Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-27 00:00:00

Позивач [PERSON] (далі-позивач) звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] (далі-відповідач) про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 06.06.2007р. між ними у виконавчому комітеті Бузівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 06.06.2007р. Від спільного проживання в шлюбі сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] . Причиною їхнього розлучення являється те, що відповідач вживає спиртні напої, після чого влаштовує скандали та сварки, б`є позивача та їхню доньку, тому подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Шлюб носить формальний характер, сторони більше трьох місяців разом не проживають, примиренням між ними неможливе. Сім`я фактично розпалася, у зв`язку з чим виникла необхідність у розірванні даного шлюбу. З огляду на вказані обставини позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою та просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище « [PERSON] ». У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася. Про розгляд прави повідомлена своєчасно та належним чином. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився. При цьому подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. Частиною 3 статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом установлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 06.06.2007р. у виконавчому комітеті Бузівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис №3, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 06.06.2007р. (а.с.3). З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06.09.2008р., виданого виконавчим комітетом Шпитьківської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис №30, вбачається, що від спільного проживання в шлюбі позивач та відповідач мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.4). За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Зі змісту позовних вимог вбачається, що позивач зазначила, що збереження сім`ї неможливе і дане суперечить її інтересам, примирення не можливе. Спільного господарства не ведуть. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На підставі викладеного, враховуючи позицію позивача щодо розірвання шлюбу, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження їхнього шлюбу є недоцільним, і це суперечить їх інтересам. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу, що визначено ч. 2 ст. 114 СК України. Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі ст. ст. 24, 56, 104, 105, 110, 112 - 115 СК України та

Outcome: approved