Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-12 00:00:00

29.11.2022р. до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу (а.с. №3-4). Провадження по справі було відкрито ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 30.11.2022р. та призначено розгляд справи в спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін (а.с. №19). Представник позивачки - адвокат Сорока Т.В. (діє на підставі ордеру від 29.11.2022р. а.с. № 16) у позовній заяві в обґрунтування вимог посилалася на те, що сторони зареєстрували шлюб 19.07.2003р. у Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, під актовим записом №525. Від шлюбу у сторін є двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] . Шлюбно-сімейні відносини між сторонами були остаточно припинені з лютого 2022р. Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин представник позивачки називала сварки між подружжям з різних причин, які стали виникати після народження дитини, відсутність спільних планів на майбутнє. Представник позивачки просив розірвати шлюб між сторонами, залишити позивачці прізвище « [PERSON] ». Відповідач 19.12.2022р. подав суду заяву, в якій просив надати їм з позивачкою строк для примирення на термін шість місяців. Ухвалою суду від 19.12.2022р. за клопотанням відповідача сторонам було надано строк для примирення 6 міс., а провадження по справі - зупинено (а.с. № 36). Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 20.06.2023р. провадження по справі було поновлено (а.с.№39). В судове засідання 13.07.2023р. відповідач не з`явився, про дату розгляду справи був повідомлений належним чином, у справі наявні підтвердження (а.с. № 44), про причини неявки суд не сповістив, заяв про відкладення розгляду справи не надав. В наданій до суду заяві від 13.07.2023р. представник позивачки адвокат Сорока Т.В. підтримала позовні вимоги, звертала увагу суду на те, що строк на примирення позитивних результатів не приніс. Також додатково зазначила, що сторони по справі остаточно припинили шлюбно-сімейні стосунки саме в червні 2022р. Просила розглядати справу 13.07.2023р. за її відсутності те без фіксації судового процесу технічними засобами, заперечувала проти ухвалення заочного рішення суду, оскільки відповідач обізнаний про наявність справи в суді (а.с. № 45). Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст.223, ч.2 ст.247 ЦПК України ухвалити рішення в судовому засіданні 11.07.2023р. за відсутності обох сторін (їх представників) та без фіксації судового процесу технічними засобами. Підстав для ухвалення по справі заочного рішення у цій справі немає, оскільки відсутня сукупність умов для ухвалення заочного рішення, яка передбачена ст. 280 ЦПК України. Так в нашому випадку, немає згоди позивачки (представника позивачки) на ухвалення по справі заочного рішення ні по тексту позову, ні в заяві до суду від 13.07.2023р. (вимоги п.4 ч.1 ст. 280 ЦПК України). Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 19.07.2003р. у Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, під актовим записом №525 (а.с. №5). Назва відділу зазначається відповідно до Витягу з реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 28.11.2022р. У шлюбі у подружжя народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] та донька - [PERSON] , [INFO] (а.с.№6, 7). Ухвалою суду від 19.12.2022р. сторонам за клопотанням відповідача був наданий строк на примирення - шість місяців та провадження у справі було зупинене на цей час (а.с. № 36). Відповідно до абзацу 5 пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті. Судом встановлено, що позивачка після спливу строку на примирення наполягає на задоволенні позовних вимог, про що зазначає в заяві від 11.07.2023р. її представник (а.с. № 45). Відповідач після спливу строку на примирення в судове засідання 11.07.2023р. не з`явився, про причини неявки суд не сповістив. Варто зазначити, що в заяві до суду від 19.12.2022р. відповідач підтвердив ті обставини, що з червня 2022р. вони з позивачкою не проживають разом (а.с. № 30). З огляду на вищевикладене, а також приймаючи до уваги, що шлюбні відносини між сторонами припинені остаточно з червня 2022р. і з цього часу більше не відновлювалися, протягом наданого\~ судом максимального \~можливого \~шестимісячного строку примирення між подружжям не відбулося, сторони проживають в різних країнах (це зазначено по тексту позову та цих обставин не заперечував і відповідач в заяві від 19.12.2022р.), а також враховуючи, що справа в провадженні суду знаходиться майже вісім місяців та за\~ весь\~ цей\~ час\~позивачкою \~ не\~відкликано \~позовну \~заяву,\~навпаки,\~ \~остання \~(через\~свого представника)\~ після\~ спливу\~ наданого\~ \~судом строку\~на \~примирення,\~наполягає на\~розірванні шлюбу\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ (а.с.№\~45), суд дійшов висновку про те, що родина сторін розпалася остаточно, відновлена бути не може, і шлюб підлягає розірванню. При прийняті\~ такого\~ рішення\~судом,\~окрім \~вищезазначених \~висновків \~абзацу 5 пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007р., також враховані і положення статті 24 СК України, яка визначила, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Приймаючи до уваги, принцип добровільності шлюбу та ті обставини, що позивачка після спливу шестимісячного строку на примирення, таки наполягає на розірванні шлюбу, зазначає, що кохає іншого чоловіка, суд дійшов остаточного висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Питання щодо зміни прізвища позивачки відповідно до положень 113 СК України, не вирішується, оскільки при реєстрації шлюбу позивачка своє прізвище не змінювала. Обговорюючи питання розподілу судових витрат на підставі ст.141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки понесені при подачі позову судові витрати по оплаті судового збору за ставками судового збору у 2022р., коди і подано позов, у розмірі 992грн. 40коп. (а.с.№2). На підставі викладеного,

Outcome: approved