Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-26 00:00:00

У вересні 2022 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, уточненим у подальшому, до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» (далі ПрАТ «СК «Євроінс Україна»), [PERSON] , посилаючись на те, що 03 квітня 2022 року о 19 години 00 хвилин, [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Ford Transit», реєстраційний номер [NUMBER] , по вул. М`ясоїдівська, 30 в м. Одесі з увімкненим синім проблисковим маячком, рухаючись по другорядній дорозі, не надав транспортному засобу переваги в русі, який наближався до даного перехрестя проїзних частин по головній дорозі, внаслідок чого відбулося зіткнення з транспортним засобом марки «Citroen», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , чим порушив вимоги п.п. 16.11, 3.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі ПДР України). В результаті дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП) автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 23 червня 2022 року по справі № 521/6352/22 [PERSON] , [INFO] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850,00 грн. Позивач зазначав, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] , була застрахована у ПрАТ «СК «Євроінс Україна», яка у встановлений строк, а саме 05 квітня 2022 року прийняла від нього повідомлення про ДТП. Згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №202434760 ліміт відповідальності [PERSON] , складає 130000,00 грн. Відповідно до висновку експерта експертного транспортно-товарознавчого дослідження колісного транспортного засобу «Citroen» С4 Picasso, реєстраційний номер [NUMBER] від 25 липня 2022 року №24-23В вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля марки «Citroen» С4 Picasso, реєстраційний номер [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП, яка відбулася 03 квітня 2022 року, складає 161826,16 грн.; ринкова вартість автомобіля марки «Citroen» С4 Picasso, реєстраційний номер [NUMBER] з урахуванням пошкоджень, завданих внаслідок ДТП, яка відбулася 03 квітня 2022 року визначається рівною 56846,74 грн., а вартість відновлювального ремонту складає 249456,54 грн. Вказував, що 22 липня 2022 року ПрАТ «СК «Євроінс Україна» виплатило йому страхове відшкодування в розмірі 61201,88 грн., але не погоджуючись із сумою страхового відшкодування, він звернувся до останнього із заявою про виплату йому недоплаченої суми страхового відшкодування. Втім, відповіді на вказану заяву отримано не було та сума страхового відшкодування в повному обсязі не була виплачена. Вважає, що він має право відповідно до п. 30.2 ст. 30 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на страхове відшкодування у розмірі 104979,42 грн. (161826,16 - 56846,74), а не 61201,88 грн., яке було йому виплачено ПрАТ «СК «Євроінс Україна». Стверджував, що ПрАТ «СК «Євроінс Україна» зобов`язано йому доплатити страхове відшкодування у розмірі 43777,54 грн. (104979,42 грн. - 61201,88 грн.), що перебуває в межах ліміту відповідальності ПрАТ «СК «Євроінс Україна». Крім того, [PERSON] , як особа, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільну відповідальність, зобов`язаний сплатити йому різницю між фактичним розміром шкоди у сумі 161826,16 грн. та розміром страхового відшкодування у сумі 104979,42 грн., обов`язок зі сплати якого покладений на ПрАТ «СК «Євроінс Україна», що складає 56846,74 грн. (161826,16 грн. - 104979,42 грн.). Посилаючись на порушення своїх прав, позивач просив суд стягнути з ПрАТ «СК «Євроінс Україна» на користь [PERSON] суму страхового відшкодування у розмірі 43777,54 грн.; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] майнову шкоду в розмірі 56846,74 грн.; стягнути з ПрАТ «СК «Євроінс Україна» на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 1006,24 грн., витрати на підготовку експертного висновку у розмірі 3900,00 грн. та витрат на проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи у розмірі 5000,00 грн. Ухвалою суду від 23 вересня 2022 року по справі було відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання (т. 1 а.с. 86-87). Ухвалою суду від 29 листопада 2022 року підготовче провадження по справі було закрито, справу призначено до судового розгляду (т. 1 а.с. 153). Ухвалою суду від 31 січня 2023 року за клопотанням позивача по справі була призначена судова транспортно-товарознавча експертиза, на час проведення якої провадження по справі було зупинено (т. 1 а.с. 206-207). Ухвалою суду від 02 травня 2023 року по справі було поновлено провадження та призначено судове засідання (т. 1 а.с. 236). Позивач та його представник, діючий на підставі ордеру від 05 вересня 2022року, в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись судом у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України, надали заяву про підтримання позовних вимог, просили суд їх задовольнити в повному обсязі та розглянути справу за їх відсутністю, не заперечували проти винесення заочного рішення, Раніше надали відповідь на відзив та письмові пояснення по справі(т. 1 а.с. 82, 180-183, 191-193 т. 2 а.с. 18). Представник відповідача ПрАТ «СК «Євроінс Україна» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України. Раніше надав відзив на позов, в якому позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити в їх задоволенні у повному обсязі. В обгрунтування відзиву зазначав, що з метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу «Citroen» С4 Picasso, реєстраційний номер [NUMBER] , було проведено його огляд за участю позивача, про що складено акт огляду транспортного засобу, та 11 травня 2022 року складено звіт №17778 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, відповідно до якого ринкова вартість пошкодженого транспортного засобу «Citroen» С4 Picasso, реєстраційний номер [NUMBER] складає 149158,68 грн. Вартість відновлювального ремонту складає 209138,62 грн. (включаючи ПДВ на запасні частини та матеріали фарбування) Значення коефіцієнта фізичного зносу - 0,7%. Вартість матеріального збитку 149158,68 грн. Додатково, 24 травня 2022 року було складено висновок вартості придатних залишків №17778/1, відповідно до якого вартість транспортного засобу у пошкодженому стані складає 85956,80 грн. Вказував, що 24 травня 2022 року ПрАТ «СК «Євроінс Україна» складено розрахунок страхового відшкодування, та страховий акт по справі №49782/1/2022 на суму 61201,88 грн. та позивачу було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 61201,88 грн. Вважає, що здійснив відповідно до вимог Закону України «Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-ІV (далі Закон України №1961-ІV) виплату страхового відшкодування позивачу в сумі 61201,88 грн., ПрАТ «СК «Євроінс Україна» виконало свої зобов`язання перед позивачем у повному обсязі (т. 1 а.с. 98-100, 146, 177, 241, т. 2 а.с. 15). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у відповідності до вимог ст.128 ЦПК України (т. 1 а.с. 94, 175, 157,172, 173, 175, 176, 178, 179, 217, 218, 242, 243 т. 2 а.с. 16). У зв`язку з неявкою відповідачів та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди представника позивача, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Згідно ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи сторін, проаналізувавши і оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд вважає, що правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються розділом третім главою 82 книги п`ятої ЦК України, тому при винесенні рішення суд застосовує норми матеріального права, якими регулюються дані правовідносини. Згідно зі статтями 1166, 1167 ЦК України діє презумпція вини завдавача шкоди, тому не позивач має доводити вину, а відповідач має довести відсутність своєї вини. Встановлено, що ПрАТ «СК «Євроінс Україна» є юридичною особою та діє на підставі Статуту. З матеріалів справи вбачається, що 03 квітня 2022 року о 19 години 00 хвилин, [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Ford Transit», державний номер [NUMBER] , по вул. М`ясоїдівська, 30 в м. Одесі з увімкненим синім проблисковим маячком, рухаючись по другорядній дорозі, не надав транспортному засобу переваги в русі, який наближався до даного перехрестя проїзних частин по головній дорозі, внаслідок чого відбулося зіткнення з транспортним засобом марки «Citroen», державний номер [NUMBER] , під керуванням власника [PERSON] , чим порушив вимоги п.п. 16.11, 3.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 23 червня 2022 року по справі № 521/6352/22 [PERSON] , [INFO] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850,00 грн (т. 1 а.с. 71-72). Встановлено, що причиною зіткнення транспортних засобів стало порушення водієм [PERSON] п.п. 16.11, 3.1 ПДР України. Таким чином, вина [PERSON] в скоєнні ДТП підтверджується постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 23 червня 2022 року, Відповідно до ч. ч. 4, 6 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Отже, суд при винесенні рішення не з`ясовує обставин справи, які підтверджують вину водія [PERSON] у спричиненні механічних пошкоджень автомобілю марки «Citroen», державний номер [NUMBER] . Встановлено, що автомобіль марки «Citroen», державний номер [NUMBER] , належить позивачу на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 02 жовтня 2019 року (т. 1 а.с. 22-23). Судом встановлено, що [PERSON] скоїв ДТП керуючи транспортним засобом «Ford Transit», державний номер [NUMBER] , цивільно-правова відповідальність якого була застрахована КП «Автобаза санітарного транспорту» (м. Одеса, вул. Водопровідна,13/1 ЄДРПОУ05497324) в ПрАТ «СК «Євроінс Україна», що підтверджується полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 202434760 від 22 травня 2021 року, строком дії з 22 травня 2021 року по 21 травня 2022 року включно, із встановленим лімітом відповідальності у розмірі 130000,00 грн. (т. 1 а.с. 106). З змісту відзиву на позов вбачається, що 11 травня 2022 року за заявою ПрАТ «СК «Євроінс Україна» було складено звіт №17778 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, відповідно до якого ринкова вартість пошкодженого транспортного засобу «Citroen» С4 Picasso, реєстраційний номер [NUMBER] складає 149158,68 грн.; вартість відновлювального ремонту складає 209138,62 грн. (включаючи ПДВ на запасні частини та матеріали фарбування). Значення коефіцієнта фізичного зносу -0,7%; вартість матеріального збитку 149158,68 грн. Додатково, 24 травня 2022 року було складено висновок вартості придатних залишків №17778/1, відповідно до якого вартість ТЗ у пошкодженого стані складає 85956.80 грн. (т.1а.с.112-126). 24 травня 2022 року на підставі складеного розрахунку страхового відшкодування, та страхового акту, за заявою позивача, ПрАТ «СК «Євроінс Україна виплатило позивачу [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 61201,88 грн. (т. 1 а.с. 108-111, 127, 128). З матеріалів справи вбачається, що не погоджуючись з сумою страхового відшкодування, за заявою позивача 25 липня 2022 року було складено висновок експертного транспортно товарознавчого дослідження колісного транспортного засобу «Citroen» С4 Picasso, реєстраційний номер [NUMBER] , згідно якого вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля марки «Citroen» С4 Picasso, реєстраційний номер [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП, яка відбулася 03 квітня 2022 року, складає 161826,16 грн. (т. 1 а.с. 24-70, 74-77, 78). Відповідно до висновку експерта судової транспортно-товарознавчого експертизи колісного транспортного засобу «Citroen» С4 Picasso, реєстраційний номер [NUMBER] від 24 квітня 2023 року №24-23В вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля марки «Citroen» С4 Picasso, реєстраційний номер [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП, яка відбулася 03 квітня 2022 року, складає 161826,16 грн.; ринкова вартість автомобіля марки «Citroen» С4 Picasso, реєстраційний номер [NUMBER] з урахуванням пошкоджень, завданих внаслідок ДТП, яка відбулася 03 квітня 2022 року визначається рівною 56846,74 грн. При цьому вартість відновлювального ремонту складає 249456,54 грн. (т. 1 а.с. 222-233). Частиною першою статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Пунктом 1 частини першої статті 1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі визначеній у договорі грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Частиною 3 ст. 988 ЦК України встановлено, що страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. За змістом ст. ст. 9, 22-31, 35, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, у тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинне відповідати розміру оціненої шкоди, але, якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відтак відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Статтями 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Частиною 1 ст. 20 Закону України «Про страхування» встановлено, що при настанні страхового випадку страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. За змістом п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 9 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків). За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). При цьому, Верховний Суд у постанові від 04 грудня 2019 року в справі № 359/2309/17 вказав, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком. Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому, такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 4 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц зазначила, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України від 1 липня 2004 року №1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок із виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37 зазначеного Закону) чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, в останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування (пункт 72). Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів») (пункт 73). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди, а тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 Цивільного кодексу України та 27 Закону України від 9 лютого 2012 року №4391-VI «Про страхування» шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до пункту 33.3 статті 33 Закону № 1961-ІV водії та власники транспортних засобів, причетних до ДТП, власники пошкодженого майна зобов`язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після ДТП, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів). Особи, зазначені в цьому пункті, звільняються від обов`язку збереження пошкодженого майна (транспортних засобів) у такому стані, в якому воно знаходилося після ДТП, у разі якщо не з їхньої вини протягом десяти робочих днів після одержання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) повідомлення про ДТП його уповноважений представник не прибув до місцезнаходження такого пошкодженого майна. Згідно з пунктами 34.1, 34.2 статті 34 Закону № 1961-ІV страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про ДТП страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. За змістом пункту 36.2 статті 36 Закону № 1961-ІV страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про ДТП, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Відповідно до підпункту 37.1.3 пункту 37.1 статті 37 Закону № 1961-ІV підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт ДТП, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди. Як було встановлено судом, позивач своєчасно повідомив ПрАТ «СК «Євроінс Україна» про настання страхового відшкодування, в результаті чого 07 квітня 2022 року уповноважений представник здійснив огляд його транспортного засобу та склав перелік пошкоджень, що підтверджується протоколом огляду транспортного засобу (т. 1 а.с. 69-70). Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до п. 30.1 ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Судом встановлено, що сума страхового відшкодування, на яке має право позивач складає 104979,42 грн. (161826,16 - 56846,74). Оскільки ПрАТ «СК «Євроінс Україна» виплатило позивачу страхове відшкодування в розмірі 61201,88 грн., то ПрАТ «СК «Євроінс Україна» зобов`язано доплатити позивачу страхове відшкодування у розмірі 43777,54 грн. (104979,42 грн. - 61201,88 грн.), що перебуває в межах ліміту відповідальності. Відповідно до вимог ст.1194 ЦК України відповідач [PERSON] , як особа, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільну відповідальність, зобов`язаний сплатити позивачу [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 56846,74 грн., що складає різницю між фактичним розміром шкоди у сумі 161826,16 грн. та розміром страхового відшкодування у сумі 104979,42 грн., обов`язок зі сплати якого покладений на ПрАТ «СК «Євроінс Україна». З приводу витрат на підготовку експертного висновку у розмірі 3900,00 грн., суд вважає, що в задоволенні вказаних вимог слід відмовити у зв`язку з їх недоведеністю. При цьому, з огляду на низку тверджень сторін, що не стали предметом аналізу в даному рішенні, суд вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). За таких обставин, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд також вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Судовий збір у справі складає 1073,60 грн., які сплачені позивачем при зверненні до суду (а.с. 1).

Outcome: partial