Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-11 00:00:00

\~ \~ \~ \~14 лютого 2023 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про визначення місця проживання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] разом з батьком позивачем по справі. \~ \~ \~ \~Обґрунтовує свої вимоги тим, що сторони з 10.09.2005 року по 13.02.2019 року перебували в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . З 01 червня 2020 року доньки самостійно обрали своє місце мешкання разом з позивачем. Проте відповідачка ставить під сумнів законність проживання дітей разом з позивачем, тому він вимушений був звернутися до суду з даним позовом. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 15.03.2023 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. \~ \~ \~ \~Представник позивача в судовому засідання вимоги позову підтримав, просив їх задовольнити. \~ \~ \~ \~Представник третьої особи в судовому засіданні також просила позовні вимоги задовольнити. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не з`явилась, була повідомлена про місце, день та час розгляду справи. Про причини неявки суду не повідомила, відзиву не направила, заяв чи клопотань не подавала. \~ \~ \~ \~З урахуванням викладеного, суд, відповідно до ч. 4 ст. 223, 280, 281 ЦПК України вирішив провести заочний розгляд справи. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд вважає, що позов підлягає задоволенню враховуючи таке. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що сторони в цій справі - [PERSON] та [PERSON] \~ є батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . /а.с. 6-7/ \~ \~ \~ \~Наразі діти проживають разом з батьком в будинку [ADDRESS] . /а.с.8-10/. \~ \~ \~ \~Як вбачається з акту обстеження умов проживання, складеного працівниками Служби у справах дітей,\~\~в будинку [ADDRESS] , де проживають діти, створені гарні умови проживання родина забезпечена всіма необхідними предметами побуту, в кімнатах сучасні меблі та електропобутові прибори. Для дівчат виділена окрема кімната, в якій є ліжка, шафа, письмові столи. /а.с.10/. \~ \~ \~ \~Згідно з наданим органом опіки та піклування висновком від 31.01.2023 про визначення місця проживання дітей, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] проживають разом з батьком у м. Шостка, де для них створені належні умови виховання. Стосунки з батьком добрі, він піклується про їх здоров`я, фізичний та духовний розвиток. Дівчата бажають проживати з батьком. Мати проти цього не заперечує. Виходячи з інтересів дитини, орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання дітей з батьком. Вирішуючи спір між сторонами щодо місця проживання дітей, суд виходить з рівності прав та обов`язків матері й батька відносно дитини і положень частини другої статті 160 та статті 161 Сімейного кодексу України. Так, відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись судом. При вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Суд не може передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, може своєю аморальною поведінкою зашкодити здоров`ю дитини. У принципі 6 Декларації прав дитини проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. При цьому під забороною розлучення дитини з своєю матір`ю в контексті Декларації прав дитини слід розуміти не обов`язковість спільного проживання матері та дитини, а право на їх спілкування, турботу з боку матері та забезпечення з боку обох батьків прав та інтересів дитини, передбачених цією Декларацією та Конвенцією про права дитини. Головним критерієм при визначенні місця проживання дітей, є інтереси дитини, які повинні переважати над інтересами батьків (ст. 175 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гофман проти Німеччини» від 11.10.2001 року). Разом з тим, той із батьків, який не проживає з дитиною, повинен мати можливість підтримувати регулярні контакти з нею, має право на відвідування (рішення ЄСПЛ у справі «Ельсгольц проти Німеччини» від 13.07.2000 року). Враховуючи викладене, беручи до уваги висновок органу опіки та піклування, а також те, що батько має бажання виховувати дітей, створив для цього належні умови, має можливість забезпечувати дітей матеріально, будь-які дані щодо його негативної характеристики відсутні, суд вважає, що позовні вимоги про визначення місця проживання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , необхідно задовольнити та встановити місце їх проживання з батьком. На думку суду, це якнайкраще відповідатиме інтересам дітей.

Outcome: approved