Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-09 00:00:00

У червні 2023 року Кредитна спілка «Менчул» (далі по тексту - КС «Менчул») звернулося до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 29.12.2021 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір №КСНП-249, згідно якого [PERSON] отримала кредиту у сумі 17 000 грн., який зобов`язалася повернути частинами до 29.06.2023 року разом з відсотками. В рахунок забезпечення зобов`язань за даним кредитним договором 29.12.2021 року між позивачем та [PERSON] укладено договір поруки №249/п, за умовами якого він поручилася за виконання [PERSON] своїх зобов`язань за кредитним договором. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі. Однак відповідачі не виконували умови договору належним чином, у зв`язку з чим станом на 31.05.2023 року у відповідачів виникла заборгованість в сумі 22 767,68 грн., яка складається з 15 588,26 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 7179,42 грн. - заборгованість за відсотками. Посилаючись на викладене просить суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором в сумі 22 767,68 грн. та судові витрати в розмірі 2684 грн. Відзиву на позов відповідачами [PERSON] та [PERSON] не подавався. В судовому засіданні представник позивача Боровський І.П. підтримав позов х підстав наведених у позовній заяві. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, клопотань не заявляли, про час і місце судового розгляду повідомлялися шляхом направлення їм поштової кореспонденції за адресою реєстрації їх місця проживання, яка однак повернулася до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до приписів п.4 ч.8 ст. 128, п.5 ч.6 ст. 272 ЦПК України свідчить про вручення їм відповідної кореспонденції (судової повістки, ухвали про відкриття провадження з копією позовної заяви з додатками). Вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню виходячи з наступного . Так, відповідно до приписів ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З матеріалів справи вбачається, що 29.12.2021 року між КС «Менчул» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит №КСНП-0000249, згідно якого [PERSON] отримала кредит у сумі 17 000 грн., який зобов`язалася повернути частинами до 29.06.2022 року разом з відсотками (а.с.4-8). В рахунок забезпечення зобов`язань за даним кредитним договором 29.12.2021 року між КС «Менчул» та [PERSON] укладено договір поруки №000000000249/п, за умовами якого вона поручилася за виконання [PERSON] зобов`язань за кредитним договором №КСНП-0000249 від 29.12.2021 року (а.с.10). КС «Менчул» виконала свої зобов`язання за кредитним договором та надала [PERSON] грошові кошти у розмірі 17 000 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером від 29.12.2021 року (а.с.9). Натомість відповідачі належним чином не виконували свої зобов`язання за кредитним договором внаслідок чого, згідно особової картки позичальника, станом на 31.05.2023 року рахується заборгованість в сумі 22 767,68 грн., яка складається з 15 588,26 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 7179,42 грн. - заборгованість за відсотками (а.с.11). Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Статтею 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, порукою. За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 цього Кодексу). Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником (частина перша статті 553 ЦК України). У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України). Оскільки встановлено факт неналежного виконання боржником своїх зобов`язань за кредитним договором, то позивач вправі ставити питання про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором з боржник та поручителя. Як слідує особовою картки позичальника станом на 31.05.2023 року заборгованість [PERSON] складає 22 767,68 грн., яка складається з 15 588,26 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 7179,42 грн. - заборгованість за відсотками, і правильність такого розрахунку ніким не оспорюється, а тому суд бере його до уваги. Відтак позов підлягає задоволенню шляхом солідарного стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2684 грн., тобто по 1342 грн. з кожного з відповідачів.

Outcome: approved