Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-10 00:00:00

Позивачка звернулася у суд з позовом про визнання права власності на майно до відповідача Селятинської сільської ради. Просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] та складається з житлового будинку (А-1) 1989 року побудови з господарськими будівлями, загальною вартістю 390340,00 грн., що належав померлому [INFO] [PERSON] . Свої позовні вимоги обґрунтувала наступним: [INFO] помер [PERSON] , який 12 листопада 2007 року склав заповіт, відповідно до якого все своє майно заповів [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, що складається житлового будинку з господарськими будівлями та знаходиться за адресою [ADDRESS] . З метою оформлення права на спадщину позивачка зверталася до Путильської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно. Спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині відсутні. Постановою нотаріуса №85/02-31 від 18.04.2023 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з відсутністю належним чином оформлених документів, що посвідчують право власності на вказане нерухоме майно. У підготовче судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, від останнього до суду надійшла заява про розгляд справи в їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просить суд їх задовольнити. В підготовче судове засідання представник відповідача не з`явився, від нього до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнають. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки від відповідача до суду надійшла заява про визнання позовних вимог, яка не суперечить закону та інтересам сторін, суд вважає, що необхідно ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні. Враховуючи те, що в судове засідання не з`явились всі особи, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. В силу ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що позивачка народилася [INFO] , що підтверджується копією паспорта громадянина України серія [NUMBER] (а.с. 17-18). [INFO] помер [PERSON] , вказане підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 24.10.2022 року виконавчим комітетом Селятинської сільської ради Вижницького району Чернівецької області, актовий запис 35(а.с.3). 12 листопада 2007 року [PERSON] склав заповіт у якому заповів все своє майно [PERSON] , що підтверджується копією заповіту, посвідченого секретарем виконкому Плосківської сільської ради Ліскою Г.В., зареєстрованого в реєстрі за № 45 (а.с.12). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] та складається з житлового будинку (А-1) 1989 року будівництва з господарськими будівлями та спорудами. Загальна вартість майна становить 390340,00 грн. Вказане підтверджується копією технічного паспорта виданого СГД [PERSON] (а.с.4-11). З копії витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі № 70785308 від 01.12.2022 року вбачається, що після смерті [PERSON] в Путильській державній нотаріальній конторі зареєстрована спадкова справа (а.с.33). З копії довідки №15-15/06 від 20.01.2023 року виданої Селятинською сільською радою вбачається, що за померлим [PERSON] числився житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, 1989 року побудови, який заходиться за адресою [ADDRESS] (а.с.14). З копії довідок №902-02/16 від 25.11.2022 року та №15-15/53 від 23.05.2023 року, виданих Селятинською сільською радою, вбачається, що померлий [PERSON] постійно проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Спільно з ним проживала його співмешканка [PERSON] , [INFO] . Непрацездатних осіб та осіб, які були на утримання [PERSON] , а також осіб, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині, а також пережитого подружжя немає (а.с.16). Позивачка [PERSON] своєчасно вступила в управління та розпорядження спадковим майном на протязі шести місяців, даний факт підтверджується матеріалами спадкової справи № 150/2022 Путильської державної нотаріальної контори, зокрема довідкою Селятинської сільської ради № 902/02-16 від 25.11.2022 року та заявою позивачки до державного нотаріуса від 01.12.2022 року (а.с.28-43). З копії постанови державного нотаріуса Путильської нотаріальної контори Кокарєвої Н.М. № 85/02-31 від 18.04.2023 року вбачається, що позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, яке складається із житлового будинку (А-1) з господарськими будівлями та знаходиться за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що нею не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на вказане нерухоме майно. (а.с.13). Згідно ст.ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з часу відкриття спадщини подав заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Однією з таких підстав є успадкування прав на майно, в тому числі за заповітом відповідно до ст. 1217 ЦК України. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Як видно з представлених доказів, житловий будинок з господарськими будівлями, 1989 року побудови, який знаходиться адресою: [ADDRESS] , інші особи на володіння та користування даним житловим будинком на підставах, передбачених законом, своїх прав не заявляють, придатність житлового будинку для проживання ніким не оспорюється. В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, а також якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (ст. 344, ст. 382 ч. 2, ст. 392 ЦК України). Відповідно до ст. 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" Державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі: 9) судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно; Відповідно до ст. 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, проведення технічної інвентаризації щодо зазначених об`єктів нерухомості є необов`язковим. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Приймаючи до уваги те, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріуса, суд вважає позовні вимоги позивачки [PERSON] про визнання за нею права власності на вище вказаний житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] такими, що підлягають до задоволення, оскільки за відсутності здійснення спадкодавцем за життя державної реєстрації права власності на нерухоме майно унеможливлює позивачу оформлення права на спадщину у нотаріуса. Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Outcome: approved