Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-05 00:00:00

01 червня 2023 до Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява [PERSON] , за підписом представника позивача - адвоката Штабовенко Д.В., до Акційонерного товариства «СЕНС БАНК» про визнання виконавчого напису №5338 вчиненого 12.02.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною про стягнення заборгованості з [PERSON] в розмірі 11\~350,61 гривень. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що у травні 2023 року, у зв`язку із накладенням арештів на рахунки, позивачу стало відомо, що на виконанні у приватного виконавця Запорізького міського нотаріального округу Проценко Дмитра Юрійовича перебуває виконавче провадження №62139786 з примусового виконання виконавчого напису №5338 виданого 12.02.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною про стягнення з позивача на користь АТ «Альфа-Банк», яке змінило назву на АТ «СЕНС БАНК» заборгованості за кредитним договором №630933653 від 29.05.2018 року. Вважає, що спірний виконавчий напис нотаріуса вчинений з порушенням Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, оскільки виконавчий напис було вчинено на підставі кредитного договору, який нотаріально не посвідчений, документи на час вчинення виконавчого напису не свідчили про безспірність заборгованості за кредитним договором, а відтак на документі, який не передбачений переліком № 1172. Просить визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою суду № 334/4266/23 від 05.06.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в цій справі, призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, визначено сторонам строки для подачі заяв по суті спору. 26.06.2023 від представника АТ «СЕНС БАНК» Ременюк Т.О. надійшли письмові пояснення по суті спору, в яких зазначено, що позовні вимоги позивача є безпідставними, а подання позовної заяви спрямоване на ухилення від взятих на себе зобов`язань. Також зазначено, що позивач не довів належними і допустимими доказами, що розмір заборгованості за кредитним договором станом на дату вчинення нотаріусом спірного виконавчого напису був іншим. Сама по собі незгода позивача з розміром заборгованості та її розрахунком не є підставою для визнання заборгованості спірною. Також позивач не довів, що кредитний договір, на підставі якого виникла заборгованість та вчинено виконавчий напис, нотаріально не посвідчувався. На підставі викладеного просять у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Позивач та його представник в судове засідання не з`явились. 06.07.2023 року від представника позивача - адвоката Штабовенко Д.В. надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та його представника. Вимоги визначені у позовній заяві підтримує, наполягає на їх повному задоволенні. Представник відповідача АТ «СЕНС БАНК» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У письмових поясненнях по суті спору просить проводити судове засідання без участі представника Банку. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить конверт, який повернувся на адресу суду 20.06.2023 року з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», пояснень на позов до суду не подала. За таких обставин, на підставі вимог ст. 223 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін та ухвалити по справі рішення. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до статті 27\~ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Разом з тим законодавець визначив підсудність справ за вибором позивача, зокрема частина 12 статті 28\~ЦПК України передбачає, що позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання. Згідно роз`яснень, викладених у п.37 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» № 3 від 01 березня 2013 року, право вибору між судами, яким згідно із правилом загальної підсудності і правилом альтернативної підсудності підсудна справа, належить виключно позивачеві. Якщо позивач при пред`явленні позову дотримався правил територіальної чи альтернативної підсудності, суд не має права повернути позивачеві позовну заяву з мотивів не підсудності справи цьому суду. За змістом наведеного можна дійти висновку, що, не виключаючи можливість звернення позивача до суду за правилами загальної підсудності (за місцезнаходженням відповідача), альтернативна підсудність встановлює можливість звертатися до іншого суду з відповідним позовом, тобто встановлює альтернативу - можливість для позивача обрати один із двох чи більше судів. Таким чином, позови про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню можуть бути пред`явлені як за місцезнаходженням відповідача (юридичної особи), так і за місцем його виконання. Відповідно до ч.1 ст.19ЦПК\~України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Згідно ст.13ЦПК\~України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81ЦПК\~України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.76ЦПК\~України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що 12.02.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною на підставі статей 87-91\~Закону України\~«Про нотаріат» та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінетів\~Міністрів України\~№ 1172\~від 29.06.1999 був вчинений виконавчий напис №5338, яким приватний нотаріус пропонує звернути стягнення з [PERSON] , який є боржником за кредитним договором №630933653 від 29.05.2018 року, укладеним нею із АТ «Альфа-Банк» у розмірі 15634,54 гривень, за період з 01.07.2019 року по 22.11.2019 року в розмірі 10\~700,61, в тому числі: 3\~362,38 гривень - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 0,00 гривень прострочена заборгованість за комісією та процентами; 7\~180,91 гривень строкова заборгованість за сумою кредиту; 157,32 гривень строкова заборгованість за комісією та процентами. За вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31\~Закону України\~«Про нотаріат» стягнуто плату із стягувача в розмірі 650,00 гривнь, які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна заборгованість боржника становить 11\~350,61 гривень (а.с.17). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценко Д.Ю. відкрито виконавче провадження №62139786 за виконавчим написом №5338, виданим 12.02.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованість у розмірі 11\~350,61 гривень (а.с.13). Також судом встановлено та не оспорюється сторонами, що Акціонерне товариство «Альфа-Банк», код ЄДРПОУ 23494714, змінило назву на Акціонерне товариство «СЕНС БАНК», код ЄДРПОУ 23494714. Відповідно до статті 18\~ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно статті 87\~Закону України\~«Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88\~Закону України\~«Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувана на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувана на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувана раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувану можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувана до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, стате 50, 87, 88 Закону Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувана право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувана (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Для правильного застосування положень статей 87, 88\~Закону України\~«Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. За викладених обставин, у приватного нотаріуса не було правових підстав для посвідчення оскаржуваного виконавчого напису, оскільки надані відповідачем документи не підтверджують безспірність заявленої до стягнення суми боргу. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі №754/9711/14-ц, безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Вказана правова позиція також викладена у Постанові Верховного Суду України від 19 вересня 2018 року у справі № 207/1587/16. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які, згідно із відповідним Переліком, є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Безспірний борг - це борг, що визначається боржником та кредитором, і про суму якого сторони не сперечаються, тобто у разі відсутності заперечень боржника - вимога кредитора - заставодержателя вважається безспірною. Також, відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява (кредитний договір) позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. За таких обставин, оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням діючого законодавства, тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Велика Палата Верховного суду від 21.09.2021 року по справі № 910/10374/17 зробила правовий висновок про те, що кредитний договір, який не завірений нотаріально, не входить до переліку документів, по яким заборгованість може бути нарахована на підставі виконавчого напису нотаріуса. Вказане порушення є самостійною та достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Таким чином, проаналізувавши у сукупності надані докази, суд вважає позовні вимоги до АТ «СЕНС БАНК» обґрунтованими та доведеними належними та допустимим доказами, у зв`язку з чим підлягають задоволенню. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у виді сплаченого судового збору в сумі 1\~073,60 гривень. Окрім того, звертаючись до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2\~147,20 гривень. Позивачем подано заяву про повернення помилково сплачених коштів у сумі 1\~073,60 гривень. Враховуючи наведене, суд вважає, що позивач звертаючись до суду сплатив судовий збір у більшому розмірі ніж того вимагає стаття 4 Закону України «Про судовий збір», а тому надміру сплачений судовий збір у розмірі 1\~073,60 грн. підлягає поверненню позивачу з Державного бюджету України.

Outcome: approved