Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-05 00:00:00

[PERSON] \~звернувся до Диканського районного суду Полтавської області позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] , який зареєстровано 28 липня 2015 року у Дзержинському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 67. В обґрунтуванні своїх позовних вимог зазначає, що 28 липня 2015 року у Дзержинському відділі\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану реєстраційної\~служби Харківського\~міського управління\~юстиції він зареєстрував шлюб з [PERSON] . Від шлюбу дітей не мають. Причиною для розірвання шлюбу стало те, що між подружжям відсутнє взаєморозуміння, вони мають різні погляди на сім`ю та шлюб, розв`язання сімейних та побутових проблем, шлюбно-сімейні відносини між ними фактично припинені. Ухвалою Диканського районного суду Полтавської області від 05 травня 2023 року вказана цивільна справа передана за територіальною підсудністю на розгляд до Дзержинського районного суду м. Харкова. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 13 червня 2023 року провадження по справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивач не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явилась, до суду надала заяву в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності. Позовні вимоги визнала та просила задовольнити. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 28 липня 2018 року у Дзержинському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 667. Від шлюбу сторони дітей не мають. З матеріалів справи судом встановлено, що причиною розірвання шлюбу стала відсутність взаєморозуміння між сторонами. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами фактично припинені, проживають вони окремо, спільне господарство не ведуть. Згідно зі\~ст. 112 Сімейного кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і зберігання шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно\~ст. 24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved