Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-02 00:00:00

І. Стислий виклад позицій позивача та відповідача 1.Виклад позиції позивача Ляр Д.Ю. звернувся до Шаргородського районного суду Вінницької області з позовом в інтересах АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості, у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 25.10.2012 року в сумі 59753,70 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 2684 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] звернулася до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву без номера від 25.10.2012 року. 14.06.2018 року відбулася державна реєстрація та змінено найменування позивача на АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК». Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею анкета-заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами», викладеними на банківському сайті, складає між відповідачем і банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується її підписом у заяві. Відповідач ознайомлена із Умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли станом на момент підписання анкети-заяви, що підтверджується підписом останньої у анкеті-заяві, де є відповідні запевнення щодо ознайомлення та надання документів у письмовому виді, а також наказом банку про їх затвердження. Відповідно до положень Умов і Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті АТ КБ «ПРИВАТБАНК», що діяв на підставі Ліцензії НБУ №22 від 29.07.2009 року, а тепер на підставі Ліцензії НБУ №22 від 05.10.2011 року, публічно пропонує невизначеному колу осіб можливість отримання банківських послуг, для чого публікує «Умови та Правила надання банківських послуг», які є публічною офертою, що містять умови та правила надання послуг банком його клієнтам. При укладені Договору сторони керувалися ч.1 ст.634 ЦК України, згідно з якою, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах і який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Формулярами та стандартними формами є саме «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи», які викладені на банківському сайті, згідно з якими обслуговується відповідач. Заявою відповідача підтверджується факт, що вона була повністю проінформована про умови кредитування в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», які були надані їй для ознайомлення в письмовій формі. Згідно з ч.2 ст.639, ст.207 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір в певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми. Правочин вважається таким, що вчинений в письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (в тому числі електронних), листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Відповідно до ч.2 ст.638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною, тому акцептуючи пропозицію банку, відповідач своїм підписом у заяві про приєднання до Умови та правил надання банківських послуг визнав та погодився із запропонованими банком умовами користування послугами банку. Також, одночасно із вищезазначеним свідченням приєднання до угоди відповідача, дія договору підтверджується фактом користування відповідачем картковим рахунком та використання кредитних коштів, що повністю узгоджується з ч.2 ст.642 ЦК України, згідно з якою особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції. Виконання відповідачем Договору вбачається також із виписки по рахунку та розрахунку заборгованості, де зазначені операції щодо використання кредитного ліміту, операції щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за їх користування. Отже, підписавши заяву між сторонами, у відповідності до ст.634 ЦК України, був укладений Договір про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором і містить в собі, зокрема, умови договору банківського рахунку та кредитного договору. Відповідно до ч.1 ст.1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Згідно з ч.ч.1, 2 ст.1069 ЦК України, якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідачу було відкрито кредитний рахунок, що підтверджується випискою по рахунку, та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, яка додається до позову. Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримав кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 50000 грн., що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керується п.п.2.1.2.3, 2.1.2.4 Договору, де зазначено, що клієнт дає свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, який відповідно до п.1.1.51 Договору - короткостроковий кредит, який надається клієнту в разі перевищення суми операцій по платіжній картці над сумою залишку коштів на його рахунку в розмірі ліміту кредитування. Пунктом 1.3.2.3 Договору передбачена можливість зміни Тарифів та інших невід`ємних частин Договору. При цьому у сторін виникають обов`язки: у кредитора інформування позичальника щодо внесення змін шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п.1.3.1.9 Договору, у позичальника отримання виписки про стан та здійснені операції по карткових рахунках. Неотримання або несвоєчасне отримання клієнтом виписок про стан рахунків не звільняє його від виконання зобов`язань за Договором (п.1.5.2 Договору). Згідно з п.п.1.6.1, 1.6.2 Договору, зміни в «Умови та правила надання банківських послуг» вносяться банком щомісячно в односторонньому порядку, а у випадках, коли в односторонньому порядку внесення змін неможливо, банк повідомляє клієнтів про внесені зміни шляхом використання різних каналів зв`язку, серед яких офіційний сайт банку, SMS-повідомлення, клієнтські виписки, інші канали інформування. У разі незгоди зі зміною «Умов та правил надання банківських послуг» або «Тарифів», відповідач має право надати банку заяву про розірвання договору, виконавши умови п.2.1.5.4 Договору. Позивач свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі та надав відповідачеві можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов`язалася повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов п.2.1.12.3 Договору, згідно з яким погашення кредиту - поповнення картрахунку держателя, здійснюється шляхом внесення коштів у готівковому або безготівковому порядку і зарахування їх банком на картрахунок держателя, а так само шляхом договірного списання коштів з інших рахунків клієнта на підставі Договору. Таким чином, відповідач зобов`язалася здійснювати погашення кредиту та процентів внесенням коштів на кредитний рахунок у розмірі не менше мінімального обов`язкового платежу. Відповідно до п.1.1.49 Договору, мінімальний обов`язковий платіж - розмір боргових зобов`язань відповідача, які щомісяця повинен сплачувати відповідач протягом терміну дії карти. Мінімальний обов`язковий платіж розраховується в процентному співвідношенні від загальної заборгованості клієнта. Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідач не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості, та, в порушення умов кредитного договору і ст.ст.509, 526, 1054 ЦК України, свої зобов`язання за договором не виконала. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Виникнення простроченої заборгованості відбувається у разі несплати мінімального платежу до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредитного ліміту, зобов`язання клієнта вважаються простроченими. Прострочене тіло кредиту - це частина використаного кредитного ліміту або вся сума використаного кредитного ліміту що на конкретну дату мала бути погашена відповідачем, але не погашена, або погашена частково не у повному обсязі. Прострочені відсотки - це нараховані відсотки за користування кредитним лімітом, які на конкретну дату мали бути погашені відповідачем, але не погашені, або погашені частково не у повному обсязі. Згідно з ст.617 ЦК України, відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до п.2.1.5.5 Договору, відповідач зобов`язалася погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором; слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно з п.2.1.5.7 Договору, а у разі невиконання зобов`язань за Договором, у відповідності до п.2.1.5.6, на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Пунктом 2.1.3.3 Договору передбачено, що відповідач доручила банку списувати з карткового рахунку суми грошових коштів у розмірі здійснених нею операцій, а також вартість послуг, визначену Тарифами при настанні термінів платежу, а при виникненні боргових зобов`язань, згідно з п.2.1.12.9 Договору, списувати з будь-якого рахунку, відкритого в банку (у тому числі з карткового рахунку) грошові кошти для здійснення платежу з метою повного або часткового погашення боргових зобов`язань, у тому числі мінімального обов`язкового платежу. Списання коштів здійснюється відповідно до встановленого законодавством порядку. Згідно з п.2.1.12.7.2 Договору, в разі непогашення клієнтом боргових зобов`язань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування кредитом клієнт сплачує банку проценти в розмірі, зазначеному в Тарифах, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п.2.1.12.6 Договору. У разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитом, згідно п 2.1.12.6.1 Договору клієнт сплачує банку пеню в розмірі, зазначеному в Тарифах, що діють на дату нарахування. Відповідно до п.2.1.12.11 Договору, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов`язків за цим Договором. Відповідно до вимог ч.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050 ЦК України, наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту, є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором, станом на 23.03.2023 року виникла заборгованість відповідача [PERSON] перед позивачем в розмірі 59753,70 грн., з яких: 49004,46 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 10749,24 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Відповідно до п.1.7.12 Договору, Договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує другу сторону про розірвання даного договору, він автоматично лонгується на той же строк. Відповідач [PERSON] ухиляється від виконання зобов`язань за договором, заборгованість не погашає, чим порушує умови договору та законні права АТ КБ «ПРИВАТБАНК». При обґрунтуванні позовних вимог позивач покликається на норми ст.ст.207, 509, 525, 526, 527, 530, ч.1 ст.598, ст.ст.599, 610, 617, ч.2 ст.615, ст.ст.629, 634, 638, 639, 642, 1050, 1054, 1066, 1069 ЦК України. Представник позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК», в судове засідання не прибув, про його дату, час та місце повідомлявся належним чином (а.с.118). 02.05.2023 року представник АТ КБ «ПРИВАТБАНК» Ляр Д.Ю., який діє на підставі довіреності №2233-К-Н-О від 30.08.2022 року (а.с.50), разом з позовною заявою надіслав до Шаргородського районного суду Вінницької області клопотання про розгляд справи у відсутності позивача, у якому просить провести розгляд справи без участі представника АТ КБ «ПРИВАТБАНК», позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує щодо заочного розгляду справи та ухвалення судом заочного рішення (а.с.64). 2. Виклад позиції відповідача Відповідач [PERSON] не скористалася правом подати відзив на позов і не подала до суду відзив на позов із викладенням своїх заперечень, не дивлячись на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 03.05.2023 року (а.с.69-70). Відповідно до вимог п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України, судова повістка відповідачу [PERSON] про виклик в судові засідання, призначені на 22.06.2023 року та на 03.07.2023 року, надсилалася судом за адресою зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання, згідно з інформацією на запит суду з Єдиного державного демографічного реєстру, проте, повернута до суду (а.с.68). З довідки поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки вбачається, що вручення неможливе у зв`язку з тим, що «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.115). Така довідка поштового відділення вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду, відповідно до п.4 ч.8ст.128 ЦПК України. Крім того, [PERSON] повідомлялася про виклик у судові засідання через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, відповідно до вимог ч.11 ст.128 ЦПК України. Оголошення про виклик відповідача у судові засідання, призначені на 22.06.2023 року та на 03.07.2023 року, розміщені на веб-сайті «Судова влада України» відповідно 30.05.2023 року та 22.06.2023 року (а.с.78, 117). Відповідно до вимог ч.11 ст.128 ЦПК України, з опублікуванням оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Таким чином, у судові засідання, призначені на 22.06.2023 року та на 03.07.2023 року відповідач [PERSON] не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про їх дату, час та місце, про причини неприбуття не повідомила, тобто без поважних причин. З приводу чергової неявки в судове засідання відповідача [PERSON] та можливості продовження розгляду справи за її відсутності, суд врахував обставини справи і постановив ухвалу про заочний розгляд справи та про продовження розгляду справи у відсутності відповідача. За вказаних обставин, суд вважає за можливе закінчити розгляд справи у відсутності відповідача [PERSON] , оскільки її нез`явлення не перешкоджає розгляду справи. При цьому, суд звертає увагу на те, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Такий правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 07 липня 2022 року у справі №918/539/16. ІІ. Заяви, клопотання позивача, відповідача 1. Разом з позовною заявою представник АТ КБ «ПРИВАТБАНК» Ляр Д.Ю. надіслав до суду клопотання, в якому просить розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а.с.62). 2. 02.05.2023 року представник АТ КБ «ПРИВАТБАНК» Ляр Д.Ю. разом з позовною заявою надіслав клопотання про огляд веб-сайту (а.с.63). 3. Крім того, 02.05.2023 року представник АТ КБ «ПРИВАТБАНК» Ляр Д.Ю. разом з позовною заявою надіслав до суду клопотання, в якому просить розглянути справу у відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує щодо заочного розгляду справи та ухвалення судом заочного рішення (а.с.64). Інших заяв і клопотань, пов`язаних із розглядом справи, представник позивача до суду не подавав. 4. Відповідач [PERSON] заяв і клопотань, пов`язаних із розглядом справи, до суду не подавала. ІІІ. Процесуальні дії у справі 1. Відповідно до ухвали Шаргородського районного суду від 03.05.2023 року прийнято до розгляду позовну заяву АТ КБ «ПРИВАТБАНК», в інтересах якого діє Ляр Д.Ю., до [PERSON] про стягнення заборгованості; відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судовий розгляд справи на 30.05.2023 року без повідомлення (виклику) сторін; роз`яснено сторонам, що у випадку наявності клопотання про виклик їх у судове засідання, його слід подати до суду у встановлені строки; запропоновано відповідачеві у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали подати до суду відзив на позовну заяву, а у випадку визнання позовних вимог - заяву про визнання позовних вимог (а.с.69-70). 2. На підставі ухвали Шаргородського районного суду Вінницької області від 30.05.2023 року здійснено перехід до розгляду справи за позовом АТ КБ «ПРИВАТБАНК», в інтересах якого діє Ляр Д.Ю. до [PERSON] про стягнення заборгованості в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справ; призначено перше судове засідання на 22.06.2023 року; визначено дату другого судового засідання 03.07.2023 року; прийнято рішення про виклик відповідача у перше та друге судові засідання відповідно до п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України, а також відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України, тобто шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с.76-77). 3. 22.06.2023 року судове засідання у цій цивільній справі відкладено на завчасно визначену дату другого судового засідання 03.07.2023 року у зв`язку із неприбуттям відповідача [PERSON] (а.с.116). 4. 03.07.2023 року судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи за позовом АТ КБ «ПРИВАТБАНК», в інтересах якого діє Ляр Д.Ю., до [PERSON] про стягнення заборгованості і про ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів; відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про огляд веб-сайту (а.с.119-121). За таких обставин суд вважає, що перешкод для здійснення розгляду справи у судовому засіданні за відсутності відповідача та ухвалення судового рішення немає. 5. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи… фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що розгляд означеної справи здійснюється в судовому засіданні у відсутності всіх учасників справи, то судне вбачає підстав для здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247ЦПК України. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли правовідносини позики, зокрема кредиту, які регулюються ЦК України. Судом встановлено наступні фактичні обставини, що підтверджуються доказами. Згідно з п.2 Статуту АТ КБ «ПРИВАТБАНК», що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 05.06.2019 року №594, АТ КБ «ПРИВАТБАНК» є правонаступником всіх прав та зобов`язань ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (а.с.57-58). Вирішуючи спір, суд встановив факт укладення 25.10.2012 року договору кредиту без номера між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] , що складається із Анкети-Заяви позичальника про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, Умов і правил АТ КБ «ПРИВАТБАНК» надання банківських послуг, Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» (а.с.13, 20-45, 19). Так, судом встановлено, що відповідач [PERSON] 25.10.2012 року підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, в якій, зазначивши свої персональні дані та відомості про сімейний та майновий стан, надала свою згоду на те, що дана заява разом з наданими їй для ознайомлення Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, складають між нею і банком договір про надання банківських послуг (а.с.13). Анкета-заява містить докладну інформацію щодо особи [PERSON] , зокрема, дату її народження, індивідуальний податковий номер, серію, номер паспорта і дату його видачі та орган, що видав, адресу проживання, номер мобільного телефону, а також її соціальний статус, освіту, сімейний стан, джерело та розмір доходу, місце роботи. При цьому, відповідач у Анкеті-заяві повідомила, що ознайомилась з умовами договору про надання банківських послуг, які надані їй у письмовому вигляді і погодилась з цими умовами. До того ж, відповідач у Анкеті-заяві підтвердила, що ця Анкета-заява, пам`ятка клієнта, Умови та Правила надання банківських послуг, Тарифи становлять Договір про надання банківських послуг між нею та банком, з умовами якого вона погодилась. Указана Анкета-заява не містить даних про розмір отриманих відповідачем кредитних коштів те не містить бажаної для відповідача суми кредитного ліміту, встановленого на платіжну картку «Універсальна». В Анкеті-заяві не зазначена погоджена сума/ліміт кредиту, про отримання якого сторони дійшли згоди. У Анкеті-заяві також відсутні відомості про те, що [PERSON] отримала платіжну картку, строк дії цієї картки та що на її ім`я відкрито поточний рахунок. За змістом статті 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у цьому випадку АТ КБ «ПРИВАТБАНК»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом частини другої статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту в сумі 49004,46 грн., стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами в сумі 10749,24 грн., які є простроченими. Витягом з Умов та правил надання банківських послуг у АТ КБ «ПРИВАТБАНК», які розміщені на офіційному сайті позивача, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, у тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки позичальника і банку, відповідальність сторін за порушення строків платежів, розміри і порядок нарахування платежів. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей витяг з Умов і правил розуміла відповідач та ознайомилася і погодилася з ним, підписуючи Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема, саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядку нарахування. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в Умови та Правила споживчого кредитування. Такий правовий висновок зробила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 року у справі №342/180/17. Разом з тим, судом встановлено, що кредит надано позивачем шляхом перерахування кредитних коштів на картковий рахунок відповідача, що підтверджується розрахунком заборгованості, довідкою щодо підписання кредитного договору б/н між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] , за яким [PERSON] було надано кредитні картки за номерами [NUMBER] від 25.10.2012 року, [NUMBER] від 18.08.2014 року, [NUMBER] від 14.05.2018 року, [NUMBER] від 09.12.2021 року, довідкою про зміну умов кредитування, а також випискою по рахунку за період з 25.10.2012 року по 27.03.2023 року, яка складена 27.03.2023 року (а.с.6-10, 12, 11, 52-56). Позивачем встановлено відповідачеві на платіжну картку 4405885009435536 від 25.10.2012 року початковий кредитний ліміт станом на 25.10.2012 року в розмірі 903,29 грн., який збільшено станом на 17.03.2015 року до 1000 грн., а станом на 05.05.2015 року зменшено до 200 грн., 19.05.2015 року зменшено до 0 грн., після чого 09.12.2021 року кредитний ліміт збільшено до 50000 грн., що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] (а.с.11) та випискою по картковому рахунку (а.с.52-56). 26.12.2022 року позивачем зменшено відповідачеві кредитний ліміт до 0 грн. (а.с.11). Також, судом встановлено, що 09.12.2021 року відповідач [PERSON] ознайомилася та підписала Паспорт споживчого кредиту (а.с.14-18). Відповідно до Паспорта споживчого, тип кредиту - відновлювальна кредитна лінія, шляхом встановлення кредитного ліміту на кредитній картці; сума/ліміт кредиту, грн. 200000 грн, до 300000 грн., до 400000 грн., до 800000 грн.; строк договору 12 місяців з пролонгацією; строк кредитування 12 місяців з пролонгацією; пільговий період використання до 55 днів; мета отримання кредиту - споживчі потреби; спосіб та строк надання кредиту - безготівковим шляхом (на картковий рахунок); процентна ставка у пільговий період 0,00001% річних, процентна ставка поза межами пільгового періоду від 42% річних до 36% річних; базис розрахунку процентної ставки за фактичною кількістю днів, виходячи з 360 днів у році; тип процентної ставки - фіксована; кількість та розмір платежів, періодичність внесення шляхом договірного списання з рахунку клієнта або шляхом внесення мінімального обов`язкового платежу, який становить 5% від заборгованості, але не менше 100 грн. щомісячно, 10% від заборгованості, але не менше 100 грн. щомісячно у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення; штрафи за прострочення платежів більш ніж 30 днів немає; процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту, відсотків річних - від 84% річних до 72% річних. У Паспорті споживчого кредиту повідомлено відповідача, що вона має право відмовитися від договору про споживчий кредит протягом 14 календарних днів у порядку та на умовах, визначених Законом України «Про споживче кредитування». Також, у Паспорті споживчого кредиту повідомлено відповідача про те, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної у цьому Паспорті в залежності від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо. Дата надання відповідачеві вказаної у Паспорті споживчого кредиту інформації зазначена 09.12.2021 року та вказано, що інформація є актуальною та зберігає чинність до 24.12.2021 року, що засвідчено підписами кредитодавця та споживача у Паспорті 09.12.2021 року (а.с.14-18). У підписаному відповідачем Паспорті споживчого кредиту, як і в Умовах та правилах надання банківських послуг у АТ КБ «ПРИВАТБАНК», також визначені основні умови кредитування: тип кредиту, сума кредитного ліміту, що може бути встановлена на кредитну картку, пільгова процентна ставка, процентна ставка за межами пільгового періоду за користування коштами, період користування кредитними коштами, права та обов`язки позичальника щодо порядку повернення кредиту, права позичальника і банку щодо зміни процентної ставки. Оскільки сторонами було погоджено у Паспорті споживчого кредиту, зокрема мінімальну та максимальну суму кредиту, процентну ставку, розміри щомісячного мінімального обов`язкового платежу і порядок його нарахування, то суд вважає, що підписання відповідачем [PERSON] . Анкети-заяви та Паспорту споживчого кредиту в сукупності з розміщеними на офіційному сайті банку Умовами, Тарифами підтверджує згоду відповідача на укладення договору про надання банківських послуг. Відповідач не заперечила ні факту підписання нею Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку від 25.10.2012 року, ні факту відкриття їй позивачем карткового рахунку та встановлення кредитного ліміту в сумі 903,29 грн., який в подальшому збільшено до 50000 грн., ні факту підписання нею Паспорта споживчого кредиту 09.12.2021 року, оскільки відзиву на позов із викладенням заперечень щодо вказаних обставин суду не надала. Доказами, які можуть підтверджувати наявність кредитної заборгованості боржника перед банком та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з вказаними положеннями Закону, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Виписка по картковому рахунку може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, яка повинна досліджуватися у сукупності з іншими доказами. До такого правового висновку дійшов Верховний Суд при розгляді цивільної справи №200/5647/18 в постанові від 16 вересня 2020 року. До справи АТ КБ «ПРИВАТБАНК» додано детальну виписку по картковому рахунку [PERSON] за кредитним договором без номера за період з 25.10.2012 року по 27.03.2023 року (а.с.52-56). Так, з виписки за договором без номера за період з 25.10.2012 року по 27.03.2023 року вбачається, що [PERSON] отримала кредит, оскільки їй встановлено кредитний ліміт у сумі 903,29 грн., регулярно та активно використовувала кредитні кошти, а також вбачається збільшення кредитного ліміту, здійснення відповідачем платежів, спрямованих на погашення заборгованості, строки внесення вказаних платежів (а.с.52-56). Таким чином, судом встановлено, що між сторонами спершу була погоджена сума/ліміт кредиту (903,29 грн.), про отримання якого сторони дійшли згоди, який в подальшому змінювався, на ім`я відповідача відкрито поточний рахунок та відповідач отримала платіжну картку «Миттєва» за № [NUMBER] , яку згодом змінено на платіжні картки «Універсальна» за №№ [NUMBER] , [NUMBER] та [NUMBER] (а.с.52-56). Отже, кредит надано [PERSON] шляхом перерахування кредитних коштів на картковий рахунок відповідача, що підтверджується випискою по рахунку. Позивачем до позову додано розрахунок заборгованості, з якого вбачається, що відповідач порушувала умови договору, бо не сплачувала обов`язкові платежі у встановлені строки (а.с.6-10), що і стало підставою для звернення з цим позовом до суду. До того ж, суд звертає увагу, що у розрахунку наведено заборгованість по тілу кредиту, порядок нарахування відсотків, заборгованість по відсотках. При цьому, відсоткова ставка встановлена у розмірі 36 % річних. Зобов`язання за договором кредиту від 25.10.2012 року [PERSON] не виконала до цього часу. Відповідно до Анкети-заяви від 25.10.2012 року, відповідач [PERSON] зобов`язалася виконувати вимоги Умов і правил надання банківських послуг, в тому числі здійснювати погашення заборгованості в порядку, встановленому Умовами і правилами надання банківських послуг, шляхом здійснення обов`язкового щомісячного мінімального платежу. Відповідно до п.1.1.49 Умов і правил надання банківських послуг, мінімальний обов`язковий платіж - це розмір боргових зобов`язань клієнта, які щомісяця повинен сплачувати клієнт протягом терміну дії карти. Даний платіж розраховується як сума овердрафту і суми щомісячного платежу, що складається з нарахованих до сплати процентів і частини заборгованості за кредитом. Відповідно до Витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», обов`язковий щомісячний мінімальний платіж за карткою «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» становить 7% від заборгованості (але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості), а з 01.04.2014 року - 5% від заборгованості (але не менше 100 грн. та не більше залишку заборгованості) (а.с.19). Пунктом 2.1.5.5 Умов та правил передбачено, що клієнт банку зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором. Відповідно до п.2.1.12.6 Умов і правил надання банківських послуг, за користування кредитом та овердрафтом банк нараховує клієнту проценти в розмірі, встановленому Тарифами банку, із розрахунку 360 календарних днів на рік, якщо інше не передбачено умовами Договору. Пунктом п.2.1.12.9 Умов і Правил встановлено, що держатель доручає банку списувати з будь-якого рахунку держателя, відкритого в банку, зокрема з картрахунку, грошові кошти для здійснення платежу з метою повного або часткового погашення боргових зобов`язань, у тому числі мінімального обов`язкового платежу, якщо такий платіж вказаний в заяві клієнта і в пам`ятці клієнта/ Довідці про умови кредитування, а також списання перерахованих сум, за якими держатель не є належним одержувачем. Списання коштів здійснюється відповідно до встановленого законодавством порядку. При незгоді із зміною Правил та/або Тарифів, клієнт зобов`язується надати банку письмову заяву про розірвання цього Договору та погасити перед банком заборгованість, в тому числі, заборгованість, яка утворилася протягом 30 днів з моменту повернення карт, виданих держателю і його довіреним особам (п.2.1.5.4 Умов та правил). Власник карти зобов`язаний стежити за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту (п.2.1.5.7 Умов та правил). Заборгованість по Договору станом на 23.03.2023 року відповідача [PERSON] перед позивачем становить 59753,70 грн., з яких: 49004,46 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 10749,24 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками (а.с.10). Суд погоджується із визначеним позивачем розміром заборгованості за кредитом та відсотками за користування кредитом. Заперечень щодо вказаного розрахунку заборгованості відповідач [PERSON] не висловила, оскільки відзиву на позов до суду не надіслала. Оскільки факт виконання умов договору і повернення кредиту відповідачем [PERSON] не доведено, то право АТ КБ «ПРИВАТБАНК» невиконанням зобов`язання з боку відповідача порушено і підлягає судовому захисту. Отже, слід стягнути заборгованість в сумі 59753,70 грн. відповідно до положень проаналізованого законодавства та підписаної відповідачем Анкети-заяви, з врахуванням підтвердженого випискою по рахунку користування кредитними коштами розміру заборгованості. V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування Встановленим судом фактам відповідають правовідносини позики, а саме - кредиту, які регулюються ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч.1, 2 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Частинами 1, 2, 4 статті 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно із ч.2 ст.509 ЦК України, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, в тому числі, з договорів. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Так, за договором кредиту банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ст.1054 ЦК України). Кредитний договір укладається в письмовій формі (ст.1055 ЦК України). Згідно із ч.1 ст.633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором (ст.1049 ЦК України). Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно з ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. VІ. Висновки суду Аналізуючи норми наведеного законодавства та досліджені судом докази, що містяться в матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що позивач має право на звернення до суду з означеним позовом. Також, у суду склалася достатня переконаність у тому, що позов підлягає задоволенню з наведених у ньому підстав, які підтверджуються належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, проаналізованими судом. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України). Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом (ч.1 ст.78 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч.1 ст.81 ЦПК України). Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.ч.5, 6 ст.81 ЦПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.ч.1, 2 ст.89 ЦПК України). Отже, суд констатує той факт, що позивачем надано суду належні, допустимі, достовірні та достатні докази, які проаналізовані судом у їх сукупності та взаємозв`язку і дають підстави для висновку про задоволення позову, тоді як відповідачем не надано доказів виконання своїх зобов`язань за договором кредиту без номера від 25.10.2012 року. Крім того, між відповідачем та банком склалися кредитні правовідносини, в яких банк є кредитором, а відповідач - боржником, проте, боржником доказів на підтвердження факту виконання умов договору кредиту суду не надано. Оскільки факт виконання умов договору і повернення кредиту відповідачем [PERSON] не доведено, то право АТ КБ «ПРИВАТБАНК» невиконанням зобов`язання з боку відповідача порушено і підлягає судовому захисту шляхом задоволення позову. VІІ. Розподіл судових витрат Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Згідно з вимогами ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з цим позовом АТ КБ «ПРИВАТБАНК» сплачено судовий збір в сумі 2684 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 10.04.2023 року (а.с.1). Таким чином, враховуючи, що позов підлягає задоволенню, то, відповідно до ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню з [PERSON] на користь АТ «КБ «ПРИВАТБАНК» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2684 грн.

Outcome: approved