Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-13 00:00:00

У квітні 2023 року [PERSON] звернулася до Солом`янського районного суду міста Києва з указаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що з липня 1991 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають трьох спільних дітей: сина - [PERSON] , [INFO] , дочку - [PERSON] , [INFO] та дочку - [PERSON] , [INFO] . Спільне сімейне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на шлюб та сім`ю. Позивач зазначає, що шлюбні відносини між ними фактично припинені та вони з 2022 року проживають окремо. Вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе, оскільки це суперечить їхнім інтересам та інтересам їхніх дітей. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17 квітня 2023 року вказану справу передано судді Ішуніній Л. М. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 19 травня 2023 року відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін за вищевказаним позовом та надано відповідачу 15?денний термін для надання відзиву. Позивач в судове засідання не з`явилася, про дату час і місце судового засідання повідомлялася належним чином. Матеріали справи містять клопотання позивача та її представника щодо розгляду справи у їх відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, однак в матеріалах справи наявне клопотання про розгляд справи у його відсутність. У встановлений судом строк, відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, тому відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Натомість, 06 липня 2023 року відповідач подав до суду клопотання, в якому зазначив, що не заперечує проти задоволення позову та просив шлюб розірвати. За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. З огляду на викладене, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність сторін справи. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з наступного. За загальним правилом статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Судом установлено, що 06 липня 1991 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб у встановленому законом порядку, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 06 липня 1991 року, виданим відділом ЗАГС Знам`янського виконкому Кіровоградської обл. серії [NUMBER] , актовий запис № 117. Після одруження прізвище позивача « [PERSON] ». Від шлюбу мають двох повнолітніх дітей та малолітню дочку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 02 листопада 2010 року. Відповідно до частини четвертої статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Зі змісту позовної заяви вбачається, що сторони проживають окремо один від одного, не ведуть спільного господарства та не зацікавлені у продовженні сімейного життя, тобто шлюбно-сімейні відносини фактично припинили своє існування. Відповідач позов визнав про що надав відповідне клопотання. Згідно зі статтею 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Згідно з частиною першою статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частини третьої статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею 112 СК України визначено, що шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином суд вважає, що подальше збереження шлюбних відносин суперечитиме інтересам позивача та відповідача, враховуючи, що жодна зі сторін не зверталася до суду з клопотанням про надання строку для примирення, тобто між подружжям відсутні будь-які намагання спрямовані на відновлення сімейних відносин. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позову. Згідно з частиною другою статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. З огляду на викладене та

Outcome: approved