Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-12 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про скасування арешту нерухомого майна. Обґрунтував позовні вимоги тим, що 16.11.2020 Бродівським районним судом Львівської області з метою забезпечення позову в цивільній справі № 439/1611/20 за позовом кредитної спілки «Орізон» до [PERSON] про витребування майна з чужого незаконного володіння - було накладено арешт на нежитлове (офісне) приміщення, яке було зареєстрована за [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Бродівського районного суду Львівської області від 18 лютого 2021 року по даній справі позовну заяву кредитної спілки «Орізон» було задоволено, однак постановою Львівського апеляційного суду від 30.12.2021 у справі 439/1611/20 рішення суду першої інстанції скасовано, а в задоволенні позовної заяви Кредитної спілки «Орізон» до [PERSON] про витребування майна з чужого незаконного володіння відмовлено. Зазначене рішення суду другої інстанції набрало законної сили з дня його прийняття, тобто з 30.12.2021 року. Проте, позивач зазначає, що рішення про скасування арешту майна, як заходу забезпечення позову, вирішено не було, арешт досі не скасований, що позбавляє його можливості розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. А тому, позивач просить скасувати арешт нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер обтяження 39279246, що накладений державним виконавцем Бродівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) Абрагамець Марією Михайлівною, зареєстрований 19.11.2020, на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 55242191 від 19.11.2020, який міститься у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Ухвалою Бродівського районного суду Львівської області від 05.05.2023 року провадження по справі відкрито та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 17.05.2023 року перейдено до розгляду справи за правилами загального позовного провадження. Призначино підготовче судове засідання за загальними правилами позовного провадження. Ухвалою суду від 06.06.2023 року підготовче провадження у справі закрито. Цивільну справу призначино до судового розгляду по суті в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні. Також, продовжино відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву до 01.07.2023. Позивач надав клопотання про розгляд справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити та не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник відповідача КС «Орізон» Чумак О.В. в судове засідання вкотре не з`явилася, однак на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, 13.07.2023 року надійшов відзив на позов з клопотаннями до нього. Представник третьої особи Бродівського відділу державної виконавчої служби у Золочівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції в судове засідання не з`явився. Подано клопотання в.о. начальника відділу Надії Мазурик, в якому просить слухання справи проводити у їх відсутності, позов підтримують, не заперечують щодо скасування арешту нерухомого майна. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд рахує, що відповідач без поважних причин не надав відзив на позов в строк встановлений судом, який неодноразово продовжувався на клопотання представника відповідача, окрім того відсутні дані направлення відзиву позивачу, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, матеріали виконавчого провадження за АСВП:63680476 за ухвалою № 439/1611/20 від 16.11.2020 року щодо забезпечення позову, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4\~ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Відповідно до приписів ст. 12, ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ст. 13 ЦПК України). Відповідно до\~ст.\~76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Згідно частини першої та другої статті 89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що позивачу на праві приватної власності належить (офісне) приміщення за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Свідоцтвом про право власності на нежитлове (офісне) приміщення, яке видане державним нотаріусом Бродівської державної нотаріальної контори Львівської області Парфенюком О.В. від 05 липня 2019 року); витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 179230458 від 30.08.2019 року; витягом з Державного реєстру речових прав № 327302125 від 09.03.2023 року (а.с. 12-14). Ухвалою Бродівського районного суду Львівської області 16.11.2020 року вирішено заяву представника позивача кредитної спілки «Орізон», голови правління Чумакова О.В. про вжиття заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом позовом кредитної спілки «Орізон» до [PERSON] про витребування майна з чужого незаконного володіння задоволено. До набрання законної сили рішенням у справі накладено арешт на нежитлове приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 45,6 квадратних метрів, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2634946203, що належить на праві приватної власності [PERSON] , та заборонено будь-яким іншим стороннім особам вчиняти будь-які дії щодо відчуження вказаного нежитлового приміщення, передачі його у заставу чи укладення інших цивільно-правових угод щодо зазначеного вище нежитлового приміщення (а.с. 9-11). Також судом встановлено, що на виконанні у державного виконавця Бродівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) Абрагамець Марії Михайлівни перебуває виконавче провадження № 63680476 з примусового виконання ухвали Бродівського районного суду Львівської області від 16.11.2020 № 439/1611/20 про накладення арешту на нежитлове приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 45,6 квадратних метрів, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2634946203, що належить на праві приватної власності [PERSON] . Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] , яке належить [PERSON] накладено арешт. Рішенням Бродівського районного суду Львівської області від 18 лютого 2021 року у справі № 439/1611/20 (провадження № 2/439/74/21) позовні вимоги Кредитної спілки «Орізон» задоволено повністю. Вирішено витребувати нежитлове приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2634946203 з чужого незаконного володіння [PERSON] у користь Кредитної спілки «Орізон». Постановою Львівського апеляційного суду від 30.12.2021 у справі 439/1611/20 рішення Бродівського районного суду від 18 лютого 2021 року скасовано, а в задоволенні позовної заяви Кредитної спілки «Орізон» до [PERSON] про витребування майна з чужого незаконного володіння відмовлено (а.с. 15-18). Відповідно до ч.ч.8,9,10 ст.158 ЦПК України якщо протягом вказаного строку за заявою позивача ( стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення. У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду. В нашому випадку арешт не знято. Згідно ч. 1ст.\~59\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в пункті 2 постанови № 5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). У статті першій Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно ч. 2 ст.30\~ЦПК України позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини. Згідно із ч. 1 ст.\~316\~ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (ч. 1ст. 317 ЦК України). Як зазначено у ч. 1ст.\~321\~ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ст. 319 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права. Таким чином, позивач має право на звернення до суду з позовом для відновлення свого порушеного права, оскільки безпідставне обтяження його майна створює перешкоди в користуванні та розпорядженні таким. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що перебування під арештом належного позивачу майна порушує право позивача на користування належного йому майном. З огляду на відсутність підстав для подальшого арешту майна, з метою непорушень права власності позивача, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог щодо скасування обтяжень у вигляді арешту на майно позивача, оскільки іншим шляхом відновити порушені права позивача неможливо. Частиною 6\~ст.141 ЦПК України\~визначено, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до матеріалів справи позивач [PERSON] на підставі п.9 ч.1 ст. 5 Закону Країни «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору. Таким чином, на підставі\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача підлягає стягненню на користь держави 1073,60 гривень судового збору. На підставі ст.ст. 16, 317, 321, 391 ЦК України,

Outcome: approved