Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. \~В обґрунтування вимог вказує, що вони з відповідачем з 23 квітня 2016 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу у них є дочка [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, через різні характери та погляди на життя, внаслідок чого часто почали виникати непорозуміння та сварки. У зв`язку із військовими діями вони вимушено виїхали із місць бойових дій та перебувають на обліку як внутрішньо переміщені особи, але проживають в різних населених пунктах Хмельницької області. Позивач вказує, що збереження шлюбу неможливе і буде суперечити їхнім інтересам, шлюбні відносини між ними припинено і відновлювати їх наміру вони не мають. Донька проживає із нею та перебуває на її утриманні та вихованні, однак їй важко одній матеріально забезпечити дитину, оскільки не працює та отримує лише соціальну допомогу від держави. Відповідач не надає достатньої матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча має можливість надавати таку допомогу, інших утриманців не має. Тому, позивач просить розірвати шлюб, залишити їй прізвище [PERSON] та стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі частки усіх видів заробітку платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду, до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою від 21 червня 2023 року призначено розгляд справи у порядку спрощеного провадження із викликом сторін. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, однак подала клопотання, відповідно до якого просить справу слухати у її відсутність, позов підтримує повністю, та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак направив до суду заяву, відповідно до змісту якої позовні вимоги визнав, згідний на розірвання шлюбу та стягнення аліментів, просив розгляд справи провести у його відсутності. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 23 квітня 2016 року перебувають у шлюбі, який зареєстровано Виконавчим комітетом Пологівської сільської ради Пологівського району Запорізької області, актовий запис № 08 від 23 квітня 2016 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим (повторно) 11 листопада 2022 року Старосинявським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м Хмельницький). Від даного шлюбу у сторін є дочка [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 12 липня 2016 року Виконавчим комітетом Пологівської сільської ради Пологівського району Запорізької області. На даний час подружжя проживає окремо, малолітня дочка [PERSON] , [INFO] , проживає з матір`ю позивачем [PERSON] у [ADDRESS] , що підтверджується довідками №6814-7001784304 та №6814-7001784269 від 15 травня 2023 року Старосинявської селищної ради про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Ч. 1 ст. 24 СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У силу ст. 56 СК України кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Відповідно до ч.2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, що визначено ч.3 ст.105 СК України. За нормами ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України, особа, що змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони подружніх відносин не підтримують, проживають окремо, вони не пов`язані спільним побутом та веденням спільного господарства, спільним вирішенням питань життя сім`ї, між ними втрачено почуття любові та взаємоповаги один до одного, обоє з подружжя наполягають на розірванні шлюбу. Таким чином,\~шлюб існує\~лише формально\~та подальше\~спільне життя\~подружжя буде\~суперечити їхнім\~інтересам, що має істотне значення. Враховуючи встановлені\~обставини справи\~та вимоги\~закону,\~а також\~визнання позову\~відповідачем,\~що не\~суперечить закону\~та не\~порушує права,\~свободи та\~інтереси інших\~осіб,\~суд вважає,\~що позов\~в частині\~розірвання шлюбу\~задовольнити та\~розірвати шлюб\~між розірвати\~шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований Виконавчим комітетом Пологівської сільської ради Пологівського району Запорізької області 23 квітня 2016 року. При вирішенні позову в частині стягнення аліментів, суд приходить до наступних висновків. В силу вимог\~ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Отже, відповідач зобов`язаний утримувати свою малолітню дочку [PERSON] , [INFO] , до досягнення нею повноліття. Наявність інших утриманців, окрім дочки [PERSON] , [INFO] , у відповідача судом не встановлено. Спільна дочка сторін [PERSON] , [INFO] , проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні, відповідач не приймає участі у вихованні та утриманні дочки. У відповідності до ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з ким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, а також визнання позову відповідачем, беручи до уваги те, що відповідач є працездатним, фізично здоровим, суд вважає, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на утримання дочки [PERSON] слід визначити у розмірі частки заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 16 червня 2023 року до досягнення дитиною повноліття, тому позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення аліментів підлягають задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч.1 ст.133, ч.1 ст.141 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно положень п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Таким чином, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору у справах про стягнення аліментів, судовий збір в сумі 1073,60 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави, а понесені позивачем витрати - судовий збір в сумі 1073,60 грн. за вимоги про розірвання шлюбу стягнути з відповідача на її користь. На підставі наведеного,

Outcome: approved