Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-10 00:00:00

Представник відповідача [PERSON] 27.06.2023 року звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 694/284/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання недійсним спадкового договору, визнання недійсними заповітів та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом в частині розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу. В обґрунтування заяви зазначив, що судом при ухваленні рішення у вказаній справі не вирішено питання щодо судових витрат, понесених відповідачем на правничу допомогу. Розмір витрат відповідача, які становлять 13000 грн., підтверджується Договором про надання правничої допомоги, розрахунком витрат правничої допомоги від 27.06.2023 року та квитанціями про сплату коштів адвокату. Оскільки позов задоволено лише на 20 %, просить ухвалити додаткове рішення у справі та стягнути з позивача [PERSON] 80 % судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10400 грн. Також просить стягнути з позивача 80 % сплаченого судового збору за отримання копій технічного запису судових засідань в сумі 119,20 грн., а всього 10519 грн. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 270 ЦПК України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Частина 4 ст. 270 ЦПК України передбачає, що у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з`явився. Подав заяву про розгляд справи без його участі. Просить винести додаткове рішення та стягнути витрати за надання правничої допомоги. Представник позивача [PERSON] подала заяву про проведення судового засідання без участі сторони позивача. Клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу не подала. Дослідивши матеріали заяви про ухвалення додаткового рішення та матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення в частині судових витрат на професійну правничу допомогу, оскільки при ухваленні рішення від 22.06.2023 року було вирішено лише питання розподілу судових витрат у виді судового збору. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини. Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Частинами 1, 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат. Представник відповідача [PERSON] надав суду квитанції про оплату відповідачем [PERSON] правничої допомоги на суму 13000 грн. та заявив клопотання про стягнення з позивача [PERSON] 80 % судових витрат на правничу допомогу, що становить 10400 грн. Разом з тим, позивач [PERSON] при пред`явленні позову надав суду документ про проведення розрахунку за договором про надання послуг адвоката на суму 14000 грн. (20% становить 2800 грн.) Враховуючи те, що позов [PERSON] було задоволено частково (на 20 %), то судові витрати мають бути покладені на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме з позивача на користь відповідача необхідно стягнути 10400 грн., а з відповідача на користь позивача 2800 грн. Виходячи з вимог ч. 10 ст. 141 ЦПК України суд вважає за доцільне зобов`язати сторону позивача, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю стороні відповідача: 10400 грн. - 2800 грн. = 7600 грн., звільнивши сторони від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з позивача [PERSON] на користь відповідача [PERSON] понесені нею судові витрати на правничу допомогу в розмірі 7600 грн.

Outcome: approved