Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-04 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~Позивач звернувся до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із зазначеним вище позовом, де просить ухвалити судове рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 17.12.2017 року в розмірі 29198,09 грн та судові витрати. \~ \~ \~ \~Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що в жовтні 2017 року АТ «Універсал Банк» запустив новий проект monobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю цього проекту є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно, без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в Акціонерному товаристві «Універсал Банк» опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення. 17 грудня 2020 року [PERSON] звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг. Своїм підписом в Анкеті-заяві\~відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають Договір та зобов`язується виконувати його умови. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит в розмірі 6000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка.\~ Банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту.\~Однак, [PERSON] не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, у зв`язку із чим, станом на 04.03.2020 року має заборгованість в загальному розмірі 29198,09 грн, яка складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) в сумі 12941,2 грн; заборгованості за пенею та комісією в сумі 16256,89 грн. Оскільки відповідач не виконує взятих на себе зобов`язань, позивач просить стягнути із [PERSON] на свою користь зазначену суму заборгованості. Заочним рішенням\~Жовтоводського міського\~суду Дніпропетровської\~області від\~14.09.2020\~року,\~позовАкціонерного товариства\~«Універсал Банк»\~до [PERSON] \~про стягнення\~заборгованості задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк», код ЄДРПОУ 21133352, заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 17.12.2017 року у розмірі 29198, 09 грн. що складається з: загального залишку заборгованості за наданим кредитом 12941,2 грн, заборгованість за пенею та комісією 16256,89 грн. (а.с.80-82) Ухвалою від 08 червня 2023 року дане заочне рішення, скасовано, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного провадження без виклику сторін. 23.06.2023 року від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позов, де останній просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, оскільки вважає, що не має боргу перед позивачем, а також кредитної картки. Про заборгованість він дізнався лише тоді, коли його кратку для виплат було заблоковано в рамках виконання скасованого заочного рішення суду від 14 вересня 2020 року. Вважає, що позивач навмисно не повідомляв його про існуючу заборгованість, щоб нарахувати йому якомога більше штрафних санкцій з якими він категорично не згоден, оскільки не підписував умов кредитування та не був з ними ознайомлений, а дані про розмір кредитного ліміту, процентну ставку, строк кредитування, наслідки порушення умов кредитування , тощо в анкеті відсутні. 29.06.2023 року від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, де зазначив, що заповненням анкети-заяви позичальник підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, які діяли станом на 17 грудня 2017 року, а також засвідчив, що він повідомлений кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України. Відповідно до виписки про рух коштів по картці всього за весь час користування карткою Боржником було проведено поповнень карткового рахунку на суму 33276,18 грн., а витрат по картці було зроблено на суму 54292,51 грн. Отже, сума коштів, яка досі не було повернута Банку становить 21016,33 грн. Станом на 26.06.2023 рік заборгованість відповідача складає саме цю суму. При цьому банком враховано поповнення рахунку після подачі позову до сулду на суму 13913,06 грн. однак за цей період відбулися списання судового збору на суму 2102,00 грн. а також списання за порушення грошового зобов`язання на загальну суму 3811,94 грн. При цьому, позивач зазначає, що сторони погодили, що усі правочини можуть вчинятися ними з використанням удосконаленого електронного підпису (ЕП) у мобільному додатку. Генерація ключової пари (особистого та відкритого ключів) здійснюється за допомогою смартфону клієнта, на якому встановлено мобільний додаток лише після ідентифікації клієнта з використанням смартфону клієнта. Згенерований особистий ключ клієнта захищається паролем та може бути розміщено у хмарному сховищі. Відкрити ключ розміщений в анкеті-заяві, яка підписується клієнтом. \~ \~ \~ \~Суд повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, вважає що позов задоволенню не підлягає з таких підстав. Судом встановлено, що 17.12.2017 року відповідач [PERSON] звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг «Monobank» (а.с.8). Відповідно п.п. 2-3 Анкети-заяви, відповідач погодився з тим, що ця анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір, укладання якого він підтверджує і зобов`язується виконувати його умови. Підписанням цього договору відповідач підтвердив, що ознайомлений з умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту (Згідно вимог діючого законодавства) та отримав їх примірники у мобільному додатку, що вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Окрім цього, клієнт беззастережно погоджується із тим, що Банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту. Погоджується з тим, що про зміну доступного розміру дозволеного кредитного ліміту Банк повідомляє клієнту шляхом надсилання повідомлення у мобільний додаток. Крім того, відповідач в анкеті-заяві зазначив: «прошу вважати наведений зразок мого власноручного підпису або його аналоги (у тому числі мій електронний/електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, як відкриті або будуть відкриті мені в банку. Я засвідчую генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладення електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення моїх даних згідно з договором. Також визнав, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах та паперових носіях. Підтвердив, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися мною та/або банком з використанням електронного цифрового підпису (п.6). Усе листування щодо цього договору просив здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов договору (п.11). На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит в розмірі 6000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. Згідно з Тарифами банку, пільговий період за карткою встановлюється до 62 днів (діє з моменту виникнення заборгованості до кінця календарного місяця, наступного за датою виникнення заборгованості, при умові її погашення в повному обсязі); пільгова відсоткова ставка 0,00001% річних; розмір обов`язкового щомісячного платежу за користування кредитними коштами 5% від заборгованості (не менше 100 грн., але не більше залишку заборгованості); базова відсоткова ставка 3,2% на місяць; збільшена відсоткова ставка на місяць за карткою на суму загальної заборгованості 6,4% на місяць (нараховується у випадку наявності простроченої заборгованості) (а.с.21-22). У разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитом, клієнт сплачує банку відсотки в подвійному розмірі від зазначених у тарифах, що діють на дату нарахування. Відсотки нараховуються від суми загальної заборгованості за кожен день прострочення замість базової процентної ставки, зазначеної в Тарифах (п.п. 5.15 5.19 Умов). Відповідно до п. 5.16 Умов у разі порушення терміну сплати щомісячного мінімального платежу понад 90 днів вся заборгованість за кредитом вважається простроченою (істотне порушення клієнтом зобов`язань). На залишок простроченої заборгованості банк нараховує, а клієнт сплачує штраф у розмірі згідно з Тарифами, але не більше 50% від суми одержаного клієнтом кредиту. При цьому діє відсоткова ставка за користування кредитом у розмірі 0,00001 % річних. Відповідно до розрахунку заборгованості, заборгованість відповідача за договором про надання банківських послуг від 17.12.2017 року станом на 04.03.2020 року складає 29198,09 грн. в тому числі: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 12941,2 грн., заборгованість за пенею та комісією 16256,89 грн. (а.с.6-7) Розрахунок заборгованості, на який посилався позивач не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані Банком в позовній заяві, а тому не є належним доказом існування боргу. Розрахунок заборгованості не є документом первинного бухгалтерського обліку, а є одностороннім арифметичним розрахунком стягуваних сум, який відповідно повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку). Підтвердженням виконаних операцій є виписки з особових рахунків клієнтів, однак виписка по рахунку відповідачі до позовної заяви не додана. Суд звертає увагу позивача на те, що розглядає справу у межах заявлених позивачем позовних вимог, викладених у позовній заяві, поданій до суду 29.07.2020 року. При цьому, суд не бере до уваги суму заборгованості, розраховану позивачем у відповіді на відзив станом на 26.06.2023 року, оскільки заявляючи про те, що станом на цю дату розмір заборгованості відповідача перед позивачем зменшився, позивач із заявою про зменшення позовних вимог до суду не звернувся та у відповіді на відзив просив задовольнити первісні позовні вимоги. Цивільний кодекс України\~у ст. ст. 3, 6, 203, 626, 627 визначає загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору та формулює загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину). Відповідно до ч. 1\~ст. 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з врахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною 1\~ст. 628 ЦК України\~встановлено, що зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. З урахуванням цього, неналежного виконання відповідачем умов кредитного договору, неповернення отриманих коштів, суд вважає вимоги позивача в цій частині обґрунтованими. В свою чергу, звертаючись до суду, позивач просить застосувати до відповідача відповідальність у вигляді пені та комісії в сумі 16256,89 грн. При цьому, що з цієї суми є пенею, а що комісією позивачем, не зазначено. Відповідно до\~ст.526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу. Згідно зі\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до\~ст.612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Однак, як вбачається з досліджених судом додатків до Умов, п.8, у яких визначено розмір відсотків та штрафних санкцій описаних вище, останні не містять ні підпису відповідача ні дати такого підписання. Зазначення у цьому додатку, що ПІБ споживача, його підпис та його дата підпису накладені у вигляді електронного цифрового підпису судом не береться до уваги, оскільки з даного письмового доказу неможливо встановити, коли саме і чи саме ці додатки підписав відповідач. Крім того, необхідно зазначити, що при накладанні електронного цифрового підпису у документі повинно автоматично відображатися Прізвище, ім`я та по-батькові підписанта та дата підпису. Таким чином, посилання позивача на Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк», з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної з сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору (такий висновок суду відповідає правовій позиції, висловленій Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 року у справі №342/180/17). З урахуванням цього, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати пені та комісій за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Посилання позивача, на те, що всі правочини вчинялися сторонами у мобільному додатку та письмові роз`яснення суду про те, як це відбувається, судом не беруться до уваги, оскільки всі ці посилання не були предметом дослідження у судовому засіданні. Враховуючи вищенаведене, підстави для задоволення позову в частині стягнення з відповідача на користь банку заборгованості за пенею та комісією в розмірі 16256,89 грн. відсутні, а тому в цій частині позову слід відмовити. Що стосується заборгованості за тілом кредиту у сумі 12941,2 грн., то необхідно врахувати те, що відповідно до листа приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області від 20.06.2023 року станом на 20.06.2023 року в межах виконавчого провадження, відкритого з примусового виконання заочного рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 10.12.2020 року, яке в послідуючому було скасовано, з підстав описаних вище, з доходів відповідача все ж таки було стягнуто кошти на загальну суму 16004,37 грн., в тому числі 13913,06 грн. в рахунок сплати заборгованості за спірним договором та ці кошти перераховано на рахунок АТ «Універсал банк». Таким чином, станом на дату розгляду справи заборгованість відповідача перед позивачем за тілом наданого кредиту відсутня. При цьому суд також не бере до уваги твердження позивача у відповіді на відзив про те, що сума у розмірі 13913,06 грн. врахована Банком, як поповнення рахунку відповідача після подачі позову до суду, оскільки судом встановлено, що у даному випадку відбулося не поповнення рахунку, а примусове стягнення з відповідачана користь позивача цієї суми в рамках виконання заочного рішення суду від 14.09.2020 року та ці кошти були перераховані приватним виконавцем на рахунок банку, а не на кредитний рахунок відповідача [PERSON] . Крім того, необхідно зауважити, що списання з рахунку відповідача після подачі позову до суду сум таких, як судовий збір - 2102,00 грн. та порушення грошового зобов`язання на загальну суму 3811,94 грн. як зазначено у відповіді на відзив, також є незаконними, оскільки являються спірними та їх стягнення можливе лише у судовому порядку. Таким чином, зважаючи на викладене вище, та те, що заборгованість за тілом кредиту станом на час розгляду справи позивачу відшкодована в рамках виконавчого провадження, відкритого з примусового виконання заочного рішення суду від 14 вересня 2020 року, а щодо заборгованості за пенею та комісією судом зроблено висновок про відмову у задоволенні позовних вимог у цій частині, позовні вимоги в цілому задоволенню не підлягають. Згідно вимог статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, судовий збір позивачу не відшкодовується.

Outcome: dismissed