Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом який мотивував тим, що 17 жовтня 2012 року уклав кредитний договір з ПАТ «Платинум Банк», правонаступником якого по даному кредиту є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет». В подальшому, проводив оплату кредитних зобов`язань. Жодних листів, претензій по кредитному договору, а ні від банку, а ні від відповідача, не отримував. Ним не проводились проплати по кредитному договору, так як після отримання кредиту в ПАТ «Платинум Банку», відповідно до вимог статті 76 Закону України "Про банки і банківську діяльність" 10 січня 2017 року ухвалив рішення №14-рш/БТ "Про віднесення ПАТ "Платинум Банк" до категорії неплатоспроможних", наслідком чого, всі відділення банку були зачинені. Належних реквізитів, по сплаті кредиту, після визнання банку неплатоспроможним, позивачу надано не було. В травні 2021 року, ним було отримано постанову державного виконавця Носонової Н.М. «Про відкриття виконавчого провадження» № [NUMBER]. Підставою відкриття виконавчого провадження є виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу №2215 виданий 16.07.2020 року. Стягувачем зазначено - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» . Вказана сума боргу, не є безспірною, так як ним проводились оплати. Відповідачем, вимоги щодо заборгованості, на його адресу не направлялись. Відповідно, він письмово не погоджував жодного документа про наявність заборгованості в сумі: 15456,96 гривень. Додатково зазначає, що в дану суму боргу протизаконно зараховано 50,00 гривень за здійснення нотаріусом нотаріальної дії - винесення виконавчого напису. Також відповідачем пропущено загальний строк позовної давності в три роки, щодо стягнення коштів в судовому порядку, так як договір укладено в 2012 році. Винесення даного виконавчого напису, фактично позбавило його заявити (у випадку звернення до суду стягувача) застосування строків позовної давності, чим грубо порушені його права на судовий захист. Як наслідок, дана сума боргу, не є безспірною. Зважаючи на викладене,він вимушений звернутись до суду з даною позовною, заявою за захистом своїх порушених прав. Здійснення виконавчого напису нотаріусом регулюється Главою 14 Закону України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих приписів нотаріусів», а також Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5 . Відповідно до вимог ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи надано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів. Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Однак, між ним та відповідачем будь-яких нотаріально посвідчених договорів не укладалось. У свою чергу, без наявності доказів безспірності вимог стягувача, з метою її перевірки нотаріус мав направити боржнику повідомлення про те, що до нього звернулися з заявою про вчинення виконавчого напису. Даних дій нотаріус не вчинив. Отже вважає, що виконавчий напис №2215 від 16.07.2020 року приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про стягнення заборгованості є протиправним, тобто таким, що винесений з порушенням вимог чинного законодавства України та не підлягає виконанню, так як його було вчинено в період часу, коли законодавством не була передбачена можливість вчинення виконавчого напису та підстав кредитного договору, укладеного в простій формі, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року в справі №826/20084/14. Заява, на підставі якої було вчинено спірний виконавчий напис не була посвідчена нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №2215 від 16.07.2020 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем про стягнення з [PERSON] , [INFO] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» код ЄДРПОУ 43311346, грошових коштів в сумі 15456,96 гривень. Одночасно просить стягнути з відповідача понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 908,00 гривень. 27.05.2021 року ухвалою Лугинського районного суду Житомирської області у справі було відкрито спрощене позовне провадження, без повідомлення (виклику) сторін, та встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позов та подання письмових та електронних доказів щодо заперечення проти позову та третій особі строку на подачу пояснень щодо позову та відзиву на позов. Ухвала про відкриття провадження, копія позовної заяви з додатком направлялась особам, які беруть участь у справі та була отримана відповідачем 16.06.2021 року, третіми особами: Лугинським районним відділом державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) 02.06.2021 року, Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. 14.06.2021 року. Відповідач подав заяву про визнання позовних вимог (в порядку ст.206 ЦПК України), що просив врахувати при розподілі судових витрат, понесених позивачем по сплаті судового збору, в порядку ч.1 ст.142 ЦПК України. Треті особи пояснень щодо позову не подали. На підставі розпорядження в.о. голови Лугинського районного суду Житомирської області від 10.05.2023 року на підставі ст.31 ЦПК України цивільну справу було передано для розгляду Коростенському міськрайонному суду Житомирської області. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що між сторонами виник спір про можливість виконання виконавчого напису нотаріуса, вчиненого за зверненням відповідача про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором. Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. 16.07.2020 року вчинено виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за №2215, яким пропонується задовольнити вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет», шляхом звернення стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» код ЄДРПОУ 43311346, якому Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», код ЄДРПОУ 35017877, відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу №20ФК від 09.07.2020 року, якому в свою чергу Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», код ЄДРПОУ 35625014, відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу №20182407-1/2 від 24.07.2018 року, якому в свою чергу Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Бізнесфінанс», код ЄДРПОУ 35084758, відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу №1706/01 від 17.06.2015 року, якому у свою чергу Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк», код ЄДРПОУ 33308489, на підставі Договору факторингу №20140730- від 30.07.2013 року відступлено право вимоги за кредитним договором №210/5151ВСL1В від 17.10.2012 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» та [PERSON] . Строк платежу за кредитним договором №210/5151ВСL1В від 17.10.2012 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 29.07.2014 року по 16.07.2020 року. Сума заборгованості всього становить у розмірі 15456,96 гривень, у тому числі: 7807,16 гривень - заборгованості за тілом кредиту; 1083,82 гривень - заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами та комісією; 6515,98 гривень - заборгованості за нарахованою та несплаченою пенею; 50,00 гривень - плата за вчинення виконавчого напису. З постанови про відкриття виконавчого провадження ВП [NUMBER] від 21.04.2021 слідує, що державним виконавцем Лугинського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Насоновою Н.М. відкрито виконавче провадження щодо виконання вищевказаного виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича за № 2215 від 16.07.2020 року. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат», порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до статті 87 вказаного Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 вказаного Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Нотаріус вчиняє виконавчі написи якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості. Верховний Суд у Постанові від 12 березня 2020 року у справі №757/24703/18-ц (провадження №61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже, не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Такий висновок зроблено з урахуванням постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 р. у справі №826/20084/14 про визнання нечинним і скасування п. 1 та п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014р., якою визнано незаконним та нечинним розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріуса на нотаріально не посвідченому кредитному договорі. Оспорюваний позивачем виконавчий напис вчинений нотаріусом 16.07.2020 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 р. у справі №826/20084/14. У постанові від 13 жовтня 2021 року у справі № 554/6777/17-ц (провадження № 61-17750 св 20) Верховний Суд зазначив, що чинне законодавство України не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця. Проте, право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, враховуючи те, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусу бажано з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу. Неповідомлення про вимогу повернути заборгованість є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Таке повідомлення (заява, претензія, лист-вимога тощо) передається позикодавцем позичальнику у порядку, визначеному статтею 84 Закону України «Про нотаріат». Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджує безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором). В матеріалах справи відсутні докази про направлення боржнику та отримання останнім такого повідомлення. Відповідач доводи позивача про те, що виконавчий напис вчинений з порушенням вимог Закону «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України не заперечив та не спростував. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, а також нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (частина друга статті 50 Закону України «Про нотаріат»). Водночас, у спорах між боржниками і стягувачами, прав та інтересів яких стосуються нотаріальні дії чи акт, зокрема про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, належним відповідачем є стягувач (кредитор) на користь якої було вчинено виконавчий напис, оскільки предметом позову є спір про право. Нотаріус може бути залучений до розгляду таких справ в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. За таких обставин, суд дійшов висновку про правомірність вимог позивача, тому оспорений виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню. Розподіл судових витрат у справі підлягає вирішенню в порядку ст.141 ЦПК України. Так, відповідно до ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені і документально підтверджені судові витрати. У відповідності до ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved