Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-02 00:00:00

У березні 2023 року позивач звернувся до Святошинського районного суду м. Києва із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що 08 серпня 2020 року вони уклали шлюб. Зазначає, що з часом їх відносини із відповідачем погіршувались, стали емоційно-деструктивними, внаслідок чого між подружжям зникло взаєморозуміння та взаємоповага. Позивач вказав, що протягом минулого року вони із відповідачкою декілька разів пробували налагодити їх сімейні відносини, однак ці спроби не дали жодних позитивних результатів. Фактично подружні відносин припинились 07 січня 2023 року, з цього часу сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. На підставі викладеного позивач просить суд розірвати шлюб із відповідачем. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючу суддю Горбенко Н.О. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 30 березня 2023 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 31.03.2023 року від відповідачки через систему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву в якому вона зазначила, що вимоги позивача не визнає повністю, оскільки відповідачка разом із дитиною зараз знаходиться в Житомирській області як тимчасово переміщені особи, позов вона вважає імпульсивним рішенням, яке суперечить інтересам обох сторін та 1-річної доньки [PERSON] . Зазначає, що шлюб був щасливим, в ньому була народжена бажана дитина, яка потребує обох батьків, постійної уваги і повноцінної сім`ї. Відповідач вважає, що перед розірванням шлюбу необхідно вжити всіх можливих заходів для його збереження. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. 15.06.2023 року від позивача до суду надійшла заява в якій він вказав, що шлюб між ним та відповідачкою неможливо назвати щасливим, оскілки у них різні погляди на сімейне життя, обов`язки кожного з подружжя та побудови родини, у шлюбі були відсутні взаємоповага та взаєморозуміння. Також позивач зазначив, що зростання доньки в постійній нервовій атмосфері може негативно вплинути на її психічний та психологічний розвиток. Вказав, що не заперечує проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не викликались. Станом на дату розгляду справи на адресу суду клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи про розгляд справи за участю сторін учасниками справи не подавалися. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Зважаючи на вищезазначене, суд прийшов до висновку про можливість вирішення питання про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, дослідивши наявні матеріали справи, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до наступних висновків. Відповідно до ст. 109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] сторони 08 серпня 2020 року уклали шлюб, зареєстрований Бердичівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), актовий запис №235. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Позивач наголосив, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу є неможливим. Суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачкою. Приймаючи до уваги заяву позивача, суд вважає, що причини, що спонукають його наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Зважаючи на те, що [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу, суд не вправі змушувати його продовжувати перебувати у шлюбі і відмовити у задоволення позовних вимог як того просить відповідачка. Крім того, у поданому відзиві на позовну заяву відповідачка не просила суд надати їм із позивачем строк для примирення, а просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. При таких обставинах справи суд вважає, що сім`я сторін розпалась остаточно, підстав для досягнення примирення між сторонами немає, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя і тому суд приходить до висновку про розірвання шлюбу між сторонами. Згідно ч. 2 ст. 114, абз. 2 ч. 3 ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір, але у прохальній частині позову не зазначив про те, що бажає стягнути судові витрати із відповідача. Зважаючи на викладене, судові витрати залишаються за позивачем.

Outcome: approved