Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-16 00:00:00

Представник позивача\~звернувся до\~суду з\~позовом про\~стягнення заборгованості\~за кредитним\~договором,\~посилаючись на\~те,\~щоТовариство\~з обмеженою\~відповідальностю «АІА\~ФІНАНС ГРУП»\~та [PERSON] \~уклали Договір\~про надання\~кредиту №1692931\~від 06.04.2018\~року.\~Договір укладений\~в електронній\~вигляді на\~умовах пропозиції\~(оферти),\~що опублікована\~на веб-сайті\~credit365.ua,\~підписана електронним\~цифровим підписом\~позивача 20.03.2018\~року,\~та Заявки\~на отримання\~кредиту відповідача\~на обраних\~відповідачем умовах,\~які акцептовані\~відповідачем 06.04.2018\~року шляхом\~підписання електронним\~підписом відповідача.\~Датою надання\~кредиту вважається\~дата зарахування\~грошових коштів\~на рахунок\~позичальника.\~Нарахування процентів\~за користування\~кредитом здійснюються\~в день\~надання кредиту.\~Грошові кошти\~у розмірі\~7100,00\~грн.\~перераховані на\~рахунок відповідача\~06.04.2018\~року.\~Термін для\~повернення відповідачем\~кредиту та\~нарахованих процентів\~за договором\~ до\~06.05.2018\~року.\~Відповідач у\~вказаний термін\~кредит не\~повернув,\~проценти ним\~не сплачено. У зв`язку із порушеннями зобов`язань за кредитним договором, заборгованість відповідача станом на момент пред`явлення позову становить 205481,65 грн., з яких: сума кредиту -7100,00 грн.; проценти (згідно заявки) 2247,00 грн.; проценти (згідно ст.625 ЦК України та п.2.11 Договору) 191700,00 грн.; інфляційні втрати (згідно ст.625 ЦК України) 4434,65 грн. Позивач просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та суму сплаченого судового збору. В судове засідання сторони не викликались. Відповідач відзив не надав. Відповідно до ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило. У відповідності до вимог ст. ст. 280 - 281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи з викликом сторін - не подав, крім того, позивач не надав заперечень проти заочного вирішення справи. 03 травня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини. Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальностю «АІА ФІНАНС ГРУП» та [PERSON] уклали Договір про надання кредиту №1692931 від 06.04.2018 року. Договір укладений в електронній вигляді на умовах пропозиції (оферти), що опублікована на веб-сайті credit365.ua, підписана електронним цифровим підписом позивача 20.03.2018 року, та Заявки відповідача на отримання кредиту на обраних відповідачем умовах, які акцептовані відповідачем 06.04.2018 року шляхом підписання електронним підписом відповідача (а.с.4-20) Ст.3 Закону України «Про електрону комерцію» визначено, що електронний договір-це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч.5 ст.11 Закону України «Про електрону комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Внаслідок наведеного, дані правила є публічною пропозицією (офертою), у розумінні статтей 641,644 ЦК України, на укладення договору кредиту, та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору та містять усі істотні умови договору, а також, без отримання повідомлень на засоби зв`язку, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений, а відтак суд вважає, що відповідач на момент укладення договору був належним чином повідомлений про усі істотні умови договору. Згідно з абц. 2 ч.2 ст.639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеного у постанові від 23 березня 2020 року № 404/502/18, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205,207 ЦК України). Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно п.1.1 Договору кредитодавець надав позичальнику кредит, а позичальник зобов`язався повернути кредитодавцю кредит та сплатити нараховані проценти на умовах, передбачених Договором та погодженою кредитодавцем Заявко позичальника. Відповідно до заявки № 1692931 [PERSON] , умови кредитування є наступними: сума кредиту -7100,00 грн.; строк повернення кредиту 30 днів; процентна ставка (% від суми кредиту в день) 1.06; реальна річна процентна ставка за кредитом - 385%; очікувана сукупна вартість кредиту (проценти) 2247 грн.; загальна сума до повернення (проценти і кредит) 9347 грн. (а.с.16 заявка). Згідно п.2.6 Договору, датою надання кредиту вважається дата зарахування грошових коштів на рахунок позичальника, Нарахування процентів за користування кредитом здіснюється в день надання кредиту. Згідно п.2.10 Договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти за кредитом в останній день строку користування кредитом. Термін для повернення відповідачем кредиту та процентів за договором до 06.05.2018 року. Відповідачем у вказаний термін кредит не було повернуто, позивач звернувся у письмовій формі до відповідача з вимогою щодо виконання зобов`язань за договором (а.с.22). Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Частина 1 ст. 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Відповідно до ст.ст. 1049, 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредитору грошові кошти (кредит) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до розрахунку заборгованість відповідача [PERSON] станом на момент пред`явлення позову становить 205481,65 грн., з яких: сума кредиту -7100,00 грн.; проценти (згідно заявки) 2247,00 грн.; проценти 191700,00 грн.; інфляційні втрати 4434,65 грн. Розмір наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідачем не спростовано. Таким чином, у зв`язку з тим, що судом встановлено порушення права позивача на своєчасне отримання коштів внаслідок неналежного виконання зобов`язання відповідачем, позовні вимоги підлягають задоволенню. Крім того, при задоволенні позову, у відповідності до\~ст.141 ЦПК України,\~з відповідача\~слід стягнути\~на користь\~позивача судові\~витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~а саме\~суму судового\~збору у розмірі 3082,22 грн. Згідно положень ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. \~ \~ \~ \~На підтвердження\~понесених витрат\~на правничу\~допомогу стороною\~позивача надано\~суду письмові\~докази,\~а саме: договір №21-3 про надання правничої (правової) допомоги від 01.09.2021 року, Додаткова угода №2 до договору № 21-3, Акт №230410-1 про надання послуги згідно договору № 21-3 про надання правничої (правової) допомоги від 01.09.2021 року (а.с.26-32). Сплата узгодженої сторонами суми гонорару (послуг) здійснюється клієнтом готівковою з видачею квитанції про сплату або у безготівковій формі на рахунок адвоката, зазначеного в реквізитах даної угоди. Однак, стороною позивача не надано доказів оплати таких витрат (квитанції до прибуткового касового ордера, платіжного доручення із відміткою банку або іншого банківського документа, касових чеків). З огляду на наведене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні вимог щодо сплати витрат на правничу допомогу.

Outcome: approved