Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-02 00:00:00

10.04.2023 позивачка [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивує тим, що 11.07.2009 вона зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси, а рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 08.10.2020 цей шлюб було розірвано. В шлюбі у неї з відповідачем народилися троє дітей, які на даний час є неповнолітніми: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідач записаний батьком неповнолітніх дітей. У зв`язку із розпадом сім`ї діти залишилися проживати з нею, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Іркліївської сіьської ради та потребують матеріальної допомоги зі сторони відповідача, оскільки власного майна не мають. В даний час відповідач не надає в добровільному порядку коштів на утримання дітей, а тому вона вимушена звертатися до суду із позовом. Раніше він надавав деяку матеріальну допомогу дітям, а потом повідомив, щоби вона зверталася до суду із позовом. Відповідач має можливість сплачувати аліменти, оскільки є працездатним, має постійну роботу, аліменти на користь інших осіб не сплачує. На підставі вищевикладеного просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утиримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі частини його заробітку і всіх видів доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку в місяць з дня подання позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 18.04.2023 позовна заява була прийнята до розгляду та відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 09.05.2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якій відповідач зазначає про те, що позовні вимоги позивача визнає частково та погоджується сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини його заробітку і всіх інших видів доходів, але не менше 75 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно з дня подання позову до суду та до досягнення дітьми повноліття. Зазначає про те, що він на даний час знаходиться в ЗСУ. Значну частину часу, а саме не менше 10 днів на місяць, їх спільні діти проводять у його батьків: [PERSON] та [PERSON] , де повністю знаходяться на утриманні своїх баби та діда. Він регулярно сплачував позивачу аліменти, як передаючи грошові кошти особисто позивачу так і шляхом їх перерехування на картковий рахунок останньої. Згідно довідки № 132 від 01.05.2023 в/ч [NUMBER] його сума доходу за період з 01.11.2022 по 30.04.2023, без врахування аліментів, становила 202093,03 грн., тобто середній дохід за останній місяць становив: 33682,17 грн. \~ \~ \~ \~Разом з тим, позивачка працює на посаді соціальний працівник в КП «Територіальний центр соціальної допомоги Іркліївської сільської ради» та її середньомісячний дохід становить близько 6000 грн. \~ \~ \~ \~Прожитковий мінімум на одну працездатну особу з січня 2023 року становить 2684 грн., прожитковий мінімум на дитину з 6 до 18 років становить 2833 грн. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Тобто, позивачка з врахуванням прожиткового мінімуму на себе в кращому випадку зможе витрачати на трьох дітей близько: 6000 грн. : 3 = 2684 грн., або ж: 2684 грн. : 3 = 894 грн. на кожну дитину. Разом з тим, при задоволенні позовних вимог позивачки, з нього буде стягнуто аліментів на дітей у середньому розмірі: 33682,17 грн. : 2 = 16841,09 грн., що становитиме близько: 16841,09 грн. : 3 = 5613,70 грн. на кожну дитину. Таким чином, позивачка повністю усунеться від утримання дітей, та йомовірно, буде використовувати аліменти також на себе. Він зараз знаходиться в лавах ЗСУ та левова частка його заробітної плати витрачається на військове спорядження та інші цілі, пов`язані із обороною країни. Нерухомого майна та транспортного засобу він немає. Також, 17.05.2023 представник відповідача адвокат Батюк О.О. звернувся до суду із клопотанням про зобов`язання позивача надати відповіді на питання, вказані у відзиві. 02.06.2023 позивач [PERSON] подала до суду відповідь на відзив, в якому зазначила про те, що твердження відповідача у відзиві про те, що впродовж не менше 10 днів на місяць діти знаходяться на утриманні баби та діда не відповідають дійсності, оскільки діти проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. Впродовж останніх кількох місяців жодних готівкових коштів для дітей від відповідача вона не отримувала. Кошти, які перераховував відповідач їй на картковий рахунок у 2022 році має зовсім інше цільове призначення погашення кредиту. Зазначений кредит в сумі 10000 грн. був отриманий нею у 2019 році, ще в період шлюбу з відповідачем, для того, щоби відповідач мав гроші на поїздку за кордон. Всі перелічені грошові кошти нею були витрачені на погашення кредиту. Вона не має наміру витрачати майбутні аліменти на власні потреби і є передбачений ст. 186 СК України спосіб це перевіряти. Її виключно добросовісне ставлення до своїх материнських обов`язків підтверджується довідками КЗ «Іркліївський ліцей», де навчаються діти. 12.06.2023 представником відповідача адвокатом Батюком О.О. подане до суду повторне клопотання про зобов`язання позивача надати відповіді на запитання, викладені у відзиві на позов та заперечення на відповідь на відзив, відповідно до якого твердження позивача у відповіді на відзив не заслуговують на увагу. Кредит, про який вказує позивач у відповіді на відзив, брався нею самостійно та був використаний виключно на задоволення її власних потреб. Остання не надала суду жодних доказів того, що кредитні кошти були використані на поїздку відповідача за кордон. Крім того, на прохання позивача відповідач перераховував грошові кошти на погашення заборгованості позивачки по кредиту на реквізіти, вказані позивачкою, в рахунок, як його запевнила позивачка, сплати аліментів на дітей. Так, 20.09.2023 відповідач перерахував на картковий рахунок позивача 7000 грн., які були спрямовані на погашення кредиту, а 22.01.2023 відповідач перерахував 10000 грн. на картковий рахунок старшого сина позивачки [PERSON] на ті самі цілі. Крім того, просив не враховувати під час ухвалення рішення письмові докази приєднані позивачем до відповіді на відзив, оскільки додаючи докази остання не вказала про причини неможливості надання доказів разом з позовом та не просила надати додатковий строк для надання доказів. Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 12.06.2023 задоволено клопотання представника відповідача [PERSON] про зобов`язання позивача надати відповіді на питання, вказані у відзиві. 14.06.2023 до суду надійшла заява свідка із відповідями на поставлені представником відповідача питаннями. 27.06.2023 до суду надійшло клопотання представника відповідача адвоката Батюка О.О. про залишення позову без розгляду на підставі п. 9 ч. 1 ст. 257 ЦПК України. Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 27.06.2023 у задоволенні клопотання представника відповідача адвоката Батюка О.О. про залишення позову без розгляду та визнання явки позивача в судове засідання обов`язковою відмовлено. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, 14.06.2023 звернулася до суду із заявою про розгляд справи без її участі. Представник відповідача адвокат Батюк О.О. відзив на позовну заяву підтримав та пояснив, що відповідач визнає позовні вимоги позивача частково в розмірі 1/3 частини свого доходу. Вказаний розмір аліментів, на його думку, буде відповідати вимогам справедливості так як відповідач перебуває у лавах ВСУ та значну частину своєї заробітної плати витрачає на військове спорядження. Крім того, відповідач у добровільному порядку сплачував позивачу грошові кошти на утримання неповнолітніх дітей, що підтверджується відповідними квитанціями. Також, неповнолітні діти близько 10 днів в місяць перебувають у своїх баби та діда з боку батька. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06.07.2017 сторони у справі є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17.10.2012 сторони у справі також є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 26.08.2009 сторони у справі також є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с. 8). Згідно довідки виконавчого комітету Іркліївської сільської ради Черкаської області № 181 від 22.03.2023 [PERSON] зареєстрована та проживає в [ADDRESS] . Разом з нею проживають неповнолітні діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 9). Факт проживання неповнолітніх дітей із іншими особами та перебування їх на утриманні вказаних осіб, зокрема їх бабусі та дідуся з боку батька, не доведено стороною відповідача. Частиною другою статті 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно положень ч.ч. 1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. \~За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. \~За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина перша\~статті 182 СК України\~визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з частиною другою та третьою\~статті 182 СК України\~розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини.\~Мінімальний розмір\~аліментів на\~одну дитину\~не може\~бути меншим,\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до положень ст. 183 СК України частка заробітку\~(доходу)\~матері,\~батька,\~яка буде\~стягуватися як\~аліменти на\~дитину,\~визначається судом. Якщо\~стягуються аліменти\~на двох\~і більше\~дітей,\~суд визначає\~єдину частку\~від заробітку\~(доходу)\~матері,\~батька на\~їх утримання,\~яка буде\~стягуватися до\~досягнення найстаршою\~дитиною повноліття. Якщо\~після досягнення\~повноліття найстаршою\~дитиною ніхто\~з батьків\~не звернувся\~до суду\~з позовом\~про визначення\~розміру аліментів\~на інших\~дітей,\~аліменти стягуються\~за вирахуванням\~тієї рівної\~частки,\~що припадала\~на дитину,\~яка досягла\~повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є військовослужбовцем, який проходить службу у військовій частині [NUMBER] , що підтверджується довідкою про доходи від 01.05.2023 (а.с. 30). Згідно постанови від 26.02.1993 № 146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб» з\~військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань утримання аліментів провадиться з усіх видів грошового забезпечення, інших виплат, установлених законодавством, зокрема додаткової винагороди, яка виплачується на період воєнного стану, крім грошового\~забезпечення, що не має постійного характеру, та інших випадків, передбачених\~законом. Відповідно до відомостям довідки про доходи від 01.05.2023 загальна сума доходу відповідача [PERSON] за період з 01.11.2022 по 30.04.2023 становить 202093,03 грн. Отже, середньомісячна заробітна плата відповідача за відповідний період становить 33682,17 грн. без відрахування податків. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] працює в КЗ «Іркліївський центр надання соціальних послуг» Іркліївської сільської ради Золотоніського району Черкаської області та останній нарахований сукупний дохід за період з грудня 2022 року по травень 2023 рік в сумі 44056,53 грн., що підтверджується довідкою про доходи і податки від 09.06.2023 № 520 виданою виконавчим комітетом Іркліївської сільської ради Золотоніського району Черкаської області (а.с. 106 ). Отже, середньомісячна заробітна плата позивача за відповідний період становить 7342,75 грн. без відрахування податків. Також, відповідно до довідки виданої Управлінням соціального захисту населення Золотоніської районної державної адміністрації в Черкаській області № 399 від 14.06.2023 [PERSON] отримує допомогу на дітей, які виховуються у багатодітних сім`ях у розмірі 2100 грн. щомісячно (а.с. 122). Частиною третьою статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд приймає до уваги позицію сторони позивача, оскільки остання зазначає, що відповідач є працездатним, фізично здоровим, не має на утриманні інших неповнолітніх дітей або непрацездатних батьків, отримує офіційний дохід, а отже фінансово спроможний сплачувати аліменти на утримання трьох своїх неповнолітніх дітей. Суд не\~погоджується із\~твердженням представника\~відповідача про\~те,\~що аліменти\~в розмірі\~ частини\~заробітної плати\~відповідача не\~будуть відповідати\~вимогам справедливості.\~Так,\~положеннями ст.\~183\~СК України\~передбачено право\~особи,\~на утриманні\~якої перебувають\~неповнолітні дитини,\~звернутися до\~суду із\~заявою про\~видачу судового\~наказу у\~разі звернення\~з вимогою\~про стягнення\~аліментів на\~трьох і\~більше дітей\~в розмірі\~ частини\~заробітної плати\~(доходу)\~відповідача.\~Наказне провадження\~- це самостійний і спрощений вид судового провадження у\~цивільному судочинстві\~при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за\~заявою про видачу судового наказу\~особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає\~судовий наказ, який є особливою формою\~судового рішення. Отже, наказне провадження не є свідченням відсутності спірних правовідносин між сторонами, однак в силу очевидності права вимоги заявника відсутній спір про наявність самого права. Стосовно твердження представника відповідача, що відповідач належним чином виконував свій обов`язок щодо утримання дітей та перераховував на рахунок позивача грошові кошти, суд зазначає, що дійсно в матеріалах справи містяться квитанції про перерахування на рахунок [PERSON] грошових коштів у жовтні 2022 року, листопаді 2022 року, грудні 2022 року, лютому 2023 року, однак суд зауважує, що у вказаних квитанціях відсутнє посилання на цільове призначення переведених грошових коштів, що позбавляє суд можливості переконатися, що метою сплати вказаних грошових коштів дійсно є аліментні зобов`язання відповідача. У заяві свідка та відповіді на відзив позивачка стверджувала, що переведені позивачем грошові кошти вона використовувала на погашення кредиту, який вона уклала перебуваючи у шлюбі з відповідачем та в його інтересах, однак суд оцінивши надані позивачем докази, вважає, що вказаний факт також не доведений позивачем. Крім того, на переконання суду, стороною відповідача не доведений факт участі відповідача [PERSON] в утриманні дітей у іншій натуральній формі. Так, у заяві свідка позивачка стверджувала про те, що відповідач за останні півтора року подарував дітям тільки свої старі телефони та купив доньці [PERSON] - куртку. Суд зауважує, що у випадку не визнання позивачем факту участі відповідача в утриманні дітей, обов`язок спростування факту такого ухилення покладається саме на відповідача, а ні на позивача. В свою чергу, відповідачем не було надано суду жодних доказів придбання дітям одягу, техніки або продуктів харчування тощо. Відносно клопотання представника відповідача про визнання письмових доказів приєднаних позивачем до відповіді на відзив недопустимим доказами з підстав того, що всі докази позивачка повинна була надати разом із позовною заявою, суд зазначає про те, що вказані докази, відповідно до змісту клопотань відповідача про зобов`язання позивача надати відповіді на запитання, стосуються відповідей на поставлені ним питання, а тому суд їх приймає та надає оцінку. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основу відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. А тому, враховуючи, що утримання дитини є обов`язком для обох батьків, враховуючи дохід відповідача та відсутність на його утриманні інших непрацездатних осіб, дохід позивача, який недостатній для утримання трьох неповнолітніх дітей, суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі саме частини заробітної плати (доходу) відповідача, що буде відповідати вимогам розумності та справедливості. В порядку, визначеному п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Частиною першою ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1073,60 грн., оскільки позивач при подачі позову про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір». З огляду на викладене,

Outcome: approved