [PERSON] та [PERSON] визнали ці обставини та позов у цілому мотивуючи це тим, що їм достовірно відомо, що батьком дитини дійсно є позивач [PERSON] . Визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права та охоронювані законом інтереси інших осіб, а також відповідає й інтересам дитини. Доводи представника третьої особи про те, що відповідно до частини 4 статті 128 Сімейного кодексу України позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України, у цій справі є неслушними, оскільки вони стосуються права на позов про визнання батьківства за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 Сімейного кодексу України, відповідно до якої походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. У даному ж випадку застосовуються правила статті 129 Сімейного кодексу України, якою передбачені підстави для визнання батьківства у разі спору про батьківство між чоловіком матері дитини та особою, яка вважає себе батьком дитини. За таких обставин, у справі встановлено підстави для постановлення рішення про визнання свого батьківства [PERSON] . Відповідно до підпункту 20 пункту 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 № 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 за № 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Згідно статті 134 Сімейного кодексу України, на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України та видає нове свідоцтво про народження. Оскільки позивач не вимагав відшкодування судових витрат понесених ним по сплаті судового збору, питання щодо розподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України не вирішувалося.

Outcome: approved