Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання батьківства та стягнення аліментів на дітей. Просила визнати громадянина України [PERSON] , [INFO] , батьком [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Стягувати щомісячно з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення повноліття. В обґрунтування позову посилалась на те, що вона, [PERSON] познайомилася із [PERSON] весною 2012 року, міцно здружилися та почали зустрічатися. [INFO] в пологому будинку Монастирищенської ЦРЛ вона народила дочку [PERSON] . Відразу після народження Відповідач не визнавав себе батьком дитини. Однак, згодом після виписки з пологового будинку Відповідач запропонував проживати разом як сім`я без реєстрації шлюбу, пояснюючи тим, що хоче брати участь у вихованні своєї дочки, на що вона погодилася. За час спільного проживання та у наслідок цих фактичних шлюбних стосунків [INFO] народився син [PERSON] . Вона з Відповідачем разом святкували хрещення дітей, дні їх народження та інші свята. Разом вели домашнє господарство. Відповідач є їх батьком, однак він відмовився подати в органи РАЦСу заяву про реєстрацію батьківства. Відповідно, запис про батька дітей у Книзі реєстрації народжень був проведений в порядку, передбаченому ст. 135 Сімейного кодексу України. Пізніше спільне проживання з відповідачем поступово погіршувалося, Відповідач коштів на утримання дітей не надавав (один раз купив [PERSON] резинові чобітки і сапожки, і дочці [PERSON] на харчування у шкільній столові кілька разів по 200 грн). В кінцевому результаті призвело до фактичного припинення відносин. Ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання остаточно припинено. Діти [PERSON] та [PERSON] проживають зі нею та знаходиться на її утриманні. У добровільному порядку відповідач матеріальну допомогу дитині не надає. вона не має можливості самостійно утримувати дітей, яким потрібні кошти для придбання одягу, лікування, продуктів харчування, належного відпочинку, придбання підручників тощо. Діти постійно проживають зі нею і увесь тягар по їх утриманню також несе вона. Водночас, відповідач жодного інтересу до дітей не проявляє і матеріально їх не підтримує. Вона неодноразово зверталася до Відповідача з питанням надання коштів на утримання дітей, оскільки останні проживають з нею, але Відповідач категорично відмовлявся надавати кошти на утримання дітей з тих підстав, що державну реєстрацію дітей було вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, а він не записаний батьком. В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, проте від неї до суду надійшла заява, в якій вона вказала, що позовні вимоги підтримує в частині стягнення аліментів. В іншій частині позовних вимог просить закрити. Впідготовче судове засідання відповідач [PERSON] . не з`явився, проте від нього на адресу суду надійшла заява, в якій він зазначив, що позовні вимоги визнає та просить справу розглядати у його відсутність. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в частині стягнення аліментів на дітей, в частині позовних вимог щодо визнання батьківства, закрити з таких підстав. Судом встановлено, що сторони від шлюбу мають спільних неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 08.01.2014 року батьком [PERSON] , [INFO] являється [PERSON] , Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 25.01.2019 року батьком [PERSON] , [INFO] являється [PERSON] , Відповідно до ч. 4 ст 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. При визначенні розміру аліментів відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Суд також враховує положення ч. 2 ст. 182 СК України про те, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Щодо визнання батьківства. Позивачка [PERSON] відмовилась від позовних вимог щодо визнання батьківства. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, у даному випадку з 23.05.2023 р.

Outcome: partial