Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-29 00:00:00

У травні 2023 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якому просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 14.07.2007 року Віньковецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 41. В обґрунтування позову зазначила, що 14.07.2007 року вона зареєструвала шлюб із [PERSON] . Від шлюбу у них народилось двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , та дочка [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на сімейне життя та подружні обов`язки, несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння. В сім`ї виникали сварки та скандали, що призвело до повної байдужості, та подружжя втратили почуття любові і поваги один до одного. Сторони спільно господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, та їхній шлюб носить формальний характер. Тому [PERSON] , вважаючи, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам, та не вбачаючи підстав для збереження шлюбу, просила його розірвати. Ухвалою судді від 15.05.2023 року відкрито провадження у справі, та її розгляд призначений у порядку спрощеного позовного провадження, про що повідомлені сторони. У судове засідання 30.06.2023 року сторони, будучи повідомленими про місце, дату та час розгляду справи, не з`явились. Позивач [PERSON] подала до суду письмову заяву, в якій підтримала заявлені вимоги, просила розгляд справи проводити за її відсутності. Відповідач [PERSON] також подав до суду письмову заяву, в якій підтримав заявлені вимоги, просив строк на примирення не надавити та розірвати шлюб, а розгляд справи проводити за його відсутності. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає, що позов належить задовольнити. Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з приписами ст. 21 Сімейного кодексу України, шлюбом є добровільний сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 112 цього Кодексу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що сторони зареєстрували свій шлюб 14.07.2007 року у Віньковецькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу у сторін є двоє спільний малолітніх дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , та дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серія [NUMBER] та [NUMBER] , які на даний час проживають разом із матір`ю, тобто позивачкою. Як випливає із змісту позовної заяви, сторони мають різні погляди на шлюб та сімейні обов`язки, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, подружніх відносин не підтримують, і їхній шлюб існує формально. Примирення та відновлення спільного подружнього позивачка не бажає, та будь-яких шансів для збереження сім`ї не вбачає. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Проаналізувавши досліджені докази, суд доходить висновку, що на теперішній час шлюб між сторонами існує формально, оскільки позивач та відповідач не пов`язані спільним побутом, тривалий час проживають порізно, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, а тому суд вважає за необхідне шлюб розірвати. При цьому суд враховує, що в силу приписів ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства, та згідно ч. 7 ст. 240 ЦПК України може призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців. Однак беручи до уваги, що на теперішній час шлюб між сторонами існує формально, оскільки позивачка та відповідач не пов`язані спільним побутом, проживають порізно, позивачка наполягає на припиненні шлюбу, а відповідач позовні вимоги визнав, суд доходить за недоцільне відкладати розгляд справи та надавати подружжю строк для примирення, та вважає за необхідне шлюб розірвати.

Outcome: approved