Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-27 00:00:00

У грудні 2019 року представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, у якому з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог від 25 березня 2021 року просив стягнути з відповідача на користь об`єднання 11897, 24 грн. заборгованості по внесках на утримання будинку та прибудинкової території, 16760, 72 грн. заборгованості за централізоване опалення, 4,98 грн. заборгованості по внесках в фонд капітального ремонту за період з 01 січня 2012 року по 11 липня 2019 року, 24706, 47 грн. втрат від інфляції внаслідок несвоєчасного розрахунку, 5566, 40 грн. 3% річних за період з 01 січня 2012 року по 29 лютого 2021 року, а також вирішити питання про розподіл судових витрат. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач забезпечує утримання і експлуатацію багатоквартирного (житлового) буд. [ADDRESS] та утримує його прибудинкову територію на підставі відповідних договорів із безпосередніми виконавцями робіт та надавачами послуг. Відповідач з 09 вересня 2003 року по 11 липня 2019 року був власником квартири [ADDRESS] . Розмір щомісячного тарифу на послуги з утримання будинку та прибудинкової території ОСББ «Башта» з 15 грудня 2011 року у розмірі 3,08 грн./ кв.м. затверджений розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 15 грудня 2011 року за №2380. Розмір щомісячного тарифу на послуги з утримання будинку та прибудинкової території ОСББ «Башта» з 01 червня 2017 року у розмірі 5, 32 грн./ кв.м. затверджений рішенням загальних зборів членів ОСББ «Башта». Розмір щомісячного тарифу на послуги з утримання будинку та прибудинкової території ОСББ «Башта» з 01 лютого 2017 року у розмірі 6,08 грн./ кв.м. та розмір щомісячного внеску в фонд капітального ремонту в розмірі 0, 27 грн./ кв.м. затверджені рішенням загальних зборів членів ОСББ «Башта». Відповідач обов`язки по сплаті внесків на утримання будинку та прибудинкової території не сплачував у повному обсязі, внаслідок чого має заборгованість. Так, неоплачена заборгованість відповідача перед позивачем за період з 01 січня 2012 року по 11 липня 2019 року складається з 11897, 24 грн. заборгованості по внесках на утримання будинку та прибудинкової території, 16760, 72 грн. заборгованості за централізоване опалення, 4,98 грн. заборгованості по внесках в фонд капітального ремонту. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом У зв`язку з виниклою у відповідача заборгованістю, позивач просить в порядку ч. 2 ст. 625 ЦК України стягнути 24706, 47 грн. інфляційного збільшення та 5566, 40 грн. 3% річних за період з 01 січня 2012 року по 29 лютого 2021 року. Оскільки відповідач продовжує ухилятися від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість, позивач змушений звернутись до суду з даним позовом. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 17.12.2019 року зазначену цивільну справу передано в провадження судді Солом`янського районного суду м. Києва Кушнір С.І. Ухвалою суду від 26.12.2019 р., відкрито провадження в цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 28 серпня 2020 року відповідач подав відзив на позов, у якому заперечив проти задоволення позовних вимог. Вказав, що період з січня 2012 року по грудень 2016 року виходить за межі визначеного ст. 257 ЦК України трирічного строку позовної давності та просив відмовити у задоволенні позову в цій частині у зв`язку зі спливом строків позовної давності. А за період з січня 2017 року по липень 2019 року позивач нарахував йому до сплати 14734, 35 грн., з яких [PERSON] сплатив 16289, 83 грн. Тому відповідач вважає, що має переплату за комунальні платежі у сумі 1555, 48 грн., у зв`язку з чим заборгованість перед відповідачем у нього відсутня. 10 вересня 2020 року представник позивача подав відповідь на відзив, у якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Щодо доводів відповідача про застосування строків позовної давності до позовних вимог послався на наступні обставини. Так, 08 листопада 2017 року позивач звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з [PERSON] як боржника у зв`язку з чим строки позовної давності за вимогами перервалися. Платіжним дорученням №258 від 30 серпня 2018 року відповідач здійснив часткове погашення заборгованості за судовим наказом №760/24274/17 на суму 7306, 77 грн. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2018 року скасовано судовий наказ №760/24274/17 від 12 квітня 2018 року, питання про поворот виконання відповідач не ставив. За таких обставин немає підстав зараховувати вищевказану суму в рахунок оплати заборгованості, яка виникла з 01 січня 2017 року. 15 вересня 2020 року відповідач подав додаткові пояснення до відзиву, у яких вказав, що тривалий час квартиру №5 здавав в оренду. Орендарі здійснюючи оплату комунальних платежів не вказували власника квартири, у зв`язку з чим неможливо будо ідентифікувати квартиру, за якою здійснено платежі. За результатами проведеної звірки щодо сплати комунальних платежів з головою ОСББ «Башта» Брянським В.М. встановлено відсутність у [PERSON] заборгованості по сплаті комунальних платежів станом на січень 2019 року. 25 березня 2021 року представник позивача подав заяву про залишення без розгляду частини позовних вимог та зменшення розміру позовних вимог. Ухвалою суду, постановленою у судовому засіданні 28 червня 2023 року на місці, прийнято заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог від 25 березня 2021 року. У судовому засіданні представник позивача позовні вимог підтримав з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог та просив їх задовольнити з підстав, викладених у раніше поданих заявах. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомила, будь-яких клопотань, письмових пояснень/відзиву щодо заявлених позовних вимог від відповідача до суду не надійшло. За правилами ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Виходячи з цього, враховуючи наявний в матеріалах справи відзив відповідача, суд вважає за можливе ухвалити рішення у справі на підставі наявних доказів. Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судом встановлено, що [PERSON] з 09 вересня 2003 року до 12 липня 2019 був власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Київського МНО Кравченко Н.П. За приписами ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до п. 1.1. Розділу І Статуту ОСББ «Башта» об`єднання створено власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку [ADDRESS] , відповідно до ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». Відповідно до п. 2.1. Розділу 2 Статуту ОСББ «Башта» метою створення об`єднання є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та цим Статутом. Відповідно до п. 5.2 Розділу 5 Статуту ОСББ «Башта» співвласник зобов`язаний, окрім іншого, виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання та законодавством; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі на управління багатоквартирним будинком. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання співвласників багатоквартирного будинку - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» до виключної компетенції загальних зборів співвласників відноситься визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників. Розмір щомісячного тарифу на послуги з утримання будинку та прибудинкової території ОСББ «Башта» з 15 грудня 2011 року у розмірі 3,08 грн./ кв.м. затверджений розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 15 грудня 2011 року за №2380. Розмір щомісячного тарифу на послуги з утримання будинку та прибудинкової території ОСББ «Башта» з 01 червня 2017 року у розмірі 5,32 грн./ кв.м. затверджений рішенням загальних зборів членів ОСББ «Башта» (протокол № 2 загальних зборів від 17.05.2017 р.). Розмір щомісячного тарифу на послуги з утримання будинку та прибудинкової території ОСББ «Башта» з 01 лютого 2019 року у розмірі 6, 08 грн./ кв.м. та розмір щомісячного внеску в фонд капітального ремонту в розмірі 0, 27 грн./ кв.м. затверджені рішенням загальних зборів членів ОСББ «Башта» (протокол № 1/2019 загальних зборів від 06.02.2019 р.). Серед обов`язків співвласників багатоквартирного будинку, визначених у статті 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», є виконання рішення зборів співвласників; своєчасна оплата за спожиті житлово-комунальні послуги. Таким чином, Закон покладає обов`язок утримання квартири та сплати житлово-комунальних послуг на власника квартири у багатоквартирному будинку. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, теплопостачання і опалення, вивезення побутових відходів, об`єднання за рішенням загальних зборів має право: задовольняти зазначені потреби самостійно шляхом самозабезпечення; визначати управителя, виконавців окремих житлово-комунальних послуг, з якими усі співвласники укладають відповідні договори; виступати колективним споживачем (замовником) усіх або частини житлово-комунальних послуг. Самостійне забезпечення об`єднанням утримання і експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у багатоквартирному будинку може здійснюватися безпосередньо співвласниками, а також шляхом залучення об`єднанням фізичних та юридичних осіб на підставі укладених договорів. З метою надання населенню, що проживає в багатоквартирних будинках, в яких створено об`єднання, пільг та субсидій для відшкодування витрат на управління багатоквартирним будинком внески і платежі визначаються у розмірах, затверджених загальними зборами об`єднання, але не більше встановленого згідно із законодавством граничного розміру відповідних витрат. З метою надання населенню, що проживає в багатоквартирних будинках, у яких створено об`єднання, пільг та субсидій для відшкодування витрат на оплату комунальних послуг визначається розмір внесків (платежів) на відповідні потреби, затверджений загальними зборами об`єднання, але не більше найвищого у відповідному населеному пункті тарифу на відповідні комунальні послуги, встановленого відповідним державним органом або органом місцевого самоврядування для суб`єктів господарювання. Споживач (власник або наймач житлового приміщення та повнолітні члени його сім`ї, що мешкають разом з ним, зобов`язані своєчасно та у повному обсязі вносить оплату за надані житлово-комунальні послуги згідно ст. 66-68 Житлового кодексу України, ст. 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків». Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідач в порушення взятих на себе зобов`язань обов`язок щодо утримання будинку та прибудинкової території не виконував належним чином, у зв`язку з чим станом на 11 липня 2019 року мав заборгованість, що підтверджено розрахунком заборгованості. Згідно правового висновку КЦС у складі ВС у постанові від 30.01.2018 року у справі №161/16891/15-ц доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Відповідно до ч. 1 ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. За відсутності акту-звірки, розрахунку, касових документів та документів первинного бухгалтерського обліку відповідно до ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», суд не приймає довідку ОСББ «Башта» від 26 січня 2017 року як належний доказ відсутності у [PERSON] заборгованості за комунальним платежам по квартирі [ADDRESS] . Згідно довідки про заборгованість за утримання будинку і прибудинкової території та за комунальні послуги, заборгованість [PERSON] за період з 01 січня 2012 року до 11 липня 2019 року становить: 11897, 24 грн. заборгованості по внесках на утримання будинку та прибудинкової території, 16760, 72 грн. заборгованості за централізоване опалення, 4, 98 грн. заборгованості по внесках в фонд капітального ремонту за період з 01 січня 2012 року по 11 липня 2019 року, 24706, 47 грн. втрат від інфляції внаслідок несвоєчасного розрахунку, 5566, 40 грн. 3% річних за період з 01 січня 2012 року по 29 лютого 2021 року. За правилами ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Крім того, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити 3% річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи порушення відповідачем зобов`язань по сплаті членських внесків та платежів на управління будинком, позивачем правомірно нараховано інфляційну складову боргу та 3% річних від простроченої заборгованості. Вирішуючи заяву відповідача [PERSON] про застосування строків позовної давності суд виходить з наступного. Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). За правилами ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Позовна давність, встановлена законом, не може бути скорочена за домовленістю сторін. Відповідно до ч. ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Відповідно до ч. 2 ст. 264 ЦК України позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Встановлено, що за заявою ОСББ «Башта» від 08 листопада 2017 року Солом`янський районний суд міста Києва 14 листопада 2017 року видав судовий наказ у справі №760/24274/17 про стягнення з [PERSON] заборгованості за житлово-комунальні послуги в сумі 38311, 72 грн. та 800, 00 грн. судового збору. У постанові від 07 липня 2020 року у справі №712/8916/17 Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку Верховного Суду України, висловленого у постановах від 21 січня 2015 року у справі №6-214цс14 і від 13 січня 2016 року у справі №6-931цс15, та від висновку Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, висловленого у постанові від 23 травня 2018 року у справі №216/5756/15-ц, про те, що подання кредитором (зокрема виконавцем послуг) в порядку, передбаченому ЦПК України, заяви про видачу судового наказу перериває перебіг позовної давності. Вказала, що подання заяви про видачу судового наказу заявник (стягувач) не може використовувати згідно з частиною другою статті 264 ЦК України з метою переривання позовної давності за відповідною вимогою чи її частиною. На підставі припису частини другої статті 264 ЦК України переривання позовної давності відбувається у разі подання до суду саме позову до належного відповідача з дотриманням вимог процесуального закону щодо форми та змісту позовної заяви, правил предметної та суб`єктної юрисдикції й інших вимог, порушення яких перешкоджає відкриттю провадження у справі. А тому, звернення позивача до суду 08 листопада 2017 року із заявою про видачу судового наказу не перервало строку позовної давності за вимогами до відповідача. Відповідно до відмітки на позовній заяві ОСББ «Башта» звернулося до суду з позовом до [PERSON] 17.12.2019 року, тобто з порушення трирічного строку позовної давності, визначеного ст. 257 ЦК України. Оскільки позивачем з 11 липня 2019 року припинено нарахування відповідачу платежів за житлово-комунальні послуги у зв`язку з відчуженням квартири №5 , а строк за позовними вимогами, які виникли до листопада 2016 року позивачем пропущено, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за надані послуги у період з січня 2012 року по жовтень 2016 року. Враховуючи, що з 12 липня 2019 року АТ «Укрсоцбанк» є власником квартири [ADDRESS] , з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за послуги надані позивачем за період з листопада 2016 року по 11 липня 2019 року включно. Так, згідно довідки про заборгованість за утримання будинку і прибудинкової території та за комунальні послуги, нараховано [PERSON] за період з листопада 2016 року до 11 липня 2019 року: 14489, 96 грн. плата по внесках на утримання будинку та прибудинкової території, 106,94 грн. по внесках в фонд капітального ремонту. Заборгованість за централізоване опалення нарахована позивачем, виходить за межі строків позовної давності, а тому стягненню з відповідача не підлягає. Крім того, з довідки встановлено, що у травні 2018 року та у січні 2019 року відповідач сплатив 2025, 84 грн. та 4051, 68 грн. відповідно, які позивачем враховано у якості погашення заборгованості по внесках на утримання будинку та прибудинкової території. Щодо врахування в рахунок погашення заборгованості [PERSON] 7306,77 грн. суд виходить з наступного. За платіжним дорученням №258 від 30 серпня 2018 року сплачено на рахунок ОСББ «Башта» 7306, 77 грн. з вказівкою у призначенні платежу «дострокове погашення заборгованості згідно судового наказу №760/24274/17 від 12 квітня 2018 року, боржник [PERSON] » Згідно довідки про заборгованість за утримання будинку і прибудинкової території та за комунальні послуги, вказана сума обліковується в графі коригування загальної заборгованості за вересень 2018 року [PERSON] та не враховано в рахунок погашення основної заборгованості. Встановлено, що ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 26 жовтня 2018 року скасовано судовий наказ №760/24274/17, виданий 14 листопада 2017 року Солом`янського районного суду міста Києва про стягнення з [PERSON] на користь ОСББ «Башта» заборгованості за житлово-комунальні послуги в сумі 38311, 72 грн. та 800, 00 грн. судового збору. Згідно ч. 3 ст. 171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. В ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 444 цього Кодексу. Згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 02 листопада 2011 року №3-рп/2011 поворот виконання рішення - це процесуальна гарантія захисту прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав. Враховуючи, що 7306, 77 грн. відповідач сплатив на виконання судового наказу №760/24274/17, виданого 14 листопада 2017 року Солом`янським районним судом міста Києва, який ухвалою суду від 28 жовтня 2018 року скасований, за наявності визначеного законом порядку повороту виконання рішення, у суду відсутні підстави врахувати сплачені кошти в рахунок погашення заборгованості. Оскільки відповідачем не надано належних доказів на спростовування факту надання йому житлово-комунальних послуг ОСББ «Башта», або ж надання послуг іншою особою. Також відповідачем не було надано доказів на спростування наявної заборгованості по сплаті внесків на утримання (обслуговування) будинку, а також розрахунку наявної заборгованості за несвоєчасну оплату послуг, або ж доказів на погашення заборгованості у повному розмірі, яка утворилася у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за період з листопада 2016 року до 11 липня 2019 року у розмірі 8412,44 грн.(14489,96-2025,84-4051,68) заборгованості по внесках на утримання будинку та прибудинкової території, 4,98 грн. заборгованості по внесках в фонд капітального ремонту. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. За правилами ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Крім того, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити 3% річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За правилами ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Враховуючи, що здійснюючи розрахунок відповідальності за ч. 2 ст. 625 ЦК України позивач не врахував, що за змістом указаної статті 3% річних та індекс інфляції визначаються від простроченої суми за весь час прострочення, тобто за кожним періодичним платежем окремо, а не по наростаючій сумі загальної заборгованості, а також застосування судом строків позовної давності до основної вимог, суд самостійно здійснює розрахунок 3% річних та інфляційних втрат за ст. 625 ЦК України: щодо 3% річних: з 01/11/2016 до 31/12/2016 = 279,36 x 3 % x 61 : 366 : 100 = 1,40 грн. з 01/01/2017 до 31/12/2019 = 279,36 x 3 % x 1095 : 365 : 100 = 25,11 грн. з 01/01/2020 до 31/12/2020 = 279,36 x 3 % x 366 : 366 : 100 = 8,37 грн. з 01/01/2021 до 28/02/2021 = 279,36 x 3 % x 59 : 365 : 100 = 1,35 грн. з 01/12/2016 до 31/12/2016 = 279,36 x 3 % x 31 : 366 : 100 = 0,71 грн. з 01/01/2017 до 31/12/2019 = 279,36 x 3 % x 1095 : 365 : 100 = 25,11 грн. з 01/01/2020 до 31/12/2020 = 279,36 x 3 % x 366 : 366 : 100 = 8,37 грн. з 01/01/2021 до 28/02/2021 = 279,36 x 3 % x 59 : 365 : 100 = 1,35 грн. з 01/01/2017 до 31/12/2019 = 279,36 x 3 % x 1095 : 365 : 100 = 25,11 грн. з 01/01/2020 до 31/12/2020 = 279,36 x 3 % x 366 : 366 : 100 = 8,37 грн. з 01/01/2021 до 28/02/2021 = 279,36 x 3 % x 59 : 365 : 100 = 1,35 грн. з 01/02/2017 до 31/12/2019 = 279,36 x 3 % x 1064 : 365 : 100 = 24,40 грн. з 01/01/2020 до 31/12/2020 = 279,36 x 3 % x 366 : 366 : 100 = 8,37 грн. з 01/01/2021 до 28/02/2021 = 279,36 x 3 % x 59 : 365 : 100 = 1,35 грн. з 01/03/2017 до 31/12/2019 = 279,36 x 3 % x 1036 : 365 : 100 = 23,76 грн. з 01/01/2020 до 31/12/2020 = 279,36 x 3 % x 366 : 366 : 100 = 8,37 грн. з 01/01/2021 до 28/02/2021 = 279,36 x 3 % x 59 : 365 : 100 = 1,35 грн. з 01/04/2017 до 31/12/2019 = 279,36 x 3 % x 1005 : 365 : 100 = 23,05 грн. з 01/01/2020 до 31/12/2020 = 279,36 x 3 % x 366 : 366 : 100 = 8,37 грн. з 01/01/2021 до 28/02/2021 = 279,36 x 3 % x 59 : 365 : 100 = 1,35 грн. з 01/05/2017 до 31/12/2019 = 279,36 x 3 % x 975 : 365 : 100 = 22,36 грн. з 01/01/2020 до 31/12/2020 = 279,36 x 3 % x 366 : 366 : 100 = 8,37 грн. з 01/01/2021 до 28/02/2021 = 279,36 x 3 % x 59 : 365 : 100 = 1,35 грн. з 01/06/2017 до 31/12/2019 = 482,52 x 3 % x 944 : 365 : 100 = 37,48 грн. з 01/01/2020 до 31/12/2020 = 482,52 x 3 % x 366 : 366 : 100 = 14,49 грн. з 01/01/2021 до 28/02/2021 = 482,52 x 3 % x 59 : 365 : 100 = 2,34 грн. з 01/07/2017 до 31/12/2019 = 482,52 x 3 % x 914 : 365 : 100 = 36,28 грн. з 01/01/2020 до 31/12/2020 = 482,52 x 3 % x 366 : 366 : 100 = 14,49 грн. з 01/01/2021 до 28/02/2021 = 482,52 x 3 % x 59 : 365 : 100 = 2,34 грн. з 01/08/2017 до 31/12/2019 = 482,52 x 3 % x 883 : 365 : 100 = 35,05 грн. з 01/01/2020 до 31/12/2020 = 482,52 x 3 % x 366 : 366 : 100 = 14,49 грн. з 01/01/2021 до 28/02/2021 = 482,52 x 3 % x 59 : 365 : 100 = 2,34 грн. з 01/09/2017 до 31/12/2019 = 482,52 x 3 % x 852 : 365 : 100 = 33,82 грн. з 01/01/2020 до 31/12/2020 = 482,52 x 3 % x 366 : 366 : 100 = 14,49 грн. з 01/01/2021 до 28/02/2021 = 482,52 x 3 % x 59 : 365 : 100 = 2,34 грн. з 01/10/2017 до 31/12/2019 = 482,52 x 3 % x 822 : 365 : 100 = 32,63 грн. з 01/01/2020 до 31/12/2020 = 482,52 x 3 % x 366 : 366 : 100 = 14,49 грн. з 01/01/2021 до 28/02/2021 = 482,52 x 3 % x 59 : 365 : 100 = 2,34 грн. з 01/11/2017 до 31/12/2019 = 482,52 x 3 % x 791 : 365 : 100 = 31,40 грн. з 01/01/2020 до 31/12/2020 = 482,52 x 3 % x 366 : 366 : 100 = 14,49 грн. з 01/01/2021 до 28/02/2021 = 482,52 x 3 % x 59 : 365 : 100 = 2,34 грн. з 01/12/2017 до 31/12/2019 = 482,52 x 3 % x 761 : 365 : 100 = 30,21 грн. з 01/01/2020 до 31/12/2020 = 482,52 x 3 % x 366 : 366 : 100 = 14,49 грн. з 01/01/2021 до 28/02/2021 = 482,52 x 3 % x 59 : 365 : 100 = 2,34 грн. з 01/01/2018 до 31/12/2019 = 482,52 x 3 % x 730 : 365 : 100 = 28,98 грн. з 01/01/2020 до 31/12/2020 = 482,52 x 3 % x 366 : 366 : 100 = 14,49 грн. з 01/01/2021 до 28/02/2021 = 482,52 x 3 % x 59 : 365 : 100 = 2,34 грн. з 01/02/2018 до 31/12/2019 = 482,52 x 3 % x 699 : 365 : 100 = 27,75 грн. з 01/01/2020 до 31/12/2020 = 482,52 x 3 % x 366 : 366 : 100 = 14,49 грн. з 01/01/2021 до 28/02/2021 = 482,52 x 3 % x 59 : 365 : 100 = 2,34 грн. з 01/03/2018 до 31/12/2019 = 482,52 x 3 % x 671 : 365 : 100 = 26,64 грн. з 01/01/2020 до 31/12/2020 = 482,52 x 3 % x 366 : 366 : 100 = 14,49 грн. з 01/01/2021 до 28/02/2021 = 482,52 x 3 % x 59 : 365 : 100 = 2,34 грн. з 01/04/2018 до 31/12/2019 = 482,52 x 3 % x 640 : 365 : 100 = 25,41 грн. з 01/01/2020 до 31/12/2020 = 482,52 x 3 % x 366 : 366 : 100 = 14,49 грн. з 01/01/2021 до 28/02/2021 = 482,52 x 3 % x 59 : 365 : 100 = 2,34 грн. з 01/09/2018 до 31/12/2019 = 386,76 x 3 % x 487 : 365 : 100 = 15,49 грн. з 01/01/2020 до 31/12/2020 = 386,76 x 3 % x 366 : 366 : 100 = 11,61 грн. з 01/01/2021 до 28/02/2021 = 386,76 x 3 % x 59 : 365 : 100 = 1,88 грн. з 01/10/2018 до 31/12/2019 = 482,52 x 3 % x 457 : 365 : 100 = 18,14 грн. з 01/01/2020 до 31/12/2020 = 482,52 x 3 % x 366 : 366 : 100 = 14,49 грн. з 01/01/2021 до 28/02/2021 = 482,52 x 3 % x 59 : 365 : 100 = 2,34 грн. з 01/11/2018 до 31/12/2019 = 482,52 x 3 % x 426 : 365 : 100 = 16,91 грн. з 01/01/2020 до 31/12/2020 = 482,52 x 3 % x 366 : 366 : 100 = 14,49 грн. з 01/01/2021 до 28/02/2021 = 482,52 x 3 % x 59 : 365 : 100 = 2,34 грн. з 01/12/2018 до 31/12/2019 = 482,52 x 3 % x 396 : 365 : 100 = 15,72 грн. з 01/01/2020 до 31/12/2020 = 482,52 x 3 % x 366 : 366 : 100 = 14,49 грн. з 01/01/2021 до 28/02/2021 = 482,52 x 3 % x 59 : 365 : 100 = 2,34 грн. Отже, 3% річних за заборгованістю відповідача складають 900,11 грн. та підлягають стягненню з відповідача. Щодо інфляційних втрат: 279,36 x 1.43264238 - 279,36 = 120,71 грн. 279,36 x 1.40731079 - 279,36 = 113,64 грн. 279,36 x 1.39475796 - 279,36 = 110,14 грн. 279,36 x 1.37958256 - 279,36 = 105,90 грн. 279,36 x 1.36592332 - 279,36 = 102,09 грн. 279,36 x 1.34177144 - 279,36 = 95,35 грн. 279,36 x 1.32980321 - 279,36 = 92,02 грн. 482,52 x 1.31273762 - 482,52 = 151,05 грн. 482,52 x 1.29206458 - 482,52 = 141,07 грн. 482,52 x 1.28948561 - 482,52 = 139,82 грн. 482,52 x 1.29077639 - 482,52 = 140,44 грн. 482,52 x 1.26546705 - 482,52 = 128,22 грн. 482,52 x 1.25046151 - 482,52 = 120,97 грн. 482,52 x 1.23930774 - 482,52 = 115,59 грн. 482,52 x 1.22703737 - 482,52 = 109,66 грн. 482,52 x 1.20890381 - 482,52 = 100,90 грн. 482,52 x 1.19812072 - 482,52 = 95,69 грн. 482,52 x 1.18508479 - 482,52 = 89,40 грн. 386,76 x 1.18396713 - 386,76 = 71,20 грн. 482,52 x 1.16189119 - 482,52 = 78,19 грн. 482,52 x 1.14246922 - 482,52 = 68,81 грн. 482,52 x 1.12669548 - 482,52 = 61,19 грн. Отже, інфляційні втрати за заборгованістю відповідача складають 2352,05 грн. та підлягають стягненню з відповідача. Згідно вимог ст.ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідачем не надано доказів на спростування наявної заборгованості по сплати внесків на утримання будинку, прибудинкової території, а також за спожиті комунальні послуги, або ж доказів на погашення заборгованості, яка утворилася у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань. Отже, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, а розрахунки доведеними позивачем, та приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в сумі 11771, 54 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 383, 70 грн. Вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу на загальну суму 3000, 00 грн., суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 1 ч. 3 цієї статті визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За змістом ч. 1 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При стягненні витрат на правничу допомогу слід враховувати, що представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ч. 2 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України ). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Такий правовий висновок сформовано у постанові Верховного Суду від 03.05.2018 у справі № 372/1010/16-ц. Так, позивачем до суду, для підтвердження витрат на професійну правничу допомогу подано: копію договору про надання правничої допомоги №18/11/2019-3, укладеного 18 листопада 2019 року між ОСББ «Башта» та АО «Тарас Кулачко та партнери», копію акта приймання-передачі наданих послуг від 21 листопада 2019 року, копію платіжного доручення №979 від 27 листопада 2019 року на суму 3000, 00 грн.; копію виписки про зарахування грошових коштів на суму 3000, 00 грн. Суд враховує складність справи та наявність численної усталеної судової практики в аналогічних справах позивача, час, вказаний як витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт (розгляд справи в письмовому провадженні без проведення судових засідань, відсутність в матеріалах справи відповіді на відзив позивача), а також ціну позову та (або) значення справи для сторони, в тому числі вплив вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи, і робить висновок про співмірність понесених позивачем витрат на правничу допомогу заявленим позовним вимогам. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з урахуванням часткового задоволення позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на надання професійної правничої допомоги у розмірі 1000, 00 грн.

Outcome: partial