Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-05 00:00:00

Позивач ПАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за електроенергією. В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що відповідач мешкає за адресою: [ADDRESS] , користується електроенергією на підставі особового рахунку № [NUMBER] про користування електроенергією, але обов`язки по сплаті за використану електроенергію не виконує, у зв`язку з чим за період з 01.02.2018 по 01.01.2019 рік утворилась заборгованість в сумі 1703 грн. 19 коп. За вищевказаний період споживачем здійснено оплату за використану електричну енергію у розмірі 462,81грн. Позивач просить суд стягнути з відповідача на їх користь суму заборгованості у розмірі 1703 грн. 19 коп. за період з 01.02.2018 року по 01.01.2019 рік, а також судові витрати у розмірі 2 684 грн. 00 коп. Ухвалою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 23.03.2023 року справу передано за підсудністю до Жовтневого районного суду м.Запоріжжя. Ухвалою від 20.04.2023 року відкрито спрощене провадження у справі та призначено судове засідання. Відзив на позов та заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від відповідача до суду не надходили. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справа за його відсутності, позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився по невідомій суду причині, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином шляхом направлення судової повістки з повідомленням. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів (постановляє заочне рішення). На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Фіксування судового процесу технічними засобами звукозапису не здійснювалось на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні правовідносини, прийшовши до наступних висновків. Згідно з ч. 1ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS] , користується електроенергією на підставі договору №23904737 про користування електроенергією, укладеного між ПАТ «Запоріжжяобленерго» та відповідачем 10.02.2014 року. Позивачем надавались послуги з постачання електричної енергії на підставі Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 та Правил користування електричною енергію для населення, затверджених Постановою КМУ від 26.07.1999 № 1357, але обов`язки по сплаті за використану електроенергію відповідач не виконує, у зв`язку з чим за період з 01.02.2018 року по 01.01.2019 рік утворилась заборгованість в сумі 1703 грн. 19 коп., що підтверджується розрахунком боргу за спожиту електричну енергію. За вищевказаний період споживачем здійснено оплату за використану електричну енергію у розмірі 462,81грн. Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст. 714 ЦК України, ст.ст. 24-27 Закону України «Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 , чинних на час виникнення спірних правовідносин, правилами роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312. Згідно з п. 19 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26.07.1999, чинних на час виникнення спірних правовідносин, розрахунки населення за спожиту електроенергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показів засобів обліку. Відповідно до п. 20 Правил користування електричної енергії для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 25.07.1999 р., розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця. Пунктом 42 Правил користування електричної енергії для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 25.07.1999 р., закріплений обов`язок споживача сплачувати спожиту електричну енергію. 11 червня 2018 року набрали чинності Правила роздрібного ринку електричної енергії, затвердженні постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 312. Згідно підпункту 2 пункту 5.5.5 ПРРЕЕ споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладеного договору. Згідно до ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості у розмірі 1703 грн. 19 коп. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору, що документально підтверджені, у розмірі 2684 гривень 00 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved