Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-11 00:00:00

04 травня 2023 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб з відповідачем. В обґрунтування позову вказує на те, що 21 лютого 2015 року між ним та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від подружнього життя сторони спільних дітей не мають. Спільне з відповідачем життя не склалось, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, сторони мають різні погляди на сімейне життя, а також втрачено почуття взаємної любові. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, спільне господарство не ведуть. Подальше спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим та таким, що суперечить його інтересам. У зв`язку з викладеним позивач звернувся до суду з даним позовом. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причин неявки суду не повідомила. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21 лютого 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 222, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 21 лютого 2015 року (а.с. 21). Від подружнього життя сторони спільних дітей не мають. Спільне з відповідачем життя не склалось, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, сторони мають різні погляди на сімейне життя, а також втрачено почуття взаємної любові, що робить спільне життя неможливим. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, спільне господарство не ведуть. Таким чином, судом встановлено, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до\~ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача на користь позивача повинно бути стягнуто судовий збір у розмірі 1\~073,60 гривень. На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved