Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-28 00:00:00

Орган опіки та піклування Волочиської міської ради звернувся до суду з позовом в інтересах малолітнього [PERSON] , [INFO] , до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. На обґрунтування позову зазначено, що у комунальному некомерційному підприємстві «Хмельницький обласний спеціалізований будинок дитини» знаходиться на виховані дитина - [PERSON] , [INFO] , терміном на шість місяців, у зв`язку з важким матеріальним становищем сім`ї. Відомості про батька записані відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Згідно з наказом служби у справах дітей Волочиської міської ради від 16.07.2021 року №28-о, [PERSON] , [INFO] , перебуває на облік як дитина, яка опинилися у складних життєвих обставинах. Відповідно до довідки МСЕК від 21.07.2021 №0285873 серія 12ААВ, відповідачу встановлена ІІІ група інвалідності, причина інвалідності - загальне захворювання по зору. Служба у справах дітей Волочиської міської ради неодноразово зверталась до відповідача з заявами про продовження термін перебування дитини в комунальному некомерційному підприємстві «Хмельницький обласний спеціалізований будинок дитини», у зв`язку з важким матеріальним становищем. Відповідач, за весь час виховання дитини у закладі, повідала сина 2 рази у 2015 році, 11 разів 2016 році, 2 рази 2017 році, 9 разів 2018 році, 4 рази 2019, 1 раз 2020. Матеріальної допомоги не надавала. Листівок на адресу закладу щодо її малолітнього сина не надходило. В телефонному режимі не цікавиться його розвитком та станом здоров`я. Комунальне некомерційне підприємство «Хмельницький обласний спеціалізований будинок дитини» у своїх листах до начальника служби у справах дітей Волочиської міської ради неодноразово просить підняти питання з приводу позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її сина та про стягнення з неї аліментів на утримання дитини. Згідно виписки з історії розвитку дитини комунального некомерційного підприємства «Хмельницький обласний спеціалізований будинок дитини» від 09.03.2022 №229, дитина [PERSON] , [INFO] , діагноз: вроджена вада ЦНС: гіпоплазія мозолистого тіла. Мікроцефалія, вроджений блефароптоз І ступеня ОD. Близькозорість середнього ступеню. Двобічна хронічна нейросенсорна приглухуватість І ступеню. Лейкоподібна деформація грудної клітки. Змішані специфічні розлади психологічного розвитку. Диспластичний невус тулуба. Згідно акту обстеження умов проживання сім`ї [PERSON] від 16.02.2023 року за адресою: [ADDRESS] , виявлено, що за зазначеною адресою проживають дитина [PERSON] , [INFO] , бабуся [PERSON] , [INFO] , тітка [PERSON] , [INFO] . В будинку є три житлові кімнати, коридор та веранда, всі кімнати об лаштовані меблями, є місце для сну, відпочинку, навчання. Сім`я забезпечена усім необхідним для життя згідно віку. В будинку не створено жодних умов для постійного медичного нагляду за дитиною. Службою у справах дітей Волочиської міської ради проведено профілактичну бесіду з відповідачем. З огляду\~на кількість\~відвідувань дитини\~матір`ю,\~можна зробити\~висновок,\~що вони\~не виконує\~ батьківські\~обов`язки належним\~чином,\~не проявляє\~батьківську опіку\~та не\~приймають участі\~у вихованні,\~розвитку та\~утриманні дитини.\~Органом опіки\~та піклування\~Волочиської міської\~ради надано\~висновок про\~можливість позбавлення\~батьківських прав\~ [PERSON] відносно\~дитини [PERSON] , [INFO] . Представник позивача\~в судовому\~засіданні позов\~підтримала,\~просила суд\~позбавити [PERSON] відносно свого сина [PERSON] , [INFO] , батьківських прав та стягнути аліменти на його утримання. Відповідач [PERSON] позов визнала у повному обсязі. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд встановив,\~що відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , серія [NUMBER] від 10.09.2015 року, батьками дитини зазначено [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян №00015785508 від 10.09.2015 року - відомості про батька записані відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Дитина перебуває у комунальному некомерційному підприємстві «Хмельницький обласний спеціалізований будинок дитини» на цілодобовому повному державному утримані. Згідно з наказом служби у справах дітей Волочиської міської ради від 16.07.2021 року №28-о, [PERSON] , [INFO] , перебуває на облік як дитина, яка опинилися у складних життєвих обставинах. Згідно виписки з історії розвитку дитини комунального некомерційного підприємства «Хмельницький обласний спеціалізований будинок дитини» №229 від 09.03.2022, дитина [PERSON] , [INFO] , має діагноз: вроджена вада ЦНС: гіпоплазія мозолистого тіла. Мікроцефалія, вроджений блефароптоз І ступеня ОD. Близькозорість середнього ступеню. Двобічна хронічна нейросенсорна приглухуватість І ступеню. Лейкоподібна деформація грудної клітки. Змішані специфічні розлади психологічного розвитку. Диспластичний невус тулуба. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Волочиської міської ради, вважають, що позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON] , [INFO] , за доцільне та можливе з метою захисту прав дитини. Відповідно до частини першої статті 19 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків. За положеннями частин першої, другої статті 27 цієї Конвенції кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі статтею 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до частини восьмої статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно з частинами другою та четвертою статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, зокрема, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Згідно з частинами першою, другою статті 3 Конвенції передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У статті 7 СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Системний аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, отже, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків. Згідно з частинами першою-третьою статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд виходить з того, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Суд на перше місце ставить «якнайкращі інтереси дитини», оцінка яких включає знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, правові наслідки позбавлення батьківських прав визначено статтею 166 СК України. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків. Пунктом 1 статті 9 Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону та процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо та необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. Відповідно до ч. 2 ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до ч.3 ст.181 і ч.1 ст.183 зазначеного Кодексу за рішенням суду аліменти присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі; частка заробітку матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до положень ст.182 СК України розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим за 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд має врахувати стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, наявність у платника аліментів інших дітей. Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку, про наявність законних підстав для задоволення позову враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Питання про судові витрати суд вирішує у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved