Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-16 00:00:00

17.04.2023 Служба у справах дітей Вінницької міської ради звернулась до Волочиського районного суду Хмельницької області з вищевказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що [PERSON] є матір`ю дитини [PERSON] , [INFO] . Батька у дитини немає, [PERSON] є одиноко матір`ю. дитина [PERSON] з 22.03.2023 і по теперішній час перебуває на обліку служби у справах дітей Вінницької міської ради як така, що опинилася у складних життєвих обставинах. Підставою для перебування дитини на даному обліку стало неналежне виконання матір`ю дитини обов`язків щодо виховання та утримання дитини. Мати дитини [PERSON] зареєстрована у с. Завалійки Волочиського району Хмельницької області, однак восени 2022 року разом з малолітньою донькою [PERSON] переїхала до м. Вінниця, де проживала на орендованих квартирах. Встановлено, що [PERSON] веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, не здійснює належний догляд за дитиною. У зв`язку з наведеним, позивач просить позбавити відповідачку батьківських прав відносно її малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , та передати дитину на опікування органу опіки та піклування Війтовецької селищної ради Хмельницького району Хмельницької області, а також стягнути з відповідачки аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 із всіх видів її доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до повноліття дочки, шляхом перерахування коштів на особистий рахунок дитини, відкритий у банківській установі. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, від допиту свідків відмовилась, у зв`язку із неможливістю їх прибуття до Волочиського районного суду Хмельницької області, проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи, в силу ч. 11 ст. 128 ЦПК України, повідомлена. Представник третьої особи органу опіки та піклування Війтовецької селищної ради Хмельницького району Хмельницької області в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності зазначивши, що відповідачка [PERSON] на території Війтовецької територіальної громади не зареєстрована і не проживає, у вирішенні справи покладається на думку суду. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] . Батько дитини [PERSON] записаний відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Вказане підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] , копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 00038827382 від 13.03.2023 (а.с. 9-10). Дитина [PERSON] з 22.03.2023 перебуває на обліку Служби у справах дітей Вінницької міської ради як така, що опинилася у складних життєвих обставинах. Підставою для перебування дитини на даному обліку стало неналежне виконання відповідачкою обов`язків щодо виховання та утримання дитини, а саме відповідачка не працює, веде аморальний спосіб життя, вживає спиртні напої, не створює належні житлово-побутові умови для проживання, навчання та розвитку дитини, не забезпечує дитину належним медичним доглядом, порушує право дитини на освіту, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 11-12, 15-29, 31-32). Дитина [PERSON] з 07.04.2023 перебуває у комунальному закладі «Вінницький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей». За період перебування у закладі відповідачка не відвідувала дитину жодного разу, не цікавилася її долею. До дитини приходила тітка [PERSON] та дідусь [PERSON] , який відвідує дитину регулярно, що підтверджується листом від 06.06.2023 № 131 (а.с. 70). Також, судом встановлено, що [PERSON] та її дочка [PERSON] з 25.04.2023 зняті з реєстрації за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] вибула за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується матеріалами справи (а.с. 44-46). Відповідно до висновку органу опіки та піклування Вінницької міської ради від 31.03.2023 року № 01/00/011/18383, орган опіки та піклування Вінницької міської ради вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав щодо дитини [PERSON] , [INFO] (а.с. 6-7). Правовідносини, які виникли між сторонами пов`язані з правами та обов`язками батьків та дітей, регулюються Сімейним кодексом України, Законом України «Про охорону дитинства». Відповідно до ч. 6 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Згідно з ч.ч. 1, 2, 3 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою покладення на них відповідальності. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років (ст. 165 СК України). Пунктом 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що факт ухилення батька (матері) від виховання та утримання дітей може бути підтверджений письмовими доказами (актами, листами тощо), а також показаннями свідків. Відповідно до п. 16 зазначеної постанови, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Враховуючи наведені обставини, суд прийшов до висновку, що [PERSON] ухиляється від своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, не спілкується з нею, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, не забезпечує здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, не забезпечує належно матеріально, не цікавиться нею та не проявляє до дочки належної турботи, що негативно впливає на її розвиток як на складову виховання. Вищенаведені фактори суд розцінює як винну поведінку матері по відношенню до дитини, як свідоме нехтування своїми обов`язками і байдужість до долі дочки, тому відповідачку необхідно позбавити батьківських прав відносно дитини [PERSON] , [INFO] . При ухваленні рішення суд, відповідно до вимог п. 2 Декларації прав дитини від 20.11.1959 року, враховує, що дитині повинні бути надані можливості і сприятливі умови, які б дозволили їй розвиватися розумово, морально, духовно і в соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом в умовах свободи і гідності при найвищому забезпеченні інтересів дитини. Відповідно ст.ст. 180, 181 ч. 3 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 3 ст. 166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи те, що відповідачка добровільно матеріально дочку не забезпечує, суд прийшов до висновку про необхідність стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини [PERSON] в розмірі 1/4 частини від її заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17.04.2023 і до досягнення дитиною повноліття. Разом з тим, вимога позивача про передачу дитини [PERSON] на опікування органу опіки та піклування Війтовецької селищної ради Хмельницького району Хмельницької області, задоволенню не підлягає, оскільки, як встановлено судом, малолітня дитина [PERSON] на території Війтовецької територіальної громади не зареєстрована і не проживає, тому підстав для передачі [PERSON] на опікування органу опіки та піклування Війтовецької селищної ради Хмельницького району Хмельницької області - немає, у зв`язку з чим, позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial