Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-02 00:00:00

05.06.2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання договору недійсним до [PERSON] , [PERSON] 21.07.2020 року суддею Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. 14.09.2020 року Голосіївським районним судом м. Києва постановлено ухвалу про забезпечення позову. 17.12.2021 року Голосіївським районним судом м. Києва постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження, призначено справу до судового розгляду. 20.10.2022 року Голосіївським районним судом м. Києва постановлено ухвалу про залишення позову без розгляду. 24.01.2023 року Київським апеляційним судом винесено постанову якою ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 20.10.2022 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до того ж суду першої інстанції. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що Печерським УП ГУ НП у м. Києві здійснювалося досудове розслідування в КП № 42017101060000221 за ознаками складу злочину передбаченого ч. ч. 1, 4 ст. 190, ч. ч. 1, 3 ст. 358 КК України. У зазначеному КП [PERSON] є потерпілою, а відповідачка [PERSON] підозрюваною. Так, [PERSON] та [PERSON] перебували в дружніх відносинах. У грудні 2015 року [PERSON] дізналася, що чоловік [PERSON] має борг у розмірі 135 000, 00 дол. США. Реалізуючи свій злочинний умисел, [PERSON] з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій та бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих спонукань повідомила [PERSON] , що допоможе повернути борг [PERSON] перед [PERSON] на суму 135 000, 00 дол. США, якщо [PERSON] заключить з нею договір купівлі-продажу за адресою: [ADDRESS] на що [PERSON] погодилась. Продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел, направлений на заволодіння майном [PERSON] , в особливо великих розмірах, тобто таких, що в 600 і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, шляхом обману та зловживання довірою, [PERSON] в невстановлений досудовим розслідуванням час та місці звернулась з проханням надати допомогу в проведенні грошових коштів в рахунок оплати договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] до [PERSON] , який працював керуючим відділенням № 31 ПАТ «КБ «Інвестбанк» та [PERSON] , яка працюючи головним економістом відділення № 31 ПАТ «КБ «Інвестбанк», матеріали щодо яких виділено в окреме КП № 12019100060002355 від 29.05.2019 року. В своєму проханні [PERSON] зазначила, що [PERSON] та [PERSON] , як службові особи ПАТ «КБ «Інвестбанк» повинні здійснити транзакції у вигляді переводу грошових коштів з рахунку [PERSON] на рахунок потерпілої [PERSON] , при цьому повідомила, що фізично грошових коштів під час здійснення транзакцій не буде, на що [PERSON] та [PERSON] погодилися. Також [PERSON] залучила невстановлену досудовим розслідуванням особу для оцінки квартири [ADDRESS] , яка оцінила вартість квартири на суму в 4 847 962, 00 грн. Однак, відповідно до висновку про незалежну ретроспективну оцінку квартири [ADDRESS] на момент вчинення правочину, а саме на 07.04.2016 року коштувала 18 778 154, 00 грн. Відповідно до платіжного доручення № 31015983 від 07.04.2016 року з рахунку [PERSON] № [NUMBER] відкритого в ПАТ «КБ «Інвестбанк» на рахунок [PERSON] № [NUMBER] відкритий в ПАТ «КБ «Інвестбанк» перераховано грошові кошти на суму 4 847 962, 00 грн. В графі призначення платежу зазначено, що грошові кошти перераховано на поточний рахунок [PERSON] № [NUMBER] згідно договору купівлі-продажу від 07.04.2016 року за купівлю квартири [ADDRESS] . 07.04.2016 року після вчинення удаваної транзакції по проведенню грошових коштів в сумі 4 847 962, 00 грн. через банківську систему на рахунок [PERSON] № [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] умисно підробили офіційні документи щодо перерахування грошових коштів з рахунку [PERSON] , враховуючи те, що грошових коштів не було, на інші рахунки відкриті попередньо шляхом підроблення офіційних документів, після чого підробили заяви про видачу грошових коштів від імені зазначених вище осіб, чим документально та шляхом відображення в системі банку приховали факт вчинення фіктивної транзакції. 07.04.2016 року [PERSON] , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння квартирою [ADDRESS] , перебуваючи в приміщенні приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Познякової С.В., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, буд. № 42, пред`явила нотаріусу відповідні документи щодо перерахування грошових коштів з рахунку № [NUMBER] відкритого в ПАТ «КБ «Інвестбанк» на рахунок [PERSON] № [NUMBER] відкритий в ПАТ «КБ «Інвестбанк» на суму 4 847 962, 00 грн. на підставі яких між [PERSON] , як покупцем та [PERSON] , як продавцем укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] . Своїми діями [PERSON] нанесла потерпілій [PERSON] матеріальний збиток на суму 18 778 154, 00 грн. 06.03.2020 року [PERSON] , як потерпілою в межах КП № 42017101060000221 заявлено цивільний позов про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] збитків, завданих злочином у розмірі 18 778 154, 00 грн. Після вручення підозри та пред`явлення цивільного позову, [PERSON] почала відчужувати належне їй на праві власності майно на користь своїх родичів. 11.03.2020 року [PERSON] уклала договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] з [PERSON] . Зазначений договір посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Позняковою С.В. Покупець квартири [PERSON] є сином продавця [PERSON] . На думку позивачки, такий договір є фіктивним, оскільки укладений без наміру створення правових наслідків, що обумовлені цим договором, а лише з метою неможливості виконання судового рішення про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] збитків, завданих злочином у розмірі 18 778 154, 00 грн. Просила визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири, укладений 11.03.2020 року між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Позняковою С.В. Будучи присутнім у судовому засіданні, представник позивачки підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі, просив позов задовольнити. Представник відповідачів заперечував проти позову, просив відмовити у його задоволенні повністю. Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, з огляду на наступне. У судовому засіданні встановлено, що у провадженні Шевченківського районного суду м. Києва перебуває КП № № 42017101060000221 за ознаками складу злочину передбаченого ч. ч. 1, 4 ст. 190, ч. ч. 1, 3 ст. 358 КК України. У зазначеному КП [PERSON] є потерпілою, а відповідачка [PERSON] підозрюваною. Так, [PERSON] та [PERSON] перебували в дружніх відносинах. У грудні 2015 року [PERSON] дізналася, що чоловік [PERSON] має борг у розмірі 135 000, 00 дол. США. Реалізуючи свій злочинний умисел, [PERSON] з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій та бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих спонукань повідомила [PERSON] , що допоможе повернути борг [PERSON] перед [PERSON] на суму 135 000, 00 дол. США, якщо [PERSON] заключить з нею договір купівлі-продажу за адресою: [ADDRESS] на що [PERSON] погодилась. Продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел, направлений на заволодіння майном [PERSON] , в особливо великих розмірах, тобто таких, що в 600 і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, шляхом обману та зловживання довірою, [PERSON] в невстановлений досудовим розслідуванням час та місці звернулась з проханням надати допомогу в проведенні грошових коштів в рахунок оплати договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] до [PERSON] , який працював керуючим відділенням № 31 ПАТ «КБ «Інвестбанк» та [PERSON] , яка працюючи головним економістом відділення № 31 ПАТ «КБ «Інвестбанк», матеріали щодо яких виділено в окреме КП № 12019100060002355 від 29.05.2019 року. В своєму проханні [PERSON] зазначила, що [PERSON] та [PERSON] , як службові особи ПАТ «КБ «Інвестбанк» повинні здійснити транзакції у вигляді переводу грошових коштів з рахунку [PERSON] на рахунок потерпілої [PERSON] , при цьому повідомила, що фізично грошових коштів під час здійснення транзакцій не буде, на що [PERSON] та [PERSON] погодилися. Також [PERSON] залучила невстановлену досудовим розслідуванням особу для оцінки квартири [ADDRESS] , яка оцінила вартість квартири на суму в 4 847 962, 00 грн. Однак, відповідно до висновку про незалежну ретроспективну оцінку квартири [ADDRESS] на момент вчинення правочину, а саме на 07.04.2016 року коштувала 18 778 154, 00 грн. Відповідно до платіжного доручення № 31015983 від 07.04.2016 року з рахунку [PERSON] № [NUMBER] відкритого в ПАТ «КБ «Інвестбанк» на рахунок [PERSON] № [NUMBER] відкритий в ПАТ «КБ «Інвестбанк» перераховано грошові кошти на суму 4 847 962, 00 грн. В графі призначення платежу зазначено, що грошові кошти перераховано на поточний рахунок [PERSON] № [NUMBER] згідно договору купівлі-продажу від 07.04.2016 року за купівлю квартири [ADDRESS] . 07.04.2016 року після вчинення удаваної транзакції по проведенню грошових коштів в сумі 4 847 962, 00 грн. через банківську систему на рахунок [PERSON] № [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] умисно підробили офіційні документи щодо перерахування грошових коштів з рахунку [PERSON] , враховуючи те, що грошових коштів не було, на інші рахунки відкриті попередньо шляхом підроблення офіційних документів, після чого підробили заяви про видачу грошових коштів від імені зазначених вище осіб, чим документально та шляхом відображення в системі банку приховали факт вчинення фіктивної транзакції. 07.04.2016 року [PERSON] , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння квартирою [ADDRESS] , перебуваючи в приміщенні приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Познякової С.В., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, буд. № 42, пред`явила нотаріусу відповідні документи щодо перерахування грошових коштів з рахунку № [NUMBER] відкритого в ПАТ «КБ «Інвестбанк» на рахунок [PERSON] № [NUMBER] відкритий в ПАТ «КБ «Інвестбанк» на суму 4 847 962, 00 грн. на підставі яких між [PERSON] , як покупцем та [PERSON] , як продавцем укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] . Своїми діями [PERSON] нанесла потерпілій [PERSON] матеріальний збиток на суму 18 778 154, 00 грн. 06.03.2020 року [PERSON] , як потерпілою в межах КП № 42017101060000221 заявлено цивільний позов про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] збитків, завданих злочином у розмірі 18 778 154, 00 грн. Після вручення підозри та пред`явлення цивільного позову, [PERSON] почала відчужувати належне їй на праві власності майно на користь своїх родичів. 11.03.2020 року [PERSON] уклала договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] з [PERSON] . Зазначений договір посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Позняковою С.В. Покупець квартири [PERSON] є сином продавця [PERSON] . На думку позивачки, такий договір є фіктивним, оскільки укладений без наміру створення правових наслідків, що обумовлені цим договором, а лише з метою неможливості виконання судового рішення про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] збитків, завданих злочином у розмірі 18 778 154, 00 грн. Заперечуючи проти позову, представник відповідачів зазначив, що квартира [ADDRESS] , що є предметом спору відчужена [PERSON] з дотриманням вимог чинного законодавства України. Закон не забороняє відчуження майна на користь близьких родичів. Крім того, інша квартира, з приводу якої є спір в межах кримінального провадження, а саме квартира [ADDRESS] перебуває під арештом і теоретично може бути повернута позивачці або саме за рахунок неї можуть бути відшкодовані збитки, якщо суд, що розглядає зазначене вище кримінальне провадження прийде до такого висновку. Відчуження ж відповідачкою квартири [ADDRESS] не нанесло позивачці будь-яких збитків. За правилами ч. ч. 1-5 ст. 203, ст. ст. 204, 234 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам ; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності ; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі ; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом ; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним; фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином ; фіктивний правочин визнається судом недійсним ; правові наслідки визнання фіктивного правочину недійсним встановлюються законами. Звертаючись до суду з позовом, позивачка зазначає, що договір купівлі-продажу квартири, укладений 11.03.2020 року між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Позняковою С.В. є фіктивним, оскільки укладений без наміру створення правових наслідків, що обумовлені цим договором, а лише з метою неможливості виконання судового рішення про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] збитків, завданих злочином у розмірі 18 778 154, 00 грн. Однак, будь-яких доказів на підтвердження зазначених обставин, як підстав для позову [PERSON] суду не надала. Крім того, укладений правочин про продаж квартири [ADDRESS] ніяким чином не порушує прав позивачки та не може, в майбутньому, унеможливити виконання судового рішення в кримінальному провадженні, оскільки предметом кримінального провадження є інша квартира, а саме № [ADDRESS] , яка станом на теперішній час перебуває під арештом, що не заперечувалося представником позивачки у судовому засіданні, та, теоретично, за рахунок якої позивачці, у разі прийняття такого рішення судом, може бути відшкодовано збитки в межах заявленого нею цивільного позову в кримінального провадженні або повернуто квартиру у власність. З огляду на вище викладене, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання договору недійсним, не підлягають задоволенню судом. За правилами ст. 141 ЦПК України, підстави для розподілу судових витрат відсутні. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed