Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-29 00:00:00

04 квітня 2023 року до Веселинівського районного суду Миколаївської області за підсудністю надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В позовній заяві позивач, з урахуванням уточненої позовної заяви, яка надійшла до суду на електронну адресу 12 червня 2023 року та на юридичну адресу 16 червня 2023 року, зазначила, що перебувала з відповідачем [PERSON] у цивільному шлюбі з 2011 року по 2014 рік. В цивільному шлюбу в них народилося двоє дітей: дочка - [PERSON] , [INFO] , та син - [PERSON] , [INFO] . Відповідач є працездатним та має можливість заробляти кошти, є військовослужбовцем, має стабільний дохід, однак добровільно кошти на утримання дітей не надає, а діти перебувають повністю на її утриманні. А тому, просить суд стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 (однієї третини) частини від всіх видів заробітку (доходу) боржника на кожну дитину, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягувати з 06 лютого 2023 року та до досягнення дітьми повноліття. Позивач [PERSON] та представник позивача - адвокат Махмутов О.А. в судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. До суду 12 червня 2023 року представник позивача - адвокат Махмутов О.А. подав клопотання, в якому просив суд розглянути справу без його участі та без участі позивача, і позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовими конвертами із судовими повістками, які повернулись до суду з відмітками "адресат відсутній за вказаною адресою". Крім того, повідомлений шляхом розміщення отримання смс-повідомлень, та телефонограмою від 29.06.2023 року, відповідно до якої він зазначив, що він розуміє, що якщо він не з`явиться в судове засідання, то суд розгляне справу без його участі, при цьому він не виявив заперечень щодо розгляду справи без його участі. Таким чином, враховуючи, що всі учасники були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, і жоден із учасників не подав заяв про відкладення розгляду справи, враховуючи положення ст. 223 ЦПК України, суд прийняв рішення про можливість розгляду справи за відсутності учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та наданих доказів, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що від цивільного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: дочку - [PERSON] , [INFO] , та сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та [NUMBER] (а.с. 6, 8). Судом встановлено, що відповідач не надає матеріальну допомогу позивачеві для належного утримання їх дітей. Діти проживають з позивачем і перебувають на її утриманні, що підтверджується актом проживання від 17.01.2023 року (а.с. 12). Позивач [PERSON] є одинокою багатодітною матір`ю, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] (а.с. 13). Єдиним доходом, який отримує позивач, є соціальні виплати, що підтверджується довідкою про доходи позивача від 12.06.2023 року. Судом також встановлено, що відповідач не бере участі у вихованні дітей. Доказів, що відповідач має інших утриманців, суду не надано. Відповідно до довідки військової частини від 08.05.2023 року №2958 відповідач [PERSON] перебуває на військовій службі по мобілізації у військовій частині з 07 квітня 2023 року по теперішній час. Відповідно до довідки начальника фінансового відділення військової частини від 24.06.2023 року загальна сума доходу відповідача [PERSON] за період з 07.04.2023 року по 24.06.2023 року становить 105 509, 55 грн., а по місяцям: квітень 2023 року - 5025 грн., травень 2023 року - 46 750, 05 грн., червень 2023 року - 53 734, 50 грн. Тобто, вказане свідчить, що [PERSON] отримує стабільний дохід та має змогу надавати своїм дітям матеріальну допомогу, однак добровільно дану допомогу не надає. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: - стан здоров`я та матеріальне становище дитини; - стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; - доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; - інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» (на час звернення з позовом - 13.03.2023 року) з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум на дитину віком від до 6 років складає 2272 грн. (50% = 1136 грн.), а на дитину віком від 6 до 18 років складає 2833 грн. (50% = 1416,50 грн.). Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо: заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками та проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах платежу за один місяць. Тому, дане рішення в частині стягнення аліментів у межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Оскільки відповідач [PERSON] не має жодних інших утриманців, є працездатною особою, є військовослужбовцем та отримує стабільний щомісячний дохід, то має забезпечити дітям не тільки мінімальний рівень життя, а достойний рівень, виходячи з принципу добросовісності та розумності (ч. 9 ст. 7 СК України). Однак варто зазначити, що доказів того, що відповідач [PERSON] має дохід, який надасть йому можливість сплачувати аліменти у розмірі по 1/3 частини від всіх видів своїх доходів на кожну дитину щомісячно, позивачем не надано. Також, стягнення аліментів на двох дітей по 1/3 частки від всіх видів доходу боржника на кожну дитини, не передбачено і законодавством, оскільки законом передбачено стягнення аліментів в розмірі 1/3 частки від всіх видів доходу боржника на двох дітей, тобто по 1/6 частки на кожну дитину. Таким чином, враховуючи вищевикладене, з метою захисту інтересів дітей, створення їм необхідних умов для всебічного розвитку, суд вважає за необхідне стягувати з відповідача аліменти на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей: дочки - [PERSON] , [INFO] , та сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 (однієї третини) частини від всіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягувати з 06 лютого 2023 року та до досягнення найстаршою дитиною [PERSON] , [INFO] , повноліття. Такий розмір аліментів буде відповідати інтересам всіх учасників даних правовідносин та засадам справедливості, добросовісності та розумності. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Тому, необхідно допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць. Позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Таким чином, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 1073, 60 грн., від сплати якого при зверненні до суду із цим позовом позивач була звільнена. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial