Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Позовні вимоги мотивує тим, що між матірью заявниці та її батьком був укладений шлюб 02 вересня 2003 року . Вшлюбі народилась спільна донька [PERSON] . В подальшому шлюбні стосунки між батьками припинились та укладений шлюб було розірвано. Відповідач участі у вихованні та розвитку позивача не приймав, добровільно матеріально не забезпечує. Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 28 жовтня 2005 року у справі №2-2526 позовні вимоги задоволено та стягнуто з відповідача аліментів у розмірі 1/4 заробітку (доходу) до повноліття позивача. Після досягнення позивачем повноліття, відповідач ухиляється від її утримання , добровільно матеріальної допомоги не надає. Після закінчення у 2022 році загальноосвітньої школи вона вступила на денне відділення за контрактом до ПВНЗ-інституту "Українсько-американський університет Конкордія" (УАУК) на перший курс факультету менеджменту та бізнесу, галузі знань 29 "Міжнародні відносини" спеціальності 292 "Міжнародні економічні відносини". Вартість навчання за рік становить 39 000 грн. 00 коп. Заявник зазначає, що проживає разом з матірью [PERSON] [INFO] , яка забезпечує позивача та батьків похилого віку. Остання військовослужбовець, обмежена в зайнятті підприємницькою діяльністю. У зв`язку із викладеним, просить суд стягнути з відповідача аліменти на користь [PERSON] у 1/4 від заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з моменту подання позову і до досягнення позивачем двадцяти трьох років за умови продовження навчання, починаючи від дня пред`явлення позову та до закінчення навчання або до досягнення нею 23 річного віку. Позивач в судове засідання не з`явилася, від неї надійшла заява в якій вона просить розглядати справу за її відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] був повідомленим про день, час та місце розгляду справи належним чином шляхом оголошення на веб-сайті «Судова влада України», проте до судового засідання не з`явився, від нього не надійшло повідомлення про причину неявки. Відзив на позов від [PERSON] також не надходив в адресу суду. За таких обставин, зважаючи на положення ст. ст. 223,280 ЦПК України, за відсутності заперечень позивача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних доказів, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Встановлено, що, що батьками позивача [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 05 квітня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції міста Києва, актовий запис № 391 (копія наявна в матеріалах справи). Наразі звернення позивача до суду зумовлено тією обставиною, що позивач продовжує навчання за контрактом та досягла повноліття, у зв`язку з чим потребує фінансової допомоги. Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За положеннями ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як вбачається з довідки, виданої ПВНЗ «Українсько-Американський університет Конкордія», [PERSON] є студенткою І курсу за спеціальністю «Міжнародні економічні відносини» та навчається на денній формі навчання на контрактній основі. Стипендію не отримує. Строк закінчення навчального закладу - 30 червня 2026 року (копія наявна в матеріалах справи). Згідно договору № 12-09/2022-13 від 12.09.2022 ПВНЗ «Українсько-Американський університет Конкордія» плата за перший рік навчання [PERSON] становила 39 000 грн. 00 коп. (копія наявна в матеріалах справи) На даний час повнолітня [PERSON] зареєстрована разом зі своєю матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією українського паспорта останньої серія [NUMBER] виданого Шевченківським РУ ГУМВС України у м. Києві 28 жовтня 1999 року, а також копією довідки відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Шевченківської РДА №64811511 від 02.07.2021 (копія наявна в матеріалах справи). Як зазначає позивач, батько разом з сім`єю не проживає, добровільно матеріальну допомогу не надає. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати Статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину ( стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Оскільки законодавець передбачив обов`язок батьків утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання до закінчення такого навчання або до досягнення дитиною двадцяти трьох років під умовою можливості надання такої допомоги, тобто обов`язок батьків утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання, поставлений у залежність від матеріального стану батьків, то суд, враховуючи, що дочка сторін навчається на денній формі навчання, у зв`язку з чим не в змозі офіційно працювати та отримувати доходи, навчається на контрактній основі, стипендію не отримує, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу) щомісячно, на період навчання у ПВНЗ «Українсько-Американський університет Конкордія» щомісячно, починаючи з 27 лютого 2023 року до закінчення навчання [PERSON] , [INFO] , але не більше як досягнення нею 23 років. Під час розгляду справи доказів того, що відповідач не має можливості сплачувати аліменти у такому розмірі суду не надано, позицію позивача відповідачем не спростовано. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про присудження аліментів з відповідача, починаючи з 27 лютого 2023 року. Відповідно до ч. 1 ст. 179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. З огляду на те, що позивач, на яку стягуються аліменти є повнолітньою та може самостійно розпоряджатися такими коштами, аліменти слід стягувати на її користь. Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення ч. 6 ст. 141 ЦПК України, оскільки позивач при зверненні до суду звільнений від сплати судового збору за категорією спору відповідно до Закону України «Про судовий збір», судовий збір 1 073 грн. 60 коп. має бути стягнутий з відповідача на наристь держави за правилом ч.6 ст. 141 ЦПК України. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved