Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-02 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із цивільним позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем по справі вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 16 лютого 2013 року, який 22.05.2018р. в судовому порядку було розірвано, рішення суду набрало законної сили. Від шлюбу у подружжя народилось троє дітей: дочка - [PERSON] , [INFO] , син - [PERSON] , [INFO] та дочка - [PERSON] , [INFO] , які проживають разом із позивачем по справі та перебувають на її утриманні. Зазначає, що відповідач по справі [PERSON] своїх батьківських обов`язків щодо утримання їх малолітніх дітей не виконує, матеріально не допомагає, життям, а також потребами та здоров`ям дітей не цікавиться, а вона самостійно не може забезпечити належний рівень життя їх дітей, оскільки заробітної плати отримануваної нею в СФГ «Золота Нива» не вистачає для забезперення належного утримання та розвитку їхніх малолітніх дітей, а тому просить суд стягувати з відповідача по справі - [PERSON] на її користь аліменти на утримання їх малолітніх дітей: дочки - [PERSON] , [INFO] , сина - [PERSON] , [INFO] та дочки - [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі у розмірі 15000 гривень щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову до суду до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 17.05.2023 року відкрито провадження у даній справі та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Позивач по справі [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує частково, просить суд стягувати з відповідача по справі - [PERSON] на її користь аліменти на утримання їх малолітніх дітей: дочки - [PERSON] , [INFO] , син - [PERSON] , [INFO] та дочки - [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі у розмірі 2000 гривень на кожну дитину щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову до суду до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач по справі [PERSON] в судове засідання не з`явився, відзиву на позов не подав, хоча ухвала разом із матеріалами позовної заяви та судовою повісткою вчасно та з додержанням вимог процесуального закону направлялись за місцем його реєстрації (проживання), однак поштова кореспонденція повернулася на адресу суду з відміткою уповноваженої особи «Укрпошти» «адресат відсутній за вказаною адресою». За таких обставин суд вважає, що відповідач по справі [PERSON] належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання. Дана позиція узгоджується з висновком Верховного Суду у справі № 2-6236/11 (постанова Верховного суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 11.06.2021 року), згідно якої у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, за згодою позивача та у відсутності відповідача в порядку ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до положень ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За змістом ст. 12 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З копії рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 22 травня 2018 року вбачається, що сторони по даній цивільній справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який 16 лютого 2013 року було зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ківерцівського районного управління юстиції Волинської області за актовим записом № 13. Рішення суду про розірвання шлюбу набрало законної сили (а.с. 5). Відповідач по справі - [PERSON] є батьком малолітніх дітей: дочки - [PERSON] , [INFO] , сина - [PERSON] , [INFO] та дочки - [PERSON] , [INFO] , що стверджується копіями свідоцтв про народження дітей серії [NUMBER] від 19.07.2013р., серії [NUMBER] від 08.07.2015р., серії [NUMBER] від 21.08.2018р. (а.с. 6-8). З витягу №635 про зареєстрованих у житловому будинку осіб від 17.05.2023р. вбачається, що позивач по справі [PERSON] та вищевказані неповнолітні діти зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9). З довідки СФГ «Золота нива» №56 від 15.05.2023р. вбачається, що [PERSON] є працевлаштованою на вказаному підприємстві та займає посаду старшого завідувача складу (а.с. 10). Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, суд враховує - стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на них можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» установлено у 2023 році прожитковий мінімум на одну особу для дітей віком до 6 років становить: 2272 гривні; для дітей віком від 6 до 18 років - 2833 гривні. Окрім того, відповідач не позбавлений обов`язку утримувати своїх малолітніх дітей. Разом з тим, факт відсутності у батька або матері можливості надавати дітям відповідного розміру утримання не є у переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дітей, проте, безумовно, враховується судом при визначенні розміру аліментів. Відповідно до вимог ст. ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. При цьому, кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, частиною дев`ятою статті 7 СК України визначено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги потреби дітей, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, а з відповідача на користь позивача слід стягувати аліменти на утримання їх малолітніх дітей: дочки - [PERSON] , [INFO] , сина - [PERSON] , [INFO] та дочки - [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі у розмірі 2000 гривень на кожну дитину щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову до суду до досягнення найстаршою дитиною повноліття. На підставі пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України, судове рішення слід допустити до негайного виконання в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір в сумі 1073,60 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved