Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом і просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 6000 грн, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, що вони з відповідачем знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 19.10.1997 року. Від шлюбу вони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, працює неофіційно, інших дітей не має. Оскільки відповідач відмовляється надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, вона звернулася з позовом до суду. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 12.05.2023 року відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Окрім того, відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Позивач [PERSON] в судовому засіданні на задоволенні позовних вимог наполягала з підстав, викладених у позовній заяві. Вважає, що сума аліментів у розмірі 6000 грн буде достатньою для матеріального забезпечення дитини. Крім того, у відповідача на утриманні інших дітей та непрацездатних батьків немає, він працює не офіційно зварювальником та отримує заробітну плату, виходячи з чого має можливість сплачувати аліменти у зазначеному розмірі. Відповідач [PERSON] подав до суду відзив, в якому вказав, що позовні вимоги [PERSON] \~визнає частково та просить стягувати з нього аліменти на утримання дитини у розмірі 3000 грн щомісяця з підстав, викладених у відзиві. Крім того, відповідач вказав, що на теперішній час він офіційного доходу немає, про що надав відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків, забезпечує дитину необхідними речами і буде забезпечувати в майбутньому. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. У відповідності зі ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Як встановлено в судовому засіданні, 19.10.1997 року виконавчим комітетом Троїцької сільської ради Біляївського району Одеської області між сторонами був зареєстрований шлюб, актовий запис № 16, відповідно до свідоцтва про шлюб (а.с. 9). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження (а.с. 8). Дитина проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні, про що свідчить довідка Яськівської сільської ради Одеського району Одеської області від 11.05.2023 року № 05-13-06/341 (а.с. 5) та акт про встановлення факту проживання громадян, складений 11.05.2023 року депутатом Яськівської сільської ради Одеського району Одеської області Пукасом І.О. (а.с. 6). Відповідач допомоги на утримання дитини не надає. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 3 Конвенції\~\~про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 21.12.1995 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину, згідно ч.1 ст.181 СК України, визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості між\~батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Статтею 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Беручи до уваги те, що позивач просить стягувати аліменти у твердій грошовій сумі, суд погоджується, що за таких обставин можливо визначити спосіб виконання відповідачем обов`язку по утриманню дітей у твердій грошовій сумі. Згідно з ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на\~одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Що стосується розміру аліментів, які суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на утримання неповнолітньої [PERSON] , суд, на підставі ст.12 СК України враховує матеріальний стан відповідача він є працездатним, зі слів позивача - працює неофіційно, на утриманні інших дітей не має, стан здоров`я його задовільний. Доказів протилежного суду не надано. Згідно зі ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2023 рік» прожитковий мінімум дітей віком від 6 років до 18 років: з 1 січня 2023 року становить 2833 гривень. Обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття лежить на обох батьках, а тому, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 3000 грн щомісячно, що є наближеним до мінімального розміру аліментів, встановленого законом, з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, визначеного на поточний рік. У відповідності до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована\~Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року\~та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»\~передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Разом з цим, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що відповідно до ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них, а також положення ст.185 Сімейного кодексу України щодо обов`язку того з батьків, з кого присуджено аліменти на дитину, брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. З урахуванням викладеного суд вважає, що позов законний, обґрунтований, знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, але підлягає задоволенню частково суд вважає можливим визначити розмір аліментів у сумі 3000 грн щомісяця, з підстав, викладених вище. При визначенні розміру аліментів суд виходить з того, що кожен з батьків зобов`язаний утримувати неповнолітню дитину до її повноліття, а також враховує положення ч.1 ст. 81 ЦПК України, відповідно до якого кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. При цьому позивачем не доведено, що відповідач в змозі сплачувати аліменти саме у заявленому розмірі 6000 грн. Відповідно до ст.79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Судові витрати відносяться на рахунок відповідача відповідно до ст.141 ЦПК України.

Outcome: partial