Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-28 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Позивач звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого вказав, що із 26 березня 2016 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають спільних малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, у зв`язку із різними поглядами на шлюб та сім`ю, несумісністю характерів, що унеможливлює збереження шлюбу. Щодо надання строку на примирення заперечує. У зв`язку з викладеним просить шлюб розірвати. \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити; судові витрати з відповідача не стягувати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу. Дошлюбне прізвище просить не відновлювати. \~Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, приходить до висновку, що позовні вимоги\~\~ [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26 березня 2016 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб (а.с.7). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Від спільного проживання подружжя має спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.8,9). Сторони разом не проживають, шлюбних відносин не підтримують. Відповідно до\~ст. 56 СК\~кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Частинами 3, 4\~ст. 56 СК\~передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Як передбачено приписами ч. 2 ст.\~104, ч. 3 ст.\~105 СК, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Частиною 3\~ст. 109 СК\~передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч. 1 ст.\~110, ст.\~112 СК\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Спільне життя сторін не склалося, у зв`язку з чим шлюбні відносини між ними припинені. З огляду на те, що у сторін спільне життя не склалось, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім`ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (ст. 113 СК України). Відповідач просила не відновлювати їй дошлюбне прізвище - « [PERSON] », тому після розірвання шлюбу надалі іменується прізвищем, отриманим після реєстрації шлюбу з позивачем. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved