Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-17 00:00:00

01.11.2022 представник позивача, адвокат Капустін Віталій Володимирович, звернувся до суду з вказаним позовом, шляхом направлення засобами поштового зв`язку, який зареєстрований судом 08.11.2022, в якому просив стягнути з ТДВ «СК «Альфа-Гарант» на користь [PERSON] 70374,00 грн. недоплаченої суми страхового відшкодування, 6542,91 грн. пені, 392,58 грн. 3% річних, а також 1337,11 грн. інфляційних втрат за порушення строків виплати страхового відшкодування, 10000,00 грн. моральної шкоди, заподіяної затримкою виплати страхового відшкодування, 4500,00 грн. в рахунок відшкодування витрат на проведення дослідження з визначення матеріального збитку та судові витрати у справі. 10.11.2022 судом відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. 23.01.2023 судом постановлено ухвалу, якою вирішено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 08.02.2023 судом призначено у справі судову транспортно-товарознавчу експертизу, проведення якої доручено експерту Петрушанко Вадиму Федоровичу та провадження у справі зупинено на час проведення експертизи. 18.05.2023 на адресу суду надійшов висновок експерта №77 від 15.05.2023 згідно ухвали суду від 08.02.2023, який переданий судді 19.05.2023. 25.05.2023 судом поновлено провадження у справі та призначено судове засідання. 03.07.2023 рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області позовну заяву [PERSON] до Товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Гарант», про виплату стразового відшкодування, стягнення 3% річних, інфляційних втрат, пені та моральної шкоди за прострочення виплати страхового відшкодування, задоволено частково та стягнуто з ТДВ СК «Альфа-гарант» на користь [PERSON] недоплачену суму страхового відшкодування у розмірі 70374,00 грн., судові витрати, а саме: судовий збір - 750,00 грн. та кошти за проведення судової експертизи - 2266,56 грн., всього у розмірі 3016,56 грн., у задоволенні решти вимог відмовлено. 05.07.2023 представник позивача, адвокат Капустін Віталій Володимирович, подав до суду заяву про долучення доказів на підтвердження розміру судових витрат та ухвалення додаткового рішення, шляхом направлення засобами поштового зв`язку (зареєстрована судом 10.07.2023), в якій просив долучити до матеріалів справи докази, що підтверджують витрати [PERSON] на професійну правничу допомогу в сумі 7000,00 грн. та ухвалити додаткове рішення у справі, яким вирішити питання про розподіл судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, в сумі 9500,00 грн. Заяву обґрунтовує тим, що звертаючись до суду, в позовній заяві було зазначено про попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, вказано про понесення [PERSON] судових витрат на послуги адвоката в розмірі 2 500,00 грн. та можливість їх подальшого понесення у зв`язку із залученням адвоката до справи або необхідності підготовки інших процесуальних документів у справі, а також про подання доказів на підтвердження понесених судових витрат на професійну правничу до суду у визначенні законом строки. 03.07.2023 у справі №357/10257/22 судом ухвалено рішення про часткове задоволення позовних вимог [PERSON] , але питання про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу не вирішувалось. Тож, заява про долучення доказів та ухвалення додаткового рішення подається у строки, визначенні ч.8 ст. 141 ЦПК України. 10.09.2022 між [PERSON] та адвокатом Капустіним В.В. був укладений Договір про надання правничої (правової) допомоги №300, відповідно до якого, сторони погодили, що клієнт сплачує адвокату гонорар за домовленістю (п.3.1 Договору).Відповідно до Додатку №1 до Договору про надання правничої (правової) допомоги №300 від 10.09.2022 сторони дійшли згоди щодо вартості наданих послуг адвоката у фіксованому розмір в залежності від конкретного виду наданих послуг, а не погодинної оплати. Тому, при визначенні сторонами фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, оскільки у підсумку визначається саме фіксована грошова сума по кожному виду із наданих послуг. З метою надання правничої (правової) допомоги, 10.09.2022 [PERSON] було надано юридичну консультацію під час якої сторонами узгоджено правову позицію. На підставі зібраної та проаналізованої інформації, ним 01.11.2022 було складено позовну заяву про виплату страхового відшкодування, стягнення 3% річних, інфляційних втрат, пені та моральної шкоди за прострочення виплати страхового відшкодування. На підтвердження понесення [PERSON] витрат на правову допомогу (консультацію та підготовку позовної заяви) до позову було додано Додаток №1 до Договору про надання правничої (правової) допомоги №300 від 10.09.2022, акт прийому-передачі наданих послуг згідно договору про надання правової допомоги, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та квитанцію про оплату клієнтом таких витрат на суму 2 500,00 грн.. В подальшому, під час розгляду справи в суді, ним було підготовлено та подано до суду: відповідь на відзив, клопотання про призначення судової транспортно-товарознавчої експертизи, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, заяву про долучення доказу витрат за проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи. Крім того, у наданій справі, 08.02.2023 мною здійснювалось представництво інтересів [PERSON] під час судового розгляду. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат надає акт прийому-передачі наданих послуг згідно договору про надання правової допомоги, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та квитанцію про оплату клієнтом таких витрат на суму 7 000, грн.. За таких обставин, вважає, що надані документи на підтвердження понесених судових витрат на професійну правничу допомогу свідчать про те, що позивачем понесено витрати на таку допомогу. Розмір судових витрат у сумі 9 500,00 грн. документально доведений, відповідає критеріям обґрунтованості та розумності їх розміру, є співмірним, а тому підлягає відшкодуванню відповідачем на користь позивача. 17.07.2023 представник позивача, адвокат Капустін Віталій Володимирович, подав до суду заяву, в якій просив розгляд заяви проводити у відсутності позивача та її представника, заяву підтримує у повному обсязі. Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, матеріали додані до заяви, дійшов до наступних висновків. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому ст. 270 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Відповідно до ч. 2 ст. 174 ЦПК України, заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву; відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Судом встановлено, що позивач відповідно до положень ст. 134 ЦПК України надав попередній розрахунок судових витрат, який міститься у позовній заяві (а.с. 1-9) та 03.07.2023 представник позивача, відповідно до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України, у судовому засіданні надав письмову заяву про те, що докази щодо розміру понесених стороною судових витрат будуть подані протягом 5 днів після ухвалення рішення суду. Крім того, заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на правничу допомогу подана 05.07.2023, шляхом направлення засобами поштового зв`язку, тобто протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Згідно з положеннями статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України). Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору. Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України) 3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України). Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Пунктом 4 частини 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. За змістом ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі та до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано Главою 63 Цивільного кодексу України. Зокрема, стаття 903 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Стаття 632 Цивільного кодексу України регулює поняття ціни договору; за приписами вказаної статті ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору. У п 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 року, справа № 1-23/2009, щодо офіційного тлумачення положень статті 59 Конституції України (справа про право на правову допомогу), визначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Згідно зі ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Тобто, розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. З аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі: фіксованого розміру та погодинної оплати. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв. Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку. При обчисленні гонорару слід керуватися зокрема умовами укладеного між замовником і адвокатом договору про надання правової допомоги (частина друга статті 137 ЦПК України, частина друга статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») (правовий висновок викладений у постанові Верховного суду від 03.02.2021 року у справі № 554/2586/16-ц). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Зазначена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі №199/3939/18-ц та у постанові від 09.06.2020 року у справі № 466/9758/16-ц, у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18. Представник позивача на підтвердження стягнення судових витрат надав копію договору №300 про надання правничої допомоги від 10.09.2022, копію Додатку від 10.09.2022 до договору №300 про надання правничої допомоги від 10.09.2022, детальний опис робіт від 01.11.2022, виконаних адвокатом на підставі договору №300 про надання правничої допомоги від 10.09.2022, детальний опис робіт, виконаних адвокатом на підставі договору №300 про надання правничої допомоги від 10.09.2022 (з часу реєстрації позовної заяви до моменту ухвалення рішення), акт приймання-передачі виконаних робіт від 01.11.2022, акт приймання-передачі виконаних робіт від 05.07.2023, квитанцію №16 до прибуткового касового ордера від 01.11.2022 про оплату наданих послуг з правничої допомоги згідно договору №300 від 10.09.2022 на суму 2500,00 грн. та квитанцію №9 до прибуткового касового ордера від 05.07.2023 про оплату наданих послуг з правничої допомоги згідно договору №300 від 10.09.2022 на суму 7000,00 грн., що підтверджується матеріалами справи (а.с. 46-51, 193-195). Згідно п. 3.1 Договору про надання правничої допомоги від 10.09.2022 за надання правової допомоги клієнт сплачує адвокату гонорар за домовленістю. Згідно Додатку від 10.09.2022 до договору про надання правничої допомоги №300 від 10.09.2022 сторони дійшли згоди щодо наступної вартості однієї години надання послуг (виконаних робіт) адвокатом: зустріч, усна консультація з вивчення документів - 500 грн. за одну консультацію, підготовка позовної заяви - 2000 грн., підготовка заяви збільшення позовних вимог - 1000,0 грн., підготовка відповіді на відзив - 1500 грн. за один документ,підготовка апеляційної скарги - 2000 грн. за один документ, підготовка відповіді на відзив, відзиву апеляційної скарги - 1500,00 грн., складання документів процесуального характеру - 500 грн. за один документ, участь у першому судовому засіданні в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції - 4000 грн. за одне засідання. Згідно підписаного акта приймання-передачі виконаних робіт від 01.11.2023 та 05.07.2023, сторони підтвердили послуги надані в обумовленому обсязі, зокрема: зустріч, усна консультація з вивчення документів, узгодження правової позиції - 500 грн., складання позовної заяви - 2000 грн., складання відповіді на відзив - 1000,00 грн. (500 грн.х2стор.), складання клопотання про призначення експертизи - 1000,00 грн., складання клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням - 500,00 грн., участь у судовому засіданні в суді першої інстанції - 4000 грн., складання заяви про долучення доказу ви трат за проведення експертизи - 500,00 грн.. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (про що, зокрема, відзначено у п. 95 рішення у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015, п. 34-36 рішення у справі «Гімайдуліна і інших проти України» від 10.12.2009, п. 80 рішення у справі «Двойних проти України» від 12.10.2006, п. 88 рішення у справі «Меріт проти України» від 30.03.2004) заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Згідно правової позиції, викладеної в постанові Великої палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Також, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Згідно ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Неспівмірність витрат на правничу допомогу із передбаченими законом критеріями є підставою для подання стороною-опонентом клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка подає таке клопотання, 10.07.2023 відповідач ТДВ СК «Альфа-Гарант» отримавши докази витрат на правову допомогу, заяву, в порядку ч. 5 ст. 137 ЦПК України, про необґрунтованість витрат на правову допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, до суду не подав. Суд враховує правову позицію Верховного суду викладену у постановах від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 06 грудня 2019 року у справі № 910/353/19, від 25 травня 2021 року у справі № 910/7586/19 та від 24 січня 2022 року у справі № 757/36628/16-ц, в яких зазначено, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Встановлено, що в договорі про надання правничої допомоги №300 від 10.09.2022, який укладений між адвокатом Капустіним Віталієм Володимировичем та Білокур Наталією Леонідівною, та додатку від 10.09.2022 до договору про надання правничої допомоги №300 від 10.09.2022 сторони належним чином узгодили порядок та умови надання правової допомоги позивачу [PERSON] з питання захисту її прав та законних інтересів у всіх правовідносинах, що виникають з приводу ДТП, яка сталася за її участі 29.05.2022, визначили деталізацію видів правової допомоги, розмір оплати праці адвоката при наданні правової допомоги, а також умови та порядок розрахунків клієнта з адвокатом. Враховуючи вищезазначене,

Outcome: partial