Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Київської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Заява мотивована тим, що [INFO] померла мати позивача, [PERSON] . Єдиним спадкоємцем першої черги є донька [PERSON] . У зв`язку з широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти суверенітету та територіальної цілісності України МЗС України 24.02.2022 позивач змушена була виїхати за межі України. 21.10.2022 [PERSON] повернулась на Україну та звернулась до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Герасименко Н.М., однак повідомленням №21/01-16 від 26.01.2023 було відмовелено на вступ у спадщину після померлої [PERSON] у зв`язку із пропуском встановлений законом строк. Нотаріусом роз`яснено, що постановою КМУ від 24.06.2022 за № 719 «Про внесення змін до деяких постанов КМУ щодо нотаріату та державної реєстрації в умовах воєнного стану» було внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року за № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», а саме слова «на час воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється» замінено словами «перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці». За таких обставин, термін на отримання свідоцтва про право на спадщину у позивачів закінчився 02.09.2022 року (оскільки 6-місячний термін спадкування до початку воєнного стану не сплинув, то він автоматично продовжується ще на 4 місяці, і в сумі становить 10 місяців). Поновити строк для прийняття спадщини у інший спосіб, ніж в судовому порядку у позивачів можливості немає.Позивач звернулась до суду та просить суд визначити [PERSON] , додатковий строк терміном два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 23.02.2023 року відкрито провадження у справі, відповідно до положень ст.ст. 19,274 ЦПК України вирішено питання про її розгляд за правилами загального позовного провадження. Позивач про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином, як свідчать матеріали справи просить розглядати справу за її вдсутності. Не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Представник відповідача, в судове засідання не з`явився, про час, день розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення судового засідання в адресу суду не надходило, правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористався. За таких обставин, зважаючи на положення ст. ст. ст. 223,280 ЦПК України, за відсутності заперечень сторони позивача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних доказів, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Дослідивши наявні в справі докази, та надавши їм відповідну оцінку суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Солом`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 03.11.2021, актовий запис №1004, яка доводиться рідною матір`ю [PERSON] (копія наявна в матеріалах справи). Родинні зв`язки між позивачем та померлою підтверджують: свідоцтво про народження [PERSON] серія [NUMBER] , видане Печерським РАЦС від 12.11.1970, актовий запис №1860; Витяг з Державної реєстрації актів цивільного стану громадян ро державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00038446943 від 09.02.2023 виданий Деснянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (копії наявні в матеріалах справи). Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) відповідно до положень ст. 1216 ЦК України. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, як це визначено ст. 1217 ЦК України. За свого життя [PERSON] , не склала заповіт. Після смерті [PERSON] залишила спадок садовий будинок, земельну ділянку. Право власності [PERSON] на садовий будинок підтверджується договором купівлі-продажу садового будинку, посвідчено 23.12.2009 державним нотаріусом Бородянського районного державної нотаріальної контори, зареєстровано за №2-3305 (копія наявна в матеріалах справи). Право власності [PERSON] на земельну ділянку підтверджується договором купівлі-продажу садового будинку, посвідчено 23.12.2009 державним нотаріусом Бородянського районного державної нотаріальної контори, зареєстровано за №2-3309 (копія наявна в матеріалах справи). Як свідчать матеріали справи, позивач звернулась до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Герасименко Наталії Миколаївни для відкриття спадкової справи після смерті матері та прийняття спадщини. Проте нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини, що підтверджується листом №21/01-16 від 26.01.2023 (копія наявна в матеріалах справи). Позивача зазначає, що строк для подання заяви на прийняття спадщини пропущено з поважних причин, а саме у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та необхідністю виїзду за межі України. Так, зважаючи на військову агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», відповідно до Указу Президента України, затвердженого Законом № 2102-IX від 24.02.2022 року ( зі змінами) в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан. У період дії правового режиму воєнного стану встановлено обмеження руху транспортних засобів, введено комендантську годину. Впровадження воєнного стану є надзвичайними невідворотними обставинами - форс-мажором, що підтверджується висновком Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1, яким ТПП України засвідчила військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) до їх офіційного закінчення. Так, позивач була змушена виїхати за межі України у зв`язку із з військовою агресією російської федерації проти України 13.03.2022 та повернулась 21.10.2022 підтвердження міститься в паспорті громадянина України для виїзду за кордон номер [NUMBER] , виданий 04.10.2018 (копія наявна в матеріалах справи). Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України , для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини . Статтею 1272 ЦК України визначено, що у разі, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до змісту ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та Протоколи до неї є складовою національного законодавства України. За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя. Тобто Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства. Гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7 роз`яснено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутись до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст.1272 ЦК України. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Таку позицію висловив Верховний Суд України при розгляді справи № 6-1486цс15 у постанові від 04.11.2015 року та при розгляді 26.09.2012 року справи № 6-85цс12. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16, від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18. При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Так зазначив Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду 13.03.2020 р. у постанові у справі № 314/2550/17. Аналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. 76 ЦПКУкраїни докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини позивачем є поважними. З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що право позивача підлягає судовому захисту, шляхом надання додаткового строку для прийняття спадщини строком в два місяці з дня набранняцим рішенням законної сили, а відтак позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved