Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-11 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 02 лютого 2023 року надійшла позовна заява [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Адміністрація Соборного району Дніпровської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з сином та онуком, встановлення графіку спілкування з дитиною,- В обґрунтування доводів позову позивачі зазначили, що 01 грудня 2017 року між [PERSON] та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу у сторін [INFO] народився син [PERSON] . На протязі останніх двох років стосунки між сторонами погіршилися. У зв`язку з введенням в Україні воєнного стану відповідач самостійно прийняла рішення та вивезла сина у невідомому для батька напрямку. На теперішній час позивачам стало відомо що відповідач з сином знаходиться в Німеччині. В телефонному режимі відповідач повідомила що не збирається повертатися до України, в результаті чого позивачі позбавленні можливості спілкуватися з дитиною та просили суд : ?Усунути перешкоди у спілкуванні з сином та онуком, встановивши наступний графік для зустрічей та участі батька, [PERSON] , діда [PERSON] , та баби [PERSON] , у вихованні сина та онука [PERSON] , [INFO] : -надавати можливість батькові, [PERSON] , діду [PERSON] , та бабі [PERSON] , вільно спілкуватись із онуком, [PERSON] , кожного дня з 08:00 до 21:00, засобами телефонного зв?язку, та через мобільні додатки «Viber», «Telegram», «WhatsApp», «Facebook Messenger», Skype, або у невідкладних випадках у будь-який час доби; -???встановити систематичні побачення чотири рази на місяць протягом восьми годин, у будь-який вихідний день, батька [PERSON] , діда [PERSON] , баби [PERSON] , з онуком [PERSON] , за адресою їх місця проживання: [ADDRESS] , без присутності матері; -мати можливість, батьку, [PERSON] , діду [PERSON] , та бабі [PERSON] , відвести або забрати дитину з навчальних, спортивних або інших центрів розвитку дитини, які вона відвідує, зобов?язавши [PERSON] не чинити перешкоди у спілкуванні з дитиною; -інформувати раз на місяць або у невідкладних випадках, батька [PERSON] , діда [PERSON] та бабу [PERSON] , про стан здоров?я дитини, місце реєстрації (перереєстрації), проживання, адреси садка (школи) де навчається (або буде навчатись) дитина; -інформувати батька, [PERSON] , діда [PERSON] , та бабу [PERSON] , про те, з ким, та де залишається дитина в час, коли [PERSON] ходить на роботу або з інших причин залишає дитину; -щороку, у період канікул дитини, надавати батькові, [PERSON] , діду [PERSON] , та бабі [PERSON] , чотирнадцять днів для побачень з онуком [PERSON] , із ночівлею, за бажанням дитини, без присутності матері; -встановити побачення з дитиною з 08:00 до 21:00, або з ночівлею, за бажанням дитини, без присутності матері, в дні народження батька [PERSON] - [INFO] , дідуся [PERSON] - 21 грудня, бабусі, [PERSON] - 25 серпня. ?Стягнути судові витрати. 06 квітня 2023 року від представника відповідача надійшов відзив в якому остання зазначила, що позивачами не надано жодного доказу на підтвердження того що відповідач перешкоджає у спілкуванні позивачів з дитиною. Окрім того зазначила, що після введення в Україні військового станку 27 лютого 2022 року батько дитини [PERSON] особисто привіз відповідача та сина на кордон України та Польщі для перетину кордону України. На теперішній час відповідач з сином знаходяться в Німеччині, жодних перешкод у спілкування з сином вона не чинить (а.с.48-51). Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Згідно із протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 02 лютого 2023 року указана позовна заява передана для розгляду судді Демидовій С.О. (т. 29). Згідно із вимогами ч. 6 ст. 187 ЦПК України суддя звернувся до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача (а.с.30). До суду 13 березня 2023 року надійшла інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача (а.с.31). 13 березня 2023 року ухвалою суду відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Адміністрація Соборного району Дніпровської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з сином та онуком, встановлення графіку спілкування з дитиною (а.с. 32-34). Ухвалою суду від 15 травня2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 84-85). 15 червня 2023 року від представника третьої особи надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності (а.с. 93) 11 липня 2023 року на електронну пошту суду від представника третьої особи надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, також зазначили, що 29 червня 2023 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини розглянуто питання про усунення перешкод у спілкуванні з [PERSON] , та встановлення графіку спілкування з ним, заслухано позивачів по справі. Висновок надати не є можливим, в той же час не заперечували щодо встановлення графіку спілкування батька, бабусі та дідуся з сином та онуком [PERSON] (а.с. 107). Позивачі в судовому засіданні та їх представник підтримали заявлені позовні вимоги та наполягали на їх задоволенні. Представник відповідача просила відмовити в задоволенні позовних вимог у зв`язку з їх недоведеністю. Фактичні обставини встановленні судом 01 грудня 2017 року між [PERSON] та [PERSON] Центральним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 963 (а.с. 21). Від шлюбу у сторін [INFO] народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , дата видачі 12 вересня 2019 року ( а.с. 22). Відповідно до довідки № 5063 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні / будинку осіб за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: син [PERSON] , [INFO] , дружина [PERSON] , [INFO] , уповноважений власник [PERSON] , [INFO] (а.с. 24). 10 серпня 2022 року [PERSON] звертався до Голови Адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради з заявою про визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] разом з батьком (а.с. 56-57). 07 жовтня 2022 на адвокатський запит Головою Адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради Федоренком Володимиром надано відповідь, що 10 серпня 2022 року до адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради надійшла заява від [PERSON] про визначення місця проживання його сина [PERSON] , 2019 року народження разом з ним. 17 серпня 2022 року співробітниками управління служби у справах дітей був здійснений вихід за адресою : [ADDRESS] , на час виходу дитини за цією адресою не було. С таном на 28 вересня 2022 року [PERSON] не надано доказів проживання сина з ним за адресою: [ADDRESS] . 26 вересня 2022 року [PERSON] звернулася до адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради із заявою про визначення місця проживання сина [PERSON] 2019 року народження. 30 вересня 2022 року адміністрацією Соборного району Дніпровської міської ради на заяву [PERSON] надано відповідь, що станом на 29 вересня 2022 рік місце проживання дитини [PERSON] 2019 року народження на території Соборного району у м. Дніпрі не підтверджено, а тому питання щодо визначення місця проживання дитини не розглядається (а.с. 58-59). Відповідно до наданих копій паспортів громадянина України для виїзду за кордон [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] виїхали з України 26 лютого 2022 року (а.с.63-67). Згідно автоматизованої системи документообігу Жовтневого районного суду рішенням Жовтневого районного суду від 24 лютого 2023 року у справі № 201/6460/22 позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу задоволено. Шлюб, зареєстрований 01 грудня 2017 року Центральним районним у м. Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, між [PERSON] та [PERSON] (актовий запис № 963), розірвано. Допитані в судовому засіданні в якості свідків позивач [PERSON] підтвердив, що дійсно на початку повномасштабного вторгнення рф в лютому 2022 року його дружина разом з сином виїхала до своєї матері в Німеччину. Він особисто відвіз їх до кордону України з Польщею. Свідок [PERSON] пояснила, що відповідач наразі знаходиться в Німеччині та не дає змоги їй спілкуватися з онуком Свідок [PERSON] пояснив що зі своїм онуком останній раз спілкувався у вересні 2022 року. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного позивачами, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позовів. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Частиною третьою статті 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Стаття 1 Закону України "Про охорону дитинства" визначає контакт з дитиною як реалізацію матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання їм інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини. Відповідно до статті 15 Закону України "Про охорону дитинства" дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Рішення органів опіки та піклування з цих питань можуть бути оскаржені до суду у порядку, встановленому законом. Частиною сьомою статті 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до статей 18, 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У пункті 1 статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Згідно з пунктом 3 статті 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. За змістом статей 150, 155 СК України, здійснюючи свої права та виконуючи обов`язки, батьки повинні передусім дбати про інтереси дитини, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно статті 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли це право обмежене законом. Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. У статті 158 СК України передбачено, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Відповідно до\~ст.\~257\~СК України баба,\~дід,\~прабаба,\~прадід мають\~право спілкуватися\~зі своїми\~внуками,\~правнуками,\~брати участь\~у їх\~вихованні. Батьки\~чи інші\~особи,\~з якими\~проживає дитина,\~не мають\~права перешкоджати\~у здійсненні\~бабою,\~дідом,\~прабабою,\~прадідом своїх\~прав щодо\~виховання внуків,\~правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Відповідно до статті 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, другий із батьків має право звернутись до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо) місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. У справах зі спорів щодо участі батьків у вихованні та спілкуванні з дитиною узагальнений та формальний підхід є неприпустимим, оскільки сама наявність спору з цього приводу є суттєвим інструментом впливу, особливо у відносинах між колишнім подружжям, який може використовуватися не в інтересах дитини. Кожна справа потребує детального вивчення ситуації, врахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини, у тому числі її думки, якщо вона відповідно до віку здатна сформулювати власні погляди. Згідно з частинами четвертою, п`ятою\~статті 19 СК України\~при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, орган опіки\~та піклування\~подає письмовий\~висновок щодо\~розв`язання\~спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. У пункті 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року № 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України»\~роз`яснено, що при розгляді вимог про визначення порядку участі у вихованні дітей і спілкуванні з ними того з батьків, який проживає окремо від них, порядку спілкування діда й баби з онуками, якщо батьки не підкоряються рішенню органів опіки і піклування з цих питань, спорів між батьками про місце проживання дітей, вимог про відібрання батьками дітей в інших осіб, про позбавлення або поновлення батьківських прав та інших спорів, пов`язаних із вихованням дітей, обов`язковими є наявність письмового висновку органів опіки та піклування та їхня участь у судовому засіданні. Згідно наданої заяви представника адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради, оскільки дитина [PERSON] , [INFO] не проживає на території Соборного району міста Дніпра, тому надати висновок про розв`язання спору в порядку ст. 19 СК України адміністрація Соборного району ДМР не має права. В судовому засіданні встановлено та не заперечується сторонами, що на початку запровадження в Україні воєнного стану відповідач разом з сином перебувають за кордоном, повернення дитини в Україну може нести загрозу її життю та здоров`ю. Розглянути зазначене питання можливо лише після припинення дії воєнного стану в Україні. Враховуючи неможливість надання суду висновку Органом опіки та піклування щодо можливої участі батька, баби та діда у вихованні та спілкуванні з дитиною, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення даного позову. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі "Проніна проти України"). Судові витрати розподілити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed