Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до Моторного (транспортного) страхового бюро України, [PERSON] про стягнення матеріальної і моральної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, зазначивши, що 04.03.2022 року о 00 годин 35 хвилин на перехресті вулиць С.Бандери та В.Стуса в м.Коростень Житомирської області, сталася дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП) за участі транспортного засобу Ніссан-Навара з номерними знаками [NUMBER] під керуванням [PERSON] (відповідача 2) та транспортного засобу SKODA OCTAVIA з номерним знаком [NUMBER] , власником якого є [PERSON] , під керуванням водія [PERSON] . На місце ДТП відразу було викликано представників поліції. Інспектор ГРПП Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області склав схему місця ДТП на місці події, де зафіксував вказане ДТП з вищевказаними водіями та вищевказаними транспортними засобами. Як попередньо було встановлено поліцією, ДТП сталося в результаті невиконання вимог дорожнього знаку «Дати дорогу» транспортного засобу під керуванням відповідача 2. Відповідач 2 в своєму поясненні вказав, що він рухався в умовах крайньої необхідності під час виконання бойового завдання в умовах воєнного стану. Інспектор ГРПП Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області, який був на місці ДТП пояснив, що вони не мають технічної можливості зафіксувати виклик на ДТП, оскільки у зв`язку з військовим вторгненням російської федерації здійснюється повна евакуація міста Коростеня Житомирської області. 13.04.2022 року позивач звернулась до Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі відповідач 1) з повідомленням про ДТП з відповідними додатками. Відповідач 1 листом №3-01б/7296 від 22.04.2022 року повідомив, що звернення позивача щодо ДТП розглянуте (номер справи МТСБУ 83761) і рекомендував надати додатково документи та за наявності копії матеріалів справи про адміністративне правопорушення. Позивачка на виконання рекомендацій відповідача-1 рекомендованим листом з описом вкладення від 23.05.2022 року надіслала заяву про відшкодування оціненої шкоди, заподіяної внаслідок ДТП встановленого зразка з додатками (схему місця ДТП від 04.03.202 року, пояснення відповідача 2 та повідомлення Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області №604у/208-2022 від 18.05.2022 року, де вказано, що 04.03.2022 року будь-яких матеріалів про адміністративне правопорушення за участі [PERSON] не зареєстровано у зв`язку з тим, що під час дії військового стану в Україні інформаційно-телекомунікаційна система «Інформаційний портал Національної поліції України» не функціонувала). 07.06.2022 року позивачка звернулась до відповідача-1 із заявою, в якій просила повідомити про хід розгляду справи. Відповідно до розрахунку вартості КТЗ SKODA OCTAVIA з номерним знаком [NUMBER] після ДТП та розміру регламентованої виплати по справі 83761 від 30.06.2022 року, розмір матеріального збитку становить 257864, 03 грн., ринкова вартість КТЗ до ДТП 257864, 03 грн., вартість відновлювального ремонту КТЗ 343920, 20 грн., вартість КТЗ в пошкодженому стані 108980,00 грн., різниця вартості КТЗ до та після ДТП 148884,03 грн., розмір регламентної виплати 130000,00 грн. Відповідач 1 повідомив про прийняте рішення листом №3-01б/14868 від 16.07.2022 року, в якому зазначив, що МТСБУ не визнає вимог позивача на відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, оскільки подані позивачем документи не встановлюють особу, винну у скоєнні зазначеної ДТП. Позивачка вважає, що відмова позивача є протиправною і також зазначає, що дане майно (автомобіль), яке було пошкоджене є пам`ятною і важливою річчю для неї, то відповідач-2 не лише знищив її майно, а й спричинив глибокі моральні страждання, жодного разу не поцікавився з приводу вчиненого, не вибачився перед позивачем, не вжив заходів для заподіяної шкоди. Просила стягнути\~з Моторного\~(транспортного)\~страхового бюро\~України на\~її користь\~відшкодування матеріальної\~шкоди,\~заподіяної внаслідок\~ДТП в\~розмірі 130000,00\~гривень,\~стягнути з\~ [PERSON] на\~її користь\~відшкодування матеріальної\~шкоди,\~заподіяної внаслідок\~ДТП в\~розмірі 127874,03\~грн.,\~стягнути з\~ [PERSON] на\~її користь\~відшкодування моральної\~шкоди,\~заподіяної внаслідок\~ДТП,\~у розмірі\~51574,80\~грн.,\~стягнути з\~Моторного (транспортного)\~страхового бюро\~України та\~ [PERSON] на\~її користь\~судові витрати,\~пов`язані зі\~сплатою судового\~збору та\~на правничу\~допомогу.\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ По справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Від представника Моторного (транспортного) страхового бюро України надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, розмір витрат позивача на правову допомогу зменшити, обґрунтовуючи це тим, що жодного належного документа, який би встановлював, що шкода завдана позивачу саме [PERSON] , позивачем надано не було, тобто відсутність належних доказів, які встановлюють особу відповідальну за шкоду, заподіяну внаслідок ДТП свідчить лише про невиконання позивачем свого обов`язку, покладено на нього відповідно до чинного законодавства. Також повідомлення Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області засвідчує лише факт не функціонування інформаційно-телекомунікаційної системи, при цьому жодним чином не свідчить, як про те, що встановлено особу, винувату у ДТП, так і особу заподіювача, крім того схема ДТП не містить відомостей в графі, до якого протоколу про адміністративне правопорушення вона додається, так і того, відносно кого такий протокол складався. При цьому, за результатами оцінки колісних транспортних засобів оцінювач складає звіт про оцінку колісного транспорту, у разі ж проведення судової автотоварознавчої експертизи за результатами здійснення відповідних досліджень експерт складає висновок експерта. Саме такі докази є належними для встановлення розміру заподіяної шкоди, при цьому позивач таких доказів не надав. При цьому, позивач звернулася до МТСБУ із заявою про надання їй копії висновку, яким встановлено розмір шкоди, 30.06.2022 року МТСБУ на виконання запиту позивача виконало її вимоги та надіслало на її адресу запитувані документи, тобто в її розпорядженні наявний звіт автотоварознавчих досліджень, однак він для суду наданий не був, представник відповідача-1 також звертає увагу на те, що витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу, зазначені позивачем перевищують вартість транспортного засобу до ДТП. Щодо розміру судових витрат, то представник відповідача-1 вважає неспівмірним з обсягом виконаних робіт і тому не відповідає чинному законодавству. Відповідач-2 належним чином повідомлчсч про судовий розгляд, відзив на позов, інших заяв та клопотань не подав. Дослідивши письмові матеріалами справи та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне: Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб твердження позивача про порушення було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. Зазначена правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 16.10.2020 року у справі №910/12787/17. Отже, захисту підлягає наявне законне порушене право (інтерес) особи, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав чи інтересів та звернулася за таким захистом до суду. Тому для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право (інтерес), і чи це право (інтерес) порушено відповідачем. Тобто, порушення або оспорювання прав та інтересів, є обов`язковою передумовою звернення особи до суду за захистом своїх прав; при цьому обов`язком позивача, відповідно до ст.81 ЦПК України є доведення (підтвердження) в установленому законом порядку наявності факту порушення його прав відповідачем. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно із ч.2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Вказані норми процесуального права вказують на необхідність доведення стороною, що звернулась до суду, належними та допустимими доказами вимог, що нею заявлені. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником автомобіля марки SKODA OCTAVIA з номерним знаком [NUMBER] , що підтверджено копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] . Позивач у позовній заяві вказує, що 04.03.2022 року о 00 годин 35 хвилин на перехресті вулиць С.Бандери та В.Стуса в м.Коростень Житомирської області сталася дорожньо-транспортна пригода (далі-ДТП) за участі транспортного засобу Ніссан-Навара з номерними знаками [NUMBER] під керуванням [PERSON] (відповідача-2) та транспортного засобу SKODA OCTAVIA з номерним знаком [NUMBER] , власником якого є [PERSON] , під керуванням водія [PERSON] . З наданих нею до позовної заяви доказів вбачається, що 13.04.2022 року позивач звернулась до Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі відповідач 1) з повідомленням про ДТП з відповідними додатками. Відповідач-1 листом №3-01б/7296 від 22.04.2022 року рекомендував надати додатково документи та за наявності копії матеріалів справи про адміністративне правопорушення. Позивачка 23.05.2022 року надіслала заяву про відшкодування оціненої шкоди, заподіяної внаслідок ДТП встановленого зразка з додатками (схему місця ДТП від 04.03.2022 року, пояснення відповідача-2 та повідомлення Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області №604у/208-2022 від 18.05.2022 року, де вказано, що 04.03.2022 року будь-які матеріали про адміністративне правопорушення за участі [PERSON] не зареєстровано, у зв`язку з тим, що під час дії військового стану в Україні інформаційно-телекомунікаційна система «Інформаційний портал Національної поліції України» не функціонувала). Ст.22 ЦК України передбачає право особи, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, на їх відшкодування. Відповідно до ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Порядок та умови відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, передбачені ст.1187 ЦК України, відповідно до якої шкода, завдана цим джерелом, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) ним володіє. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Відповідно до абзацу 1 пункту 36.1 статті 36 та підпунктом 37.1.3 пункту 37.1 статті 37 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик (у випадках, передбачених\~статтею 41\~цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: dismissed