Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-16 00:00:00

Позивач [PERSON] 27.01.2023, через свого представника адвоката Скибу В.М. пред`явив до суду позов до Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» (далі АТ «ТАСКОМБАНК», банк) про захист прав споживачів, у якому просив визнати неправомірними дії відповідача щодо нарахування кредитних відсотків та штрафних санкцій, зобов`язати відповідача провести перерахунок боргу та оформити реструктуризацію боргу щодо кредиту, скасувати нараховані відсотки та штрафні санкції та визнати дії відповідача щодо ненадання відповіді на звернення такими, що порушують права позивача, як споживача. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що позивач уклав строковий кредитний договір з відповідачем, картковий рахунок [NUMBER] . За умовами кредитного договору позивач зобов`язався щомісячно, починаючи з наступного дня після укладання договору, здійснювати погашення кредиту та сплачувати нараховані відсотки, комісію та суму кредиту, відповідно до цих умов. До 12.12.2022 [PERSON] належно виконував зобов`язання за кредитним договором, однак згодом його стан здоров`я різко погіршився, у зв`язку із цим, його доходи суттєво скоротилися та він був неспроможний сплачувати кредит. Зокрема зазначив, що позивач переніс дві операції, які спричинили ускладнення, які вплинули на його працездатність, всі зароблені гроші, станом по день подання позову, позивач витрачає на медикаменти та медичні послуги. Більше того, позивач неодноразово звертався до банку з заявами про надання інформації про всі відкриті рахунки в АТ «ТАСКОМБАНК» та наявність у нього заборгованості, писав заяву з проханням видати йому копії його звернень та скарг поданих ним до банку через «гарячу лінію». Попри це, інформацію про наявну у позивача заборгованість відповідач надав йому не у повному обсязі, а його письмові та усні звернення до банку відповідач взагалі проігнорував. Крім цього, позивач неодноразово звертався до банку з заявами про реструктуризацію боргу, метою якої є зменшення фінансового навантаження на позивача-клієнта, у зв`язку з його скрутним становищем, однак йому в усній формі було надано графік про реструктуризацію кредиту, в якому не збігались ні суми заборгованості, ні зараховані платежі. На звернення з запитами про рух коштів по картці позивача відповідач відповіді не дає, оскільки це начебто банківська таємниця щодо безпеки клієнтів. Посилаючись на наведене, а також правовий режим воєнного стану, під час якого банк не має права нараховувати штрафні санкції та пеню, просив задовольнити позов. Ухвалою судді від 01.02.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання. 01.05.2023 від представника відповідача АТ «ТАСКОМБАНК» адвоката Запорожцева В.В. надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено про безпідставність заявлених позивачем позовних вимог. Зокрема вказано, що 29.08.2019 між відповідачем та позивачем було укладено Заяву-договір про приєднання до публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб №823/6902157-СК. Підписанням цієї Заяви-договору [PERSON] акцептував Публічну пропозицію АТ «ТАСКОМБАНК» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, яка розміщена на сайті банку і беззастережно приєднався до умов цього Договору. Також, за умовами Заяви-договору позивач просив відкрити йому поточний рахунок, виявив бажання оформити платіжну картку та встановити на його рахунок кредитний ліміт у розмірі 15000 грн, в свою чергу, позивач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, згідно з умовами Договору. Більше того, позивач погодився, що заява-договір є невід`ємними частинами Договору та підтвердив, що ознайомився зі змістом Заяви-Договору, Договору банківського обслуговування тарифами банку та повністю з ними погоджується, їх умови є зрозумілими для нього, обов`язковими для виконання та заперечення щодо них відсутні. В цей день, позивач також ознайомився з Паспортом споживчого кредиту за карткою «Велика п`ятірка», що свідчить його підпис. Отже, договір укладено між сторонами для надання [PERSON] банківських послуг щодо відкриття банківського рахунку та встановлення кредитного ліміту на ньому, та він не є кредитним договором, а є документом, що підтверджує надання йому банківських послуг, а сама по собі кредитна карта також не є кредитним договором. Оскільки сторони не перебували в кредитних відносинах, посилання позивача на порушення відповідачем Закону України «Про захист прав споживачів» та Закону України «Про споживче кредитування» є невірними. Станом на 24.04.2023 загальна заборгованість позивача перед відповідачем відсутня. Також відповідач вказав, що при укладенні правочину і здійсненні правочину позивач дотримався вимог, передбачених статтею 203 ЦК України, а тому відсутні підстави для визнання цього правочину недійсними, зокрема було узгоджено усі істотні умови договору, про які відповідач достеменно знав, що засвідчив своїм підписом. Наведене, на думку відповідача, в розумінні статті 628 ЦК України свідчить про належне виконання банком умов договору, які є обов`язковими для сторін. Твердження позивача про порушення вимог частини другої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», є безпідставним та необґрунтованим, оскільки, як уже зазначалось, між сторонами не було укладено кредитний договір, більше того, позивачу було надано усю інформацію щодо банківських послуг, позивач підписуючи усі вище перелічені документи достеменно був повідомлений та ознайомлений із нею, тому усвідомлював усі наслідки укладення таких договорів та його положень. При цьому, щодо неправомірності дій банку, скасування нарахування відсотків та реструктуризації боргу слід зазначити наступне, при підписанні Заяви-договору та інших заяв та документів, позивач ознайомившись із ними не висловлював ніяких претензій та не вважав їх пункти несправедливими, що свідчить його підпис, однак через сім років, коли настав час повертати використані на власні потреби грошові кошти (ліміт), не бажаючи цього робити, вирішив, що банком начебто порушено його права як споживача. Натомість, на підтвердження такого порушення жодного доказу суду не надав, тому ці умови не є несправедливими по відношенню щодо нього. Підсумовуючи, представник відповідача зазначив, що належне виконання банком умов договору та використання позивачем коштів кредитного ліміту у своїх цілях, а й відповідно нарахування комісії відповідно до виконання відповідачем умов договору, свідчать про відсутність порушеного відповідачем права позивача та охоронюваного законом інтересу, а відтак наведене є підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки обраний позивачем спосіб захисту не відповідає вимогам статті 16 ЦК України. Крім цього, представник відповідача вказав, що судову повістку про виклик до суду разом з додатками отримав лише 10.04.2023. 01.06.2023 представник позивача [PERSON] адвокат Скиба В.М. подав до суду відповідь на відзив, у якому він сказав, що не погоджується із доводами відзиву, оскільки банк посилається на публічну пропозицію АТ «ТАСКОМБАНК» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, яка розміщена на веб-сайті банку, однак із доданих до відзиву документів вбачається, що підписана заява-договір не містить жодної інформації про сплату процентів, неустойки, штрафу, пені тощо, відтак порядок, строки і власне самі розміри цих санкцій сторонами не узгоджені, інші документи не містять підпису позивача. Крім того, сама публічна пропозиція на укладання заяви-договору про приєднання до Публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» могла неодноразово змінюватись відповідачем з моменту підписання Заяви-договору про приєднання до публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб №823/6902157-СК. Більше того, звернення позивача до банку щодо надання інформації були повністю проігноровані, натомість роздруківка з сайту не є належним доказом, в розумінні висновків викладених у постанові ВС України від 11.03.2015 у справ №6-16цс15. Тому відсутність у заяві-договорі інформації про плату процентів, свідчить про невірне нарахування вказаних сум позивачу тому, що вказані проценти не були погоджені сторонами, а публічна пропозиція не є складовою кредитного договору №823/6902157, оскільки вона є мінливою, більше того, вона не підписана позивачем на відміну від заяви. Вище перелічене, на думку представника позивача, свідчить про непоінформованість банком позивача про умови кредитування і узгодження їх з позивачем, відтак і про недотримання частини другої статті 11 Закону України про захист прав споживачів». Також, укладений сторонами договір від 29.08.2019 не містить і строку повернення кредиту. Наданий банком розрахунок заборгованості є незрозумілим, однак з нього вбачається що договір є кредитним. Більше того, у період дії воєнного стану пунктом 18 прикінцевих та перехідних положень ЦК України позичальника звільнено від відповідальності передбаченої статтею 625 цього Кодексі, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. А відповідь на прохання позивача про реструктуризацію боргу позивач від банку так і не отримав. Посилаючись на наведе вказав, що дії банку порушують його права, оскільки банк надав позивачу продукцію неналежної якості, чим порушив його права, тому просив задовольнити позов у повному обсязі. У судовому засіданні 17.07.2023 представника позивача адвокат Скиба В.М. позов підтримав, зіславшись на обставини, які викладені в позовній заяві, однак вказав, що вимогу про визнання дій банку щодо ненадання відповіді на звернення такими, що порушують його права як споживача, не підтримує. Вказав, що позивачем отримано усю інформацію запитувану ним у банку. Представник відповідача АТ «ТАСКОМБАНК» в судове засідання 17.07.2023 не з`явився, однак 07.06.2023 надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності, у якій підтримав заперечення, викладені у раніше надісланому ним відзиві на позов та просив відмовити у позові в повному обсязі, що відповідно до частини третьої статті 211 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини. 29.08.2019 [PERSON] підписано заяву-договір про приєднання до публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб №823/6902157-СК (далі заява-договір від 29.08.2019), згідно з якою він ознайомившись з публічною пропозицією АТ «ТАСКОМБАНК» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, Тарифами ТАКОМБАНКу, просив відкрити поточний рахунок у гривні, операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронних платіжних засобів, «Ощадний рахунок» у гривні на його ім`я та виявив бажання оформити на його ім`я платіжну картку «Велика п`ятірка» тип «Mastercard World миттєва» з номером вказаним у цій заяві-договорі, а також сумою бажаного кредитного ліміту у розмірі 15000 грн. Акцептуючи публічну пропозицію АТ «ТАСКОМБАНК» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (розміщені на сайті https://tascombank.ua), на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб і беззастережно приєднався до умов договору. Погодився, що ця заява-договір, а також Тарифи банку є невід`ємними частинами Договору. Крім цього, 29.08.2019 [PERSON] підписав паспорт споживчого кредиту за картою за картою «Велика п`ятірка», якою визначено: інформацію та контакті дані кредитодавця; основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача; інформацію щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача *пільгова процентна ставка 0,00001%, базова процентна ставка 43,2% річних; порядок повернення кредиту; додаткову інформацію; інші важливі правові аспекти. Більше того, у паспорті споживчого кредиту за картою за картою «Велика п`ятірка» зазначено, що [PERSON] підтвердив отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних ним умов кредитування. Підтвердив отримання ним всіх пояснень, необхідних для забезпечення можливості оцінити, чи адаптовано договір до його потреб та фінансових ситуацій, зокрема шляхом роз`яснення наведеної інформації, в тому числі суттєвих характеристик запропонованих послуг та повних наслідків, які вони можуть мати для нього, в тому числі в разі невиконання ним зобов`язань за договором. Також, 29.08.2019 [PERSON] підписав довідку про систему гарантування вкладів фізичних осіб у АТ «ТАСКОМБАНК». Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором №83/6902157-СК від 29.08.2019 за період з 03.09.2019 по 19.04.2023, заборгованість по відсотках станом на 20.04.2023 становить 0,00 грн. 07.10.2022 [PERSON] подав голові управління АТ «ТАСКОМБАНК» заяву від 06.10.2022, у якій повідомив, що за станом свого здоров`я він не має змогу сплачувати грошові кошти за продуктом «Велика п`ятірка». У цій заяві також зазначив, що додає копію медичної документації, яка перелічена у додатках до заяви, та просив надіслати йому відповідь за заявою на його домашню адресу або у відділенні за адресою: [ADDRESS] . Також, цього ж дня, він подав голові управління АТ «ТАСКОМБАНК» ще три заяви від 06.10.2022, зокрема: у першій він просив видати йому довідку про усі рахунки відкриті в АТ «ТАСКОМБАНК», який знаходиться за адресою: вул. Шептицького, 40, м. Тернопіль; у другій просив надати усі копії заяв чи скарг які він надсилав або залишав на гарячій лінії АТ «ТАСКОМБАНК»; у третій просив надати йому виписку по рахунку за продуктом «Велика п`ятірка» за період з 01.09.2021 по 01.10.2022. Як убачається виписки по рахунку [NUMBER] клієнта [PERSON] від 07.10.2022, за період з 01.09.2021 по 07.10.2022 клієнт користувався грошовими коштами, відтак сума несанкціонованого овердрафту становить 9524,30 грн, а сума коштів на рахунку на кінець дня 07.10.2022 9524,30 грн. Крім того, до матеріалів позовної заяви позивач долучив копії медичних довідок (результатів досліджень) про стан свій стан здоров`я. Із магнітно-резонансної томографії шийного відділу хребта від 13.10.2021, виданої медичним центром «Прохелс», [PERSON] встановлено: анатомічно вузький хребетний канал (в межах 14-16 мм на рівні дужок 1.2-1.5 хребців). Вторинні дегенеративні зміни, хондром ПВХ та мінімальні вип`ячування м/дисків 1.2-1.3, 1.3-1.4 більшому сегменті 1.4-1.5. Так, з довідок комунального некомерційного підприємства «Тернопільська обласна клінічна лікарня» Тернопільської обласної ради №94, №95 та №96 від 24.02.2022 вбачається, що [PERSON] , у період з 21.02.2022 по 24.02.2022 знаходився в гастроентерологічному відділі даного медичного закладу з діагнозом хронічний гастродуоденіт. Усі ці довідки видані для пред`явлення в різні банківські установи, зокрема в ТАСКОМБАНК, А-банк та Монобанк. Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого №01960, виданої комунальним некомерційним підприємством «Тернопільська обласна клінічна лікарня» Тернопільської обласної ради 01.03.2022, [PERSON] 21.02.2022 поступив в стаціонар та 01.03.2022 був виписаний зі стаціонару, у зв`язку із встановленим діагнозом: синдром подразненого кишківника. Тріщина задньоанальна. Хронічний панкреатит, фаза нестійкої ромісії з порушенням зовнішньо секреторної функції. Хронічний гастродуоденіт І ст, фаза нестійкої ремісії, Герх ст. А, ендоскопічно позитивна. Дуоденогастральний рефлекс. Соматоформна вегетативна дисфункція з везето-вісцеральними пароксизмами. Згідно з випискою із медичної карти стаціонарного хворого №765/169, виданої комунальним некомерційним підприємством «Міська комунальна лікарня №3» Тернопільської міської ради 26.04.2022, [PERSON] перебував у стаціонарному відділенні у період з 18.04.2022 по 26.04.2022, у зв`язку із встановленим діагнозом: вегетативна соматоформна дисфункція, перманентно-пароксидальний перебіг з астено-вегетативним синдромом, вираженими явищами психастенії, інсомнічними розладами. Емоційно-лабільний розлад. Також, відповідно до виписки-епікризу із медичної картки стаціонарного хворого №10440[22], виданої травматологічним відділенням КНП «ЦМКЛ» Ужгородської міської ради, [PERSON] 15.06.2022 був госпіталізований до даного медичного закладу та виписаний 17.06.2022 із основним діагнозом змішана кондуктивна та нейросенсорна втрата слуху, не уточнена, та супутнім кіста або мукомеле носового синуса. Із мультиспіральної комп`ютерної томографії №32291 від 16.06.2022, виданої лікувально-діагнозтичного центром «Ліра», вбачається що в результаті обстеження головного мозку [PERSON] встановлено променеву картину хронічного риносинуситу, КТ ознак осередкової патології й об`ємного процесу головного мозку. Кісткових травматичних та деструктивних змін не виявлено. Ретоцеребеллярна субараноідальна киста. Водночас, із магнітно-резонансної томографії шийного відділу хребта від 07.08.2022, виданої медичним центром «Прохелс», [PERSON] встановлено: дегенеративні зміни шийного відділу хребта, остеохондроз, більше на рівні С4-С6. Помірний спондилоартроз. Дорзальні протрузії м/дисків С4-С6, С5-С6. Статичні порушення постави. Відповідно до консультаційного висновку спеціаліста Державної установи «Інститут нейрохірургії ім. акад. А.П.Ромоданова НАМН України» від 19.08.2022, [PERSON] встановлено діагноз пов`язаний з ускладненням області шийного хребця. Згідно з транскраніальним дуплексним скануванням інтракраніальних судин та екстракраніальних відділів брахіоцефальних судин (ТКДС) від 24.08.2022 [PERSON] встановлено заключення: ознаки гемодинамічної недостатності легкого ступеня басейну правої ПМА (дефіцит кровотоку до 40% відносно вікової норми); ознаки гемодинамічної недостатності легкого ступеня басейну правої СМА (дефіцит кровотоку до 20% відносно вікової норми); венозний застій в основі головного мозку; міжсегментарний перепад кровоплину (величиною 23%) правої ХА з ознаками нестійної компресії сегменту V2 з дистально зниженою компенсованою гемодинамікою. 26.08.2022 [PERSON] виставлено рахунок фактуру №42-08 за шийний кейдж Crown фіксуючими гвинтами у кількості 2 шт., загальною сумою без ПДВ 108000 грн. Консультаційним висновком спеціаліста КНП «Ужгородської міської поліклініки» Ужгородської міської ради від 28.09.2022 встановлено діагноз неуточненого розладу психіки, пов`язаного ушкодженням та дисфункцією головного мозку або соматичною хворобою. До правовідносин, які виникли між сторонами, суд застосовує такі норми права. Згідно зі статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~частин першої\~та другої\~статті 4\~Закону України\~«Про захист\~прав споживачів»\~споживачі під\~час укладення,\~зміни,\~виконання та\~припинення договорів\~щодо отримання\~(придбання,\~замовлення тощо)\~продукції,\~а також\~при використанні\~продукції,\~яка реалізується\~на території\~України,\~для задоволення\~своїх особистих\~потреб мають\~право на: 1)\~захист своїх\~прав державою; 2)\~належну якість\~продукції та\~обслуговування; 3)\~безпеку продукції; 4)\~необхідну,\~доступну,\~достовірну та\~своєчасну інформацію\~державною мовою\~про продукцію,\~її кількість,\~якість,\~асортимент,\~її виробника\~(виконавця,\~продавця)\~відповідно до\~Закону України\~"Про\~забезпечення функціонування\~української мови\~як державної"; 4-1)\~обслуговування державною\~мовою відповідно\~до Закону\~України "Про\~забезпечення функціонування\~української мови\~як державної"; 5)\~відшкодування майнової\~та моральної\~шкоди,\~завданої внаслідок\~недоліків продукції\~(дефекту\~в продукції),\~відповідно до\~закону; 6)\~звернення до\~суду та\~інших уповноважених\~державних органів\~за захистом\~порушених прав; 7) об`єднання в громадські організації споживачів (об`єднання споживачів). Пунктом 5 частини першої статті 21 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію. Банк зобов`язаний розглядати заяви (повідомлення) користувача, що стосуються використання електронного платіжного засобу або незавершеного переказу, ініційованого з його допомогою, надати користувачу можливість одержувати інформацію про хід розгляду заяви (повідомлення) і повідомляти в письмовій формі про результати розгляду заяви (повідомлення) у строк, установлений договором, але не більше строку, передбаченого\~Законом України «Про звернення громадян»\~(пункт 10 розділу 6 Положення). Відповідно до статті 626 ЦК України\~встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. При цьому, згідно зі статтею 627 ЦК України та відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зокрема, статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідного з статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Останні встановлені статтями 1048-1052, 1054 ЦК України. Відповідно до положень вказаних статей істотними умовами виступають: мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов`язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, порядок зміни і припинення дії договору, відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору. Кожна особа має право в порядку, встановленому цими Кодексами, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (частина 1 статті 4 ЦПК України, частина 1 статті 16 ЦК України). Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до статті 5 Цивільного процесуального кодексу України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. За статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) визнається право людини на доступ до правосуддя, а за статтею 13 Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою. Під способами захисту суб`єктивних прав розуміють закріплені законом матеріальноправові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав і вплив на правопорушника (пункт 5.5 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16). При цьому під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що спричиняє потрібні результати, наслідки, тобто матиме найбільший ефект по відновленню відповідних прав, свобод та інтересів на стільки, на скільки це можливо. Постановою ВС від 25.09.2019, справа № 753/2187/17, Верховний Суд роз`яснив, що як правило, особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Переважно, спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом і регламентує конкретні цивільні правовідносини. Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, суд вважає, що позов до задоволення не підлягає. Так, суд установив, що в підтвердження здійсненням банку неправомірних дій, які полягають у нарахуванні кредитних відсотків та штрафних санкцій, внаслідок яких можна б було їх скасувати, нездійснення перерахунку банком на вимогу [PERSON] за договором та реструктуризацію такого боргу, а також наявність самої заборгованості, які б порушували його права, не подано належних та допустимих доказів, які б підтверджували наявність вказаних фактів. Що стосується позовних вимог про визнання дій банку щодо ненадання відповіді на звернення такими, що порушують права позивача як споживача, суд зазначає, що у судовому засіданні представник позивача вказану вимогу не підтримав та пояснив, що уся необхідна та запитувана інформація, станом на день розгляду справи, була надана позивачу відповідачем. Із наданих представником відповідача документів вбачається, що 29.08.2019 [PERSON] було підписано декілька документів: 1) заяву-договір про приєднання до публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб №823/6902157-СК; 2) паспорт споживчого кредиту за картою за картою «Велика п`ятірка»; 3) довідку про систему гарантування вкладів фізичних осіб у АТ «ТАСКОМБАНК». Тому, суд погоджується із твердженням представника відповідача, що позивач був повністю ознайомлений та проінформований про всі умови, правила, тарифи, наслідки укладення договору та його положень, про що свідчить також відсутність заперечень з його сторони при підписанні вище перелічених документів. Більше того, інформація є доступною та зрозумілою. Також, із наданої представником відповідача інформації та розрахунку заборгованості вбачається, що заборгованість позивача перед банком, в тому числі і по відсоткам, станом на 20.04.2023 відсутня. Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, а саме рішення у справі «Трофимчук проти України» (№ 4241/03, §54, ЄСПЛ, 28 жовтня 2010 року), рішення від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України», ЄСПЛ послідовно зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід. Тому, враховуючи, що позивачем не доведено, що, внаслідок неправомірних дій відповідача у позивача виникла заборгованість перед банком, яка складається із нарахованих відсотків та штрафних санкцій, інші наведені позивачем доводи не є істотними та такими, що потребують відповіді суду. За таких обставин позов [PERSON] до задоволення не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed