Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-26 00:00:00

У жовтні 2022 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 14 травня 2021 року між нею (позивачкою) та відповідачем [PERSON] було укладено договір довічного утримання, за умовами якого вона (позивачка) передала у власність відповідачу належну їй квартиру [ADDRESS] , а відповідач зобов`язувався забезпечувати позивачку утриманням та доглядом довічно, а саме: надавати їй щомісячно матеріальне забезпечення з утримання (догляду) в сумі 2500 грн., забезпечити її житлом шляхом збереження права безоплатного довічного проживання у відчужуваній квартирі, забезпечувати продуктами харчування, належними лікувальними засобами, оплачувати рахунки за надані медичні послуги, які будуть їй необхідні, надавати побутові послуги, забезпечувати в разі потреби необхідним одягом. Однак, відповідач з часу укладення договору довічного утримання не виконує жодного зобов`язання, передбаченого цим договором. Тому просила зазначений договір довічного утримання від 14 травня 2021 року розірвати. 30 січня 2023 року від представника відповідача [PERSON] надійшов відзив на позов в якому вона зазначила, що дійсно між позивачкою та відповідачем було укладено договір довічного утримання, при укладанні даного договору відповідач особисто оплачував не тільки свої обов`язкові платежі, але й оплачував всі необхідні платежі за позивачку на загальну суму 11\~361 гривень., також відповідач за особисті кошти зробив ремон у квартирі, придбав для позивачки пральну машину, пилесос, комод, мобільний телефон, бойлер, встановив індивідуальне отоплення в квартирі, до лютого 2022 року надав позивачці кошти в сумі 32\~000 гривень. Після вторгнення російських військ на територію Київської області відповідач евакуював позивачку на безпечну територію, після звільнення території Київської області позивачка виявила бажання повернутись до місця проживання, так як в спірній квартирі проживали люди, які втратили житло, відповідач зі своєю матір`ю [PERSON] дозволили позивачці проживати у їх будинку в с.Блиставиця Бучанського району. На даний час через складні сімейні обставини він не має можливості бути поряд з позивачкою та надавати необхідне утримання, вважає, що позивачка за станом здоров`я не потребує сторонього догляду та додаткової допомоги, так як отримує кошти від квартиратів яких впустила до половини будинку, де проживав відповідач, тому в задоволенні позовних вимог просила відмовити в повному обсязі. В судовому засіданні позивачка та її представник [PERSON] позов підтримали і викладене підтвердили. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов визнала частково, проти розірвання оспорюваного договору не заперечувала, посилаючись на те, що на даний час відповідач перебуває за кордоном і не має змоги надавати позивачці передбачене договором утримання, але просила звільнити будинок в с.Блиставця Бучанського району Київської області, де на даний час проживає позивачка. Приватний нотаріус Король Р.А. в судове засідання не з`явився, просив справу розглядати без його участі. Вислухавши пояснення позивачки та її представника, представника відповідача, свідків [PERSON] , [PERSON] , дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 14 травня 2021 року між позивачкою та відповідачем [PERSON] було укладено договір довічного утримання, за умовами якого позивачка передала у власність відповідачу належну їй квартиру [ADDRESS] , а відповідач зобов`язався забезпечувати [PERSON] утриманням та доглядом довічно. Зокрема, відповідач зобов`язався щомісячно надавати позивачці матеріальне забезпечення з утримання (догляду), яке оцінюється в сумі 2500 грн., забезпечити позивачку житлом шляхом збереження права безоплатного довічного проживання у відчужуваній квартирі, забезпечувати продуктами харчування, надавати \~ \~ \~ \~ побутові послуги, забезпечувати належними лікувальними засобами на підставі виданих лікарями рецептів та оплачувати рахунки за надані медичні послуги, забезпечувати в разі потреби необхідним одягом (а.с.7-8). Частиною 1 ст.\~626\~ЦК України встановлено, що договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ст.\~629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 744 ЦК України, за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. Згідно ч. 1 ст.\~749\~ЦК України у договорі довічного утримання (догляду) можуть бути визначені всі види матеріального забезпечення, а також всі види догляду (опікуання), якими набувач має забезпечувати відчужувача. Відповідно до\~п.1\~ч.1\~ст.\~755\~ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини. Згідно ч.1,2 статті 756\~ЦК України у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. У цьому разі витрати, зроблені набувачем на утримання та (або) догляд відчужувача, не підлягають поверненню. У відповідності до ч. 2 ст.\~653\~ЦК України у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. В обгрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що [PERSON] належним чином не виконував взяті на себе за договором довічного утримання зобов`язання і представник відповідача в судовому засіданні визнала дані обставини та погодилася на розірвання вказаного договору. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні також підтвердили, що з квітня 2022 року позивачка проживає сама і відповідач жодної допомоги їй не надає, за місцем її проживання не з`являється. За таких\~обставин,\~приймаючи до\~уваги вищевикладене,\~суд визнає\~за необхідне,\~задовольняючи позовні\~вимоги,\~розірвати договір\~довічного утримання,\~укладений між\~ [PERSON] \~та [PERSON] \~14\~травня 2021\~року,\~посвідчений приватним\~нотаріусом Бородянського\~районного нотаріального\~округу Київської\~області Король\~Р.А.\~та зареєстрований в реєстрі за № 1330. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути на відшкодування її витрат по сплаті судового збору 992 грн. та на відшкодування витрат по наданню правничої допомоги 1500 грн. (а.с.1,12,15).

Outcome: approved