Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-04 00:00:00

У червні 2023 року ПАТ АБ «Укргазбанк» в особі Вінницької обласної дирекції АБ «Укргазбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] в якому просять стягнути з останнього заборгованість по кредиту в розмірі 10993,62 грн. та судовий збір. В обґрунтування позовної заяви посилаються на те, що 06.02.2020 між ПАТ АБ «Укргазбанк» та [PERSON] було підписано Заяву-Договір №2021/І_С/260-000426. Зазначено, що ця заява-договір із Правилами відкриття та обслуговування рахунків фізичних осіб та надання послуг за платіжними картками ПАТ АБ «Укргазбанк», є договором комплексного банківського обслуговування. Вказані Правила є системою затверджених банком та оприлюднених на офіційному сайті банку норм. Підписавши вказану Заяву-Договір відповідач приєднався до умов кредитного договору №2020/ОВР/260-000166, строк дії договору 12 місяців з подальшою пролонгацією на наступних 12 місяців. Відповідно до договору банк встановив на картковому рахунку клієнта можливу суму кредиту в розмірі 300 000 грн. За користування кредитом процентна ставка становить 36 % річних, процентна ставка на прострочену заборгованість - 48 % річних. Банк виконав свої зобов`язання. Факт користування відповідачем кредитними коштами підтверджується випискою по особовому рахунку та розпискою про отримання платіжної картки. Однак взяті на себе зобов`язання відповідач не виконував у зв`язку з чим станом на 31.03.2023 утворилась заборгованість в сумі 10993,62 грн., а саме: 8092,92 грн. заборгованість по кредиту (прострочена); 2900,70 грн. заборгованість по процентах (прострочена). В добровільному порядку відповідач борг не погасив, у зв`язку з чим банк звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 15.06.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. У судове засідання представник позивача не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечила. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника позивача відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України, враховуючи, що остання скористалася своїми процесуальними правами. У судові\~засідання відповідач\~не з`явився,\~про день\~та час\~розгляду справи\~повідомлений \~належним чином\~за місцем\~його реєстрації,\~що підтверджується\~рекомендованим повідомленням\~про вручення\~поштового відправлення.\~ Про\~причини неявки\~суд не\~повідомив,\~будь-яких\~клопотань не\~ заявляв.\~ З врахуванням вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно ч.8 ст. 178 ЦПК України у разі не подання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ч.8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до вимог ст.\~263\~ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно із статтями 12, 13\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог статей 76-79\~ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст.\~6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Судом установлено, що 06.02.2020 між сторонами шляхом подання Заяви-Договору укладено договір № 2020/І_С/260-000426 про приєднання до правил відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи, операції за яким здійснюються з використанням електронних платіжних засобів та надання послуг за платіжними картками ПАТ АБ «Укргазбанк» (а.с. 11), відповідно до умов якого сторони погодили наступне: -ця Заява-Договір разом з Правилами, Тарифним планом, умовами банківських продуктів/пакетів (що всі розміщені на сайті банку), є договором комплексного банківського обслуговування, укладеним між АБ «Укргазбанк», реквізити якого визначені у Правилах та клієнтом, реквізити якого зазначені у цій заяві-договорі (п.2.1); -сторони підтверджують досягнення згоди щодо всіх істотних умов Заяви-договору, що передбачені чинним законодавством України для договорів банківського рахунку фізичної особи, операції за якими, в тому числі, можуть здійснюватись з використанням електронних платіжних засобів, та для кредитних договорів (п.3.1). Також, згідно умов цього договору відповідачу було відкрито поточний рахунок ІBAN [NUMBER] в гривні (субрахунок 26205131197991.500101.980) програмне кредитування\~«Універсальна картка «Домовичок» (в рамках ЗКП)», орієнтована сума кредиту 10 000,00 грн., можлива сума кредиту - 300 000,00 грн., процентна ставка - 36,0% річних, процентна ставка на пільговий період - 0,0001%, пільговий період 30 днів, процентна ставка на прострочену заборгованість - 48,00% річних. Строк кредитування - 12 місяців, строк дії договору з 06.02.2020 по 05.02.2021 включно; погашення кредиту - в кінці строку, порядок сплати процентів\~щомісячно. Відповідно до умов кредитного договору позивач зобов`язаний був надати відповідачу кредит на умовах, передбачених кредитним договором. Позивач виконав свої зобов`язання, надавши відповідачу кредитні кошти в повному обсязі, що підтверджується розгорнутим розрахунком заборгованості, рухом коштів по рахунку позичальника, проте відповідач не належним чином виконує умови договору, який як позичальник зобов`язувався своєчасно сплачувати проценти на користування кредитом, дотримуватися графіку повернення кредитних коштів, повернути кредит у визначені договором терміни, а також виконати інші зобов`язання згідно кредитного договору, й погасити всю суму кредиту у визначений договором строк. Відповідач відповідно до умов Кредитного договору засвідчив, що всі умови кредитного договору йому зрозумілі й він вважає їх справедливими по відношенню до себе та підтвердив свою здатність їх виконувати. Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Уклавши із ПАТ АБ «Укргазбанк» кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності, відповідач [PERSON] порушив договірні зобов`язання, що призвело до виникнення заборгованості, яка згідно з розрахунком позивача станом на 31.03.2023 становить 10993,62 грн., в тому числі: 8092,92 грн. заборгованість по кредиту (прострочена); 2900,70 грн. заборгованість по процентах (прострочена) (а.с. 4, 5). Відповідно до рішення від 12.01.2022 року договір було пролонговано до 01.03.2022 (а.с.12) За змістом ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Відповідно до ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даними договором. Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Доказів повернення кредиту на час розгляду справи судом сторонами не надано, тому суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог позивача у відповідності із обраним ним способом захисту порушених прав, який передбачений ст. 16 ЦК України та з яким погоджується суд. А саме про стягнення з відповідача на його користь заборгованості по кредиту. Так як така відповідальність передбачена умовами кредитного договору і відповідач, підписавши заяву на отримання кредитних коштів, уклавши договір та отримавши кредитні кошти, погодився з нею. Правильність проведення позивачем розрахунку заборгованості по кредиту відповідачем належними та допустимими доказами не спростована. На спростування розрахунку заборгованості, наданого ПАТ АТ «Укргазбанк», відповідач заперечень відносно поданого позову до суду не подав. Відповідно до наданої позивачем виписки по рахунку вбачається, що відповідач активно користувався кредитними коштами (а.с.6-10). Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому\~статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. В Україні визнається і діє принцип верховенства права.\~Конституція України\~має найвищу юридичну силу; закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі\~Конституції України\~і повинні відповідати їй, що прямо передбачено у\~статті 8 Конституції України. Відповідно до частини четвертої\~статті 42 Конституції України\~держава захищає права споживачів. Згідно з частиною першою\~статті 1 ЦК України\~цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників. Основні засади цивільного законодавства визначені у\~статті 3 ЦК України. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої\~статті 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої\~статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. У частинах першій, третій\~статті 509 ЦК України\~вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг (частина перша\~статті 11 Закону України від 12 травня 1991 року № 1023-XII«Про захист прав споживачів»\~(далі - Закон №1023-XII). У пункті 19 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів», прийняті 09 квітня 1985 року №39/248 на 106-му пленарному засіданні Генеральної Асамблеї ООН зазначено, що споживачі повинні бути захищені від таких контрактних зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав в контрактах і незаконні умови кредитування продавцями. Конституційний Суд України у рішенні у справі щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули\~Закону України від 22 листопада 1996 року №543/96-В «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань»\~від 11 липня 2013 року у справі №1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої\~статті 42 Конституції України\~участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно- правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту. Разом з тим, зважаючи на ту обставину, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку ПАТ АБ «Укргазбанк» не повернуті, а також вимоги частини другої\~статті 530 ЦК України\~за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав. Виходячи з вищевикладеного суд вважає, що з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за укладеним договором №2021/І_С/260-000426 від 06.02.2020, яка станом на 31.03.2023 складає 10993,62 грн., а тому позов підлягає до задоволення. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд приймає до уваги, що позов задоволено в повному обсязі, а тому відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру заявлених позовних вимог, судові витрати, понесені позивачем підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в повному обсязі.

Outcome: approved