Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-25 00:00:00

Орган опіки та піклування м. Черкаси звернувся до суду в інтересах неповнолітньої [PERSON] з позовом до відповідача про визнання особи такою, що не прийняла спадщину, та такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що на обліку служби у справах дітей як дитина, позбавлена батьківського піклування, перебуває неповнолітня [PERSON] , яка народилася [INFO] . Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 20.12.2016 дитина відібрана від батьків [PERSON] та [PERSON] . З 17.01.2017 до 12.02.2018 дитина перебувала під опікою у громадянина [PERSON] . 13.02.2018 рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради № 65 малолітня [PERSON] влаштована на виховання та спільне проживання у дитячий будинок сімейного типу [PERSON], що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , де зареєстровано її місце проживання. Мати дитини [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 21.09.1999 була власником квартири за адресою: [ADDRESS] . [INFO] громадянка [PERSON] померла. Заповіту не склала. Неповнолітня [PERSON] стала спадкоємцем першої черги. Згідно з копією поквартирної картки, на момент смерті громадянки [PERSON] у квартирі був зареєстрований її чоловік [PERSON] , але згідно з актом опитування сусідів від 14.12.2022, затвердженого 15.12.2022 начальником служби у справах дітей Черкаської міської ради Шишлюк С.О., з 2012 року у квартирі не проживає. Його особисті речі у квартирі відсутні. Зі слів сусідів із квартири № 98 громадянки [PERSON] , та з квартири № 100 - [PERSON] та [PERSON] , він виїхав на постійне місце проживання до російської федерації. При оформленні спадщини у неповнолітньої [PERSON] виникли труднощі, пов`язані з реєстрацією відповідача у квартирі та його правом на отримання спадщини у зв`язку з реєстрацією у квартирі разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. 23.09.2022 за № 416/02-31 вона отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, видану приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Алєксєєвою І.Ю. Проте, згідно із ч. 3 ст. 1268 ЦК України, реєстрація місця проживання не може бути беззаперечним доказом його постійного місця проживання у зазначеній квартирі на момент смерті [PERSON] . Тому [PERSON] не може вважатися таким, що прийняв спадщину, оскільки на час відкриття спадщини, а також у передбачений законом строк для прийняття спадщини, він постійно не проживав разом із спадкодавцем - померлою [PERSON] . Тому, він не набув права на неї, тобто є таким, що не прийняв спадщину. Громадянин [PERSON] не проживає у зазначеній квартирі з 2012 року. Комунальні платежі не сплачує, тому існує значна заборгованість. Не несе жодних витрат по утриманню житла - квартира занедбана та потребує ремонту. Ніяких речей, які б належали відповідачу, у квартирі немає. Тому визнання відповідача таким, що втратив право користування зазначеною квартирою, не порушить його прав на проживання у цій квартирі, оскільки він цим правом не користується з 2012 року. У зв`язку з цим, просить визнати факт не проживання громадянина [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] , за адресою: [ADDRESS] на час відкриття спадщини; визнати [PERSON] таким, що не прийняв спадщину після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] ; визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] та зняти його з реєстраційного обліку за цією адресою. 09 лютого 2023 року ухвалою суду було відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження з призначенням по справі підготовчого судового засідання. Ухвалою від 24 березня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач до судового засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Зі згоди представника позивача, відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Заслухавши пояснення представника позивача, свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного та житлового законодавства. Як встановлено в судовому засіданні, на обліку служби у справах дітей як дитина, позбавлена батьківського піклування, перебуває неповнолітня [PERSON] , яка народилася [INFO] . Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 20.12.2016 дитина відібрана від батьків [PERSON] та [PERSON] . З 17.01.2017 до 12.02.2018 дитина перебувала під опікою у громадянина [PERSON] . 13.02.2018 рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради № 65 малолітня [PERSON] влаштована на виховання та спільне проживання у дитячий будинок сімейного типу [PERSON], що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , де зареєстровано її місце проживання. Мати дитини [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 21.09.1999 була власником квартири за адресою: [ADDRESS] . [INFO] громадянка [PERSON] померла. Заповіту не склала. Неповнолітня [PERSON] стала спадкоємцем першої черги. Згідно з копією поквартирної картки, на момент смерті громадянки [PERSON] у квартирі був зареєстрований її чоловік [PERSON] , але згідно з актом опитування сусідів від 14.12.2022, затвердженого 15.12.2022 начальником служби у справах дітей Черкаської міської ради Шишлюк С.О., з 2012 року у квартирі не проживає. Його особисті речі у квартирі відсутні. Зі слів сусідів із квартири № 98 громадянки [PERSON] , та з квартири № 100 - [PERSON] та [PERSON] , він виїхав на постійне місце проживання до російської федерації. При оформленні спадщини у неповнолітньої [PERSON] виникли труднощі, пов`язані з реєстрацією відповідача у квартирі та його правом на отримання спадщини у зв`язку з реєстрацією у квартирі разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. 23.09.2022 за № 416/02-31 вона отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, видану приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Алєксєєвою І.Ю. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] підтвердили, що громадянин [PERSON] не проживає у зазначеній квартирі з 2012 року. Комунальні платежі не сплачує, тому існує значна заборгованість. Не несе жодних витрат по утриманню житла - квартира занедбана та потребує ремонту. Ніяких речей, які б належали відповідачу, у квартирі немає. Вказали, що відповідач з лютого 2012 року виїхав за межі України. Відповідно до ст. 32 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», державою передбачено збереження права дітей- сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб із їх числа на житло. За дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, а також особами з їх числа зберігається право на житло, в якому вони проживали з батьками, рідними до встановлення опіки, піклування, влаштування в прийомні сім`ї, дитячі будинки сімейного типу, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Місцеві державні адміністрації, органи місцевого самоврядування за місцем знаходження житла дітей несуть відповідальність за збереження зазначеного у частині першій цієї статті житла і повернення його дітям-сиротам та дітям, позбавленим батьківського піклування, а також особам з їх числа після завершення терміну перебування у сім`ї опікуна чи піклувальника, прийомній сім`ї, дитячому будинку сімейного типу, закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Відповідно до вимоги ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, зокрема, зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно із ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за законом чи заповітом має право прийняти спадщину, або відмовитися від її прийняття. Для прийняття спадщини або відмови від неї встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 та ч. 1 ст. 1273 ЦК України). Згідно із ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Отже, встановлення факту не проживання громадянина [PERSON] із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання його таким, що не прийняв спадщину, необхідно для реалізації права неповнолітньої [PERSON] на спадкування після смерті матері [PERSON] та оформлення її спадкових прав у встановленому законом порядку на квартиру за адресою: [ADDRESS] . Суд погоджується з позицією позивача про те, що згідно із ч. 3 ст. 1268 ЦК України, реєстрація місця проживання не може бути беззаперечним доказом його постійного місця проживання у зазначеній квартирі на момент смерті [PERSON] . Тому [PERSON] не може вважатися таким, що прийняв спадщину, оскільки на час відкриття спадщини, а також у передбачений законом строк для прийняття спадщини, він постійно не проживав разом із спадкодавцем - померлою [PERSON] . Тому, він не набув права на неї, тобто є таким, що не прийняв спадщину. Таким чином, судом достовірно встановлено, що відповідач тривалий час в спірному житловому приміщенні не проживає, особистих речей в квартирі не має. Підстав для застосування вимог ст. 71 ЖК України судом не встановлено. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач втратив право користування житлом, а його реєстрація позбавляє неповнолітню [PERSON] права на оформлення спадщини після смерті матері. Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; враховуючи викладене, задоволення позову власника про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, і є належним способом усунення перешкод у користуванні власністю, а вказане рішення суду - підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання; таким чином, зняття з реєстраційного обліку є наслідком задоволення вимоги позивача про усунення перешкод у користуванні квартирою, шляхом визнання особи такою, що втратила право на житло. Тому, суд вважає за необхідне, визнати факт не проживання громадянина [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] , за адресою: [ADDRESS] на час відкриття спадщини; визнати [PERSON] таким, що не прийняв спадщину після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] ; визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] та зняти його з реєстраційного обліку за цією адресою, у зв`язку з чим, позовні вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 1 073 грн. 60 коп.

Outcome: approved