Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-05 00:00:00

У березні 2023 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа на стороні позивача - Виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, як орган опіки та піклування про визначення місця проживання дитини. Позовна заява мотивована тим, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] проживають окремо, спільне господарство не ведуть, сімейні стосунки не підтримують. Донька - [PERSON] , [INFO] , з самого народження і по даний час проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. [PERSON] намагається доньку забезпечити всім необхідним. Донька облікована в медичних установах. Вона постійно слідкує за станом здоров`я дитини та її розвитком, виховує та піклується про неї. Позивачка не перешкоджає та не має наміру перешкоджати відповідачу в здійсненні його прав та обов`язків щодо спільної дитини. При бажанні відповідача навідати та провести час з донькою ніколи не заперечувала. Натомість у зв`язку з посиленням контролю за перетином кордону неповнолітніми дітьми при відсутності письмової згоди іншого з батьків та постійними змінами в діючому законодавстві, на даний час пріоритетним вважається наявність саме судового рішення про визначення місця проживання дитини з одним з батьків. На даний час є необхідність у встановленні місця проживання дитини разом з позивачкою, крім іншого у тому числі, з метою безперешкодного виїзду дитини за межі території України у цілях забезпечення її безпеки, на відпочинок та оздоровлення. Враховуючи вищевикладене та з огляду на вік спільної доньки, психологічний контакт та прив`язаність один до одного, зміна місця проживання може негативно вплинути на її психологічний стан. Тому вважає, що місце проживання спільної доньки має бути визначене разом з нею. Ухвалою Семенівського районного суду Полтавської області від 24.03.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Семенівського районного суду Полтавської області від 06.06.2023 відмовлено у задоволенні заяви відповідача [PERSON] про поновлення процесуального строку для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою Семенівського районного суду Полтавської області від 28.06.2023 закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивачка [PERSON] та її представник - адвокат Попіка Л.А. в судове засідання не з`явилися, повідомлені про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Просила розглянути справу у її відсутності. Представник позивачки - адвокат Попіка Л.А. в судове засідання не з`явилася, повідомлена про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечив проти задоволення позову. Представник третьої особи на стороні позивача - Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, як органу опіки та піклування в судове засідання не з`явився, повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Згідно заяви від 16.06.2023 просив розглянути справу без його участі та при винесенні рішення врахувати наданий висновок органу опіки та піклування - виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області (а.с. 80). Заслухавши думку відповідача, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) 14.03.2022, актовий запис № 280 (а.с. 15). Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади за № 2022/000572790 від 14.09.2022, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована з 14.09.2022 за адресою: [ADDRESS] на підстві заяви законного представника [PERSON] (а.с. 14). Відповідно до інформації директора Комунального некомерційного медичного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 3» м. Кременчука Чорнявської М. від 17.02.2023 № 150/19 б, [PERSON] , [INFO] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] перебуває під медичним спостереженням лікаря-педіатра АЗПСМ № 1 КНМП «ЦПМСД № 3» м. Кременчука. Щеплена за віком. На прийом до лікаря-педіатра звертається у супроводі матері [PERSON] . Рекомендації лікаря-педіатра виконує в повному обсязі. Відомості щодо звернення дитини на прийом до лікаря-педіатра у супроводі батька в закладі охорони здоров`я відсутні (а.с. 16). Як було встановлено в судовому засіданні позивачка [PERSON] проживали з відповідачем [PERSON] спільно без реєстрації шлюбу, від спільного проживання мають доньку [PERSON] , [INFO] . Наразі [PERSON] та [PERSON] проживають окремо, спільне господарство не ведуть, сімейні стосунки не підтримують. Донька - [PERSON] , [INFO] , з самого народження і по даний час проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Даний факт у судовому засіданні підтверджено відповідачем. [PERSON] намагається доньку забезпечити всім необхідним. Донька облікована в медичних установах. Вона постійно слідкує за станом здоров`я дитини та її розвитком, що підтверджується інформацією Комунального некомерційного медичного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги №3» м. Кременчука ( а.с.16). Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно із ч. 7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Пунктами 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. За правилами ст. 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У ст. 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1-3 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч. 2 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до положень ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах. За приписами ч. 4, ч. 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо місця проживання дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про доцільність визначення місяця проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] разом з матір`ю [PERSON] , затвердженого рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 08.06.2023 за № 1039, орган опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області та те, що дитина фактично проживає разом з матір`ю, вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] (а.с. 87-88). Враховуючи викладене, а також те, що позивачка здійснює догляд за дитиною, створила для неї належні побутові умови для проживання, займається її вихованням, виходячи із якнайкращого забезпечення інтересів дитини, беручи до уваги її малолітній вік, а також те, що дитина проживає з матір`ю у звичних для неї умовах, відсутність обставин, які б унеможливлювали проживання дитини з матір`ю, проживання батька окремо від дитини в іншому місці, а також не заперечення відповідачем проти позову, висновок органу опіки та піклування, суд вважає за доцільне визначити місце проживання [PERSON] , [INFO] разом з матір`ю [PERSON] .

Outcome: approved