Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-27 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська з заявою про визнання фізичної особи безвісно відсутньою, відповідно до якої просив визнати [PERSON] , [INFO] , уродженку м. Новочеркаськ Ростовської області безвісно відсутньою, посилаючись на те, що з 2005 року він проживав спільно без реєстрації\~шлюбуз [PERSON] , [INFO] . [INFO] у них народився син [PERSON] , який постійно мешкає з ним. З серпня 2014 року у зв`язку з проведенням АТО на території Донецької області вони були вимушені переїхати до м.Маріуполь, де були взяті на облік як внутрішньо переміщені особи. З вересня 2021 року цивільні стосунки з [PERSON] було розірвано і вона переїхала жити окремо за невідомою йому адресою у місті Маріуполь, син залишився проживати з ним. 24.02.2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації та проведення активних бойових дій у місті Маріуполі він з сином були вимушені виїхати до міста Дніпра. [PERSON] залишилася у місті Маріуполь, останній раз вона телефонувала сину 01.03.2022 року. З того часу ніяких відомостей від неї не надходило. У зв`язку з окупацією м. Маріуполь російською федерацією отримати особисто будь яку інформацію про місце перебування [PERSON] від спільних друзів та знайомих не вдалося. З цієї причини 17 квітня 2022 року заявник звернувся до Слідчого відділу ГУСБУ в Донецькій іта Луганських областях із заявою про її розшук, однак це не дало позитивних результатів. Вказав, що наразі відносно [PERSON] , немає відомостей про місце її перебування більше одного року, у зв`язку з чим вона може бути визнана безвісно відсутньою. Це необхідно для відправлення сина [PERSON] за кордон на оздоровлення, для чого необхідна згода другого з батьків або за рішенням суду про визнання одного з батьків безвісно відсутнім. Тому він вимушений звернутися з даною заявою до суду. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 травня 2023 року, головуючим суддею у розгляді вказаної заяви визначено суддю Слюсар Л.П. Протоколом попереднього відбору присяжних від 24 травня 2023 року, попередньо відібрані присяжні [PERSON] та [PERSON] . Протоколом автоматизованого визначення присяжних від 24 травня 2023 року, присяжними у справі визначено: [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська Слюсар Л.П. від 29 травня 2023 року заяву [PERSON] про визнання особи безвісно відсутньою, прийнято до розгляду та відкрито окреме провадження з призначенням до розгляду колегіальним складом суду. Заявник [PERSON] у судовому засіданні заяву підтримав з наведених в ній підстав та просив задовольнити подану заяву. Вказав, що у зв`язку з тим, що більше року немає відомостей про матір його сина, дитина позбавлена можливості виїхати на оздоровлення за кордон та отримати паспорт громадянина України. Представник заінтересованої особи Управління-служба\~у справах\~дітей Лівобережної\~адміністрації Дніпровської\~міської радив судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, причина неявки не відома. Суд, заслухавши заявника, дослідивши докази по справі, дійшов до висновку, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджено відповідним записом в графі «Батько» та «Мати» копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 20 квітня 2023 року Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с.12). Відповідно до довідки від 25 квітня 2018 року №25340 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , а фактичне місце проживання [ADDRESS] (а.с.11). Згідно з Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань №12022041660000154, [PERSON] 07.04.2022 року звернувся до Слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУСБУ в Донецькій та Луганській областях з повідомленням про те, що з 23.02.2022 року [PERSON] , [INFO] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] не виходить з ним на зв`язок. Відомості внесені за ч.1 ст.438 КК України (а.с.17). Згідно з листом Служби безпеки України від 03.05.2023 року за №78/2/13-2102/2нт направленого на адресу [PERSON] , за результатами розгляду повідомляють, що 18.11.2022 року постановою прокурора кримінальне провадження №12022041660000154 від 07.04.2022, за ч.1 ст.438 КК України об`єднано в кримінальне провадження №12022052640000023 від 24.02.2022, за ч.ч.1,2 ст.438 КК України (а.с.14). На теперішній час досудове розслідування триває, вживаються всі заходи направлені на встановлення фактичних обставин вчинених кримінальних правопорушень. До теперішнього часу місцезнаходження [PERSON] не встановлено. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст.\~293\~ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. Згідно ч. 1 ст.\~43\~ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Відповідно до ч. 3 ст.\~43\~ЦК України порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Згідно зі ст. 308 ЦПК України, суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою. У відповідності до ст.\~306\~ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. При розгляді даної справи суд враховує висновки Верховного Суду щодо застосування норм права, які стосуються розгляду справ про визнання особи безвісно відсутньою. Так, 22 листопада 2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи №225/882/17, провадження № 61-34068св18 (ЄДРСРУ № 78044509) підтвердив правові позиції стосовно підстав для визнання особи безвісно відсутньою. Зокрема, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 травня 2018 року у справі № 225/1297/17 зроблено висновок, що «безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються: а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної або з дня, визначеного відповідно до частини другої статті 43 ЦК України; г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою. При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер. Відповідно до ч. 2 ст.\~43\~ЦК України у разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. З аналізу вказаних норм, фізична особа може бути визнана безвісно відсутньою за сукупності таких умов: якщо вона відсутня у місці свого постійного проживання протягом року; якщо протягом одного року в місці, де особа постійно або переважно проживає, немає відомостей про її місцеперебування; вжитими заходами щодо розшуку відсутньої особи встановити місце її перебування неможливо; визнання причин, через які заявник просить визнати фізичну особу безвісно відсутньою, юридично поважними. Суд звертає увагу, що визнання судом у встановленому законом порядку фізичної особи безвісно відсутньою (стаття 43 ЦК України) жодним чином не свідчить про смерть такої особи, так і не виключає самої можливості смерті. Зазначене зумовлює одночасну наявність двох припущень щодо двох взаємовиключних життєвих станів безвісно відсутньої фізичної особи (особа жива, особа померла) (Постанова Верховного Суду від 28 лютого 2018 року у справі № 317/3139/15-ц). Відповідно до статті 315 ЦПК України, пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження судами розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто, від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Встановлення факту визнання особи безвісно відсутньою для заявника має юридичне значення, оскільки дозволить вирішити питання пов`язані оздоровленням неповнолітнього [PERSON] та отримання ним паспорту громадянина України. . З огляду на наведене, враховуючи, що [PERSON] проживала у місті Маріуполь та з 23.02.2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації та проведення воєнних бойових дій та останні відомості про неї були отримані 07.04.2022 під час фіксації правоохоронними органами заяви [PERSON] про вчинене кримінальне правопорушення, тому суд доходить висновку про наявність підстав для визнання [PERSON] , [INFO] , безвісно відсутньою. При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що згідно ст. 45 ЦК України, ст. 309 ЦПК України, у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою, або відомостей про місце перебування цієї особи, суд, за місцем перебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою, або іншою заінтересованою особою.

Outcome: approved