Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом до відповідача про визнання права власності на земельну частку (пай) у порядку спадкування. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] . За життя [PERSON] зробив особисте розпорядження на випадок своєї смерті у вигляді заповіту, в якому заповів позивачці все своє майно. Після смерті [PERSON] залишилася спадщина, яку він в шестимісячний строк після смерті дружини прийняв шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, а саме спадкове майно - у вигляді земельного паю члена КСП «Нива», розміром 3,71 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на території Борщівського старостинського округу, що належав померлій матері позивачці згідно сертифікату на право на земельну частку (пай). Позивачка звернулася до нотаріальної контори але державним нотаріусом, в отриманні свідоцтва про право на спадщину, їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Позивачка в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Подав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнав, просив їх задовольнити. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів та вважає позов таким, що підлягає до задоволення. За змістом ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно положень частин 1, 2 ст. 1220, частини 1 ст. 1222, частини 3 ст. 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини в такому випадку є день смерті особи. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Частинами 1, 3 ст. 1268, частиною 1 ст. 1269, частиною 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За змістом зазначених норм прийняття особою спадщини обумовлюється або постійним проживанням спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини, або, в разі відсутності наведених вище обставин - поданням до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у визначений ч. 1 ст. 1270 ЦК України строк. Як вбачається з ч.1 п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця Державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадкової маси можуть переходити тільки ті права і обов`язки, носієм яких був спадкодавець і на момент відкриття спадщини вони не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 131 Земельного кодексу України, громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі успадкування. У відповідності до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно з ст. ст. 41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. З роз`яснень п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що при наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 529 ЦК Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Стаття 530 ЦК Української РСР передбачає, що при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). Стаття 549 ЦК Української РСР визнає, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців. Згідно зі ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 11.08.2003 року. Згідно Свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 20.06.1961 року виданого Борщівським сіль ЗАГС [PERSON] , 1939 року народження одружився з [PERSON] , 1938 року народження та прізвище після реєстрації одруження присвоєно [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 22.12.2004 року. Згідно Свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого державним нотаріусом Радомишльської державної нотаріальної контори Житомирської області спадкоємцем на майно [PERSON] є його донька [PERSON] . Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00023598468 від 07.08 2019 року вбачається, що 01.02.1986 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, та обрано прізвище після державної реєстрації шлюбу [PERSON] . З довідки виданої Борщівським старостинським округом Радомишльської міської ради Житомирської області за № 575 від 15.08.2019 року вбачається, що [PERSON] , яка померла [INFO] постійно проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Крім померлої в цьому будинку, на день смерті та протягом шести місяців після смерті, проживав та був зареєстрований її чоловік [PERSON] , який помер [INFO] . З довідки виданої Борщівським старостинським округом Радомишльської міської ради Житомирської області за № 573 від 15.08.2019 року вбачається, що [PERSON] в уточнених списках для обчислення земельної частки (паю) громадян, членів ПКСП «Нива» числиться під номером 287. Згідно повідомлення ГУ Держгеокадастру у Житомирській області № Б-131/0-0.32-141/148-19 від 04.09.2019 року вбачається, що в «Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Радомишльською районною державною адміністрацією по КСП «Нива» с. Борщів» на ім`я [PERSON] за №255 від 14.02.1997 зареєстровано сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ЖТ №0045424 та у графі Книги «Підпис власника сертифіката на земельну частку (пай)» стоїть підпис про отримання вищевказаного сертифікату. Згідно повідомлення Радомишльської державної нотаріальної контори Житомирської області позиваці [PERSON] у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на право на земельну частку (пай) в ПКСП «Нива» м. Радомишль, Радомишльської міської ради Житомирського (до ліквідації та утворення районів Радомишльський) району Житомирської області розміром 3,71 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), після смерті [INFO] батька та заповідача [PERSON] , [INFO] , який прийняв спадщину але не оформив своїх спадкових прав після смерті [INFO] своєї дружини [PERSON] , 1938 року народження спадкоємцю було відмовлено. Окрім того, роз`яснено порядок оскарження постанови. Таким чином, приймаючи до уваги, що на момент смерті, тобто на момент відкриття спадщини, спадкодавцю [PERSON] належало право на земельну частку (пай) після смерті його дружини [PERSON] , а позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом вказаного спадкового майна, оригінал сертифіката про право на земельну частку (пай) відсутній, а тому суд вважає, що позовні вимоги є такими, що знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved