Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що 02.02.2021 р. відповідно до наказу № 1-К його було прийнято на роботу до ТОВ «Ексіт Транс» на посаду водія. Відповідач з моменту прийняття позивача на роботу жодного разу не виплачував йому заробітної платі. Будь які звернення позивача щодо виплати заробітної плати, щодо його звільнення/видачі трудової книжки залишені відповідачем без належної уваги. 13.04.2022 р. позивачем на адресу ТОВ «Ексіт Транс» було направлено заяву про звільнення за власним бажанням та з прохання про проведення розрахунку заробітної плати починаючи з лютого 2021 та закінчуючи днем подачі заяви про звільнення (а.с.13-15). Відповідач відмовився отримувати вказану заяву, звільнення не провів, наказ про звільнення не видав, запис про звільнення до трудової книжки не вніс, розрахунок по заробітній платі не провів. 04.05.2022 р. позивач звернувся із заявою щодо порушення законодавства про працю ТОВ «Ексіт Транс» до відділу з питань додержання законодавства про працю у Дніпровському регіоні Управління з питань праці Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області. Листом № ДН/4.1.3/28-ЗВ-22 від 18.05.2022 р. відділ з питань додержання законодавства про працю у Дніпровському регіоні управління з питань праці Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області повідомив, що 06.05.2022 року проведено інформаційно-роз?яснювальну роботу з питань дотримання законодавства про працю, зокрема, під час звільнення працівників, шляхом телекомунікаційного зв?язку з посадовими особами ТОВ "Ексіт Транс" (а.с. 31-32). Як зазначається позивачем при зверненні до суду, станом на 16.06.2022 р. відповідачем не проведений розрахунок по заробітній платі та не внесені відомості до трудової книжки про звільнення позивача з зайнятої посади, що грубо порушує права позивача, як працівника, оскільки він не має можливості влаштуватися на роботу, отримувати заробітну плату, інші соціальні гарантії як працівник, а саме: право на відпустку, заробітну плату, страховий стаж тощо. ТОВ «Ексіт Транс» не сплачує страхові внески до Пенсійного фонду, у зв`язку з чим страховий стаж позивачу не рахується. У заяві до суду від 26.12.2022 р. директор ТОВ «Ексіт Транс» просив суд врахувати, що 01.10.2021 р. наказом №11-К [PERSON] звільнено з посади водія ТОВ «ЕКсіт Транс» за згодою сторін згідно п. 1 ст. 36 КЗпП України, про що надав копію наказу (а.с. 37, 38). Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Як встановлено судом на підставі доказів, наданих у порядку ст.ст. 76-80 ЦПК України, відповідно до довідки ТОВ «Ексіт Транс» (від 23.02.2021 р.) [PERSON] з 03.02.2021 р. згідно наказу №1-К від 02.02.2021 р. займає посаду водія, з посадовим окладом 6050, 00 грн. (а.с. 8). Згідно штатного розкладу підприємства - ТОВ «Ексіт Транс» має посадовий штат у кількості двох осіб: директор з посадовим окладом 6100 та водій з посадовим окладом 6050 (а.с. 9). Відповідно до довідки ОК-5, яка видана [PERSON] . Пенсійним фондом України, про розмір застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування /індивідуальні відомості про застраховану особу/, у звітному 2021 році вносилися певні відомості про застраховану особу (позивача): звітні місяці лютий жовтень 2021 р., відповідно до вказаної довідки у зазначений період страхові внески не сплачувалися, довідка містить дані про суму заробітку для нарахування пенсії, а також про кількість трудових днів (а.с. 12). 13.04.2022 р. позивачем засобами пошитого зв`язку на адресу відповідача надіслана заява про звільнення (а.с. 14-15), втім, вказана заява не була отримана відповідачем, про що свідчить повідомлення п відділення поштового зв`язку на конверті (а.с. 15 звор.). У заяві до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 26.12.2022 р. директор ТОВ «Ексіт Транс» просив суд врахувати, що 01.10.2021 р. наказом №11-К [PERSON] звільнено з посади водія ТОВ «ЕКсіт Транс» за згодою сторін згідно п. 1 ст. 36 КЗпП України, про що надав копію наказу (а.с. 37, 38). Відповідно до наказу від 01.10.2021 р. №11-К [PERSON] звільнений з посади водія з 01.10.2021 р. за угодою сторін на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України; згідно із наказом [PERSON] має бути виплачена компенсація за невикористану частину щорічної основної відпустки за період роботи з 02.02.2021 р. по день звільнення тривалістю 16 календарних днів (а.с. 38). 16.06.2022 р. позивач звернувся до суду із даним позовом. Процесуальні дії у справі: -ухвалою Амур-Нижньодніпровського\~районного суду\~м.\~Дніпропетровська від\~ 20.06.2022\~р.\~прийнято до\~ розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ексіт Транс» про розірвання трудового договору та зобов`язання вчинити певні дії; -ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 11.07.2022 р. клопотання [PERSON] про зміну порядку розгляду цивільної справи за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ексіт Транс» про розірвання трудового договору та зобов`язання вчинити певні дії залишено без задоволення; -ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 17.11.2022 р. витребувані докази: від Головного управління Пенсійного\~фонду України в Дніпропетровській області\~усі наявні Індивідуальні відомості про застраховану особу (форми ОК-5, ОК-7) [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] з Реєстру застрахованих осіб Пенсійного фонду України за 2022 рік, а також наявні відомості працевлаштування (припинення трудових відносин) з Товариством з обмеженою відповідальністю «Ексіт Транс», ЄДРПОУ 42832453, від Головного управління ДПС у Дніпропетровській області усі наявні відомості про нараховані доходи громадянину [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , за 2022 рік, а також наявні відомості працевлаштування (припинення трудових відносин) з Товариством з обмеженою відповідальністю «Ексіт Транс»; -ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 28.12.2022 р. провадження у цивільній справі закрито. -постановою Дніпровського апеляційного суду від 06.04.2023 р. ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 281.2.2022 р. скасовано, справу направлено для подовження судового розгляду; -ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. дніпропетровська від 29.05.2023 р. позовну заяву [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ексіт Транс» про розірвання трудового договору та про зобов`язання вчинити певні дії (видати наказ та оформлену трудову книжку) залишено без руху, наданий позивачеві строк для виправлення зазначених в цій ухвалі недоліків; у заяві від 02.06.2023 р. позивач повідомив про виконання ухвали, та надав квитанцію про сплату 992 грн. 40 коп. Правовідносини між учасниками справи виникли із захисту трудових прав позивача, зокрема, на розірвання трудового договору, отримання копії наказу про звільнення, внесення належних записи про звільнення до трудової книжки про звільнення та регулюються ст. 43 Конституції України, ст.ст. 36, 38 47 КЗпП України, п. 4.1 та п. 4.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок, затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року №58. Дослідив докази в межах заявлених суду позовних вимог, суд дійшов до висновку про наявність підстав для ухвалення рішення про задоволення позову частково, виходячи з наступного. Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Конституційний Суд України у Рішеннях від 07 липня 2004 року № 14-рп/2004 від 16 жовтня 2007 року № 8-рп/2007 та від 29 січня 2008 року № 2-рп/2008 зазначав, що визначене статтею 43 Конституції України право на працю розглядає як природну потребу людини своїми фізичними і розумовими здібностями забезпечувати своє життя. Це право передбачає як можливість самостійно займатися трудовою діяльністю, так і можливість працювати за трудовим договором чи контрактом. Свобода праці передбачає можливість особи займатися чи не займатися працею, а якщо займатися, то вільно її обирати, забезпечення кожному без дискримінації вступати у трудові відносини для реалізації своїх здібностей. За своєю природою право на працю є невідчужуваним і по суті означає забезпечення саме рівних можливостей для його реалізації. Підстави припинення трудового договору передбачені статтею 36 КЗпП України, серед яких такі як угода сторін, закінчення строку такого договору, його розірвання з ініціативи працівника або з ініціативи власника тощо. Позивач просив припинити трудові правовідносини з товариством на підставі частини першої статті 38 КЗпП України - з ініціативи працівника. Відповідно до статті 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною-інвалідом; догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку або інвалідом I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник. Як встановлено судом на підставі заяви позивача від 13.04.2022 р. (а.с. 13), позивач просив припинити трудові відносини на підставі частин першої статті 38 КЗпП України, втім, вказана заява не була отримана відповідачем та повернута на адресу позивача. 16.06.2022 р. позивач звернувся до суду із даним позовом. Розірвання трудового договору за статтею 38 КЗпП України є різновидом припинення трудових відносин в односторонньому порядку. Правове значення для припинення трудового договору має письмово викладена ініціатива працівника з наміром припинити трудові відносини, що доведена до відома роботодавця в установленому законом порядку. Для припинення трудового договору за цією підставою не має значення чи була погоджена ця ініціатива з роботодавцем та чи згідний він з такою вимогою робітника. Для працівника виявлення цієї ініціативи створює лише один обов`язок - продовжувати виконання усіх умов трудового договору протягом двох тижнів від дня подання роботодавцю такої заяви. Трудові відносини припиняються незалежно від того, чи видано роботодавцем наказ про звільнення працівника, чи не вчинено такої дії. Відсутність такого наказу не зобов`язує працівника надалі виконувати покладені на нього трудові обов`язки та не продовжує дії трудового договору. Подібного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах від 12 квітня 2018 року у справі 61-678св17 та від 25 березня 2020 року у справі № 295/14595/17. При розірванні трудового договору з ініціативи працівника роботодавець може звільнити працівника в день подання останнім заяви за умови, якщо працівник сам визначає цей день датою звільнення, вказавши при цьому поважну причину, яка зумовила прийняття ним рішення про звільнення. Визначення працівником дати звільнення є необхідною умовою досягнення взаємної домовленості між працівником та суб`єктом призначення, з метою дотримання прав та гарантій, встановлених трудовим законодавством. У вказаній заяві позивач просив звільнити його посади водія з 18.04.2022 р., провести розрахунок при звільненні по заробітній платі тощо. Як встановлено судом та зазначено вище, заява позивача про звільнення не була отримана відповідачем, навпаки, як встановлено судом на підставі наказу відповідача від 01.10.2021 р. (а.с. 38), [PERSON] був звільнений 01.10.2021 р. за угодою сторін на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України, та йому має бути виплачена компенсація за невикористану частину щорічної основної відпустки за період роботи з 02.02.2021 р. по день звільнення тривалістю 16 календарних днів. Вказаний наказ про звільнення був виданий відповідачем до звернення позивача до суду із даним позовом. Як встановлено\~судом на\~підставі довідки ОК-5, яка видана [PERSON] . Пенсійним фондом України, про розмір застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування /індивідуальні відомості про застраховану особу/, у звітному 2021 році вносилися певні відомості про застраховану особу (позивача): звітні місяці лютий жовтень 2021 р., відповідно до вказаної довідки у зазначений період страхові внески не сплачувалися, довідка містить дані про суму заробітку для нарахування пенсії, а також про кількість трудових днів (а.с. 12), останній місяць, за який були внесені відомості, це жовтень 2021 р. Відтак,\~для суду\~відсутні підстави\~для визнання\~порушеними норм\~трудового законодавства\~щодо реалізації\~волевиявлення працівника\~(позивача)\~на звільнення:\~трудовий договір\~розірваний,\~що підтверджується\~відповідним наказом\~від 01.10.2021\~р.\~(а.с.\~38),\~,тому\~вимога позову\~про розірвання\~трудового договору\~та про\~зобов`язання відповідача\~ видати\~наказ про звільнення [PERSON] не підлягає задоволенню. За умови невідповідності чинному законодавству формулювання причин звільнення та/або дати, [PERSON] має право це оскаржити в судовому порядку, адже аналіз змісту частини третьої статті 235 КЗпП України дає підстави для висновку, що в разі визнання звільнення таким, що не узгоджується із чинним законодавством, суд на прохання працівника, який у зв`язку з допущеними щодо нього порушеннями законодавства про працю не бажає продовжувати трудові відносини з відповідачем, може визнати звільнення незаконним і, не поновлюючи працівника на роботі, змінити дату звільнення та формулювання його причини з посиланням на відповідну статтю (пункт) закону. Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи\~розпоряджається своїми\~правами щодо\~предмета спору\~на власний\~розсуд. В цій справі відповідні вимоги не були заявлені. Зважаючи на наведене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимоги позову про розірвання трудового договору у строк, визначений позивачем, та визначену ним дату. Стосовно іншої вимоги позову, то для суду наявні підстави для її задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до частини першої статті 47 КЗпП України роботодавець зобов`язаний у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (стаття 116) та провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника. За змістом пункту 4.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок, затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний видати працівнику його трудову книжку в день звільнення з внесеним до неї записом про звільнення. При затримці видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові сплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. Згідно із пунктом 4.2 зазначеної Інструкції про порядок ведення трудових книжок, якщо працівник відсутній на роботі в день звільнення, то власник або уповноважений ним орган в цей день надсилає йому поштове повідомлення із вказівкою про необхідність отримання трудової книжки. Відповідач не надав суду доказів про виконання ним вказаного обов`язку, відтак, оскільки відповідач не виконав вимог трудового законодавства в частині видачі працівникові копії наказу про звільнення,\~внесення належних записів про звільнення до трудової книжки [PERSON] , вочевидь порушення трудових прав позивача, які підлягають захисту у спосіб, обраний позивачем при зверненні до суду. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір в розмірі 992,40 грн., а також 992,40 грн. було сплачено позивачем на виконання ухвали Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 29.05.2023 р. Таким чином, оскільки позов задоволений частково, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 992,40 грн.

Outcome: partial