Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 19.10.2022 року вироком Бориславського міського суду Львівської області відповідача визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, та призначено покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян., що становить 850 грн. Так, 31.10.2021 близько 20:45 відповідач перебуваючи біля магазину «Живчик», який розташований на вул. Івана Франка, 41 у м. Борислав Львівської області, вступив із позивачем у словесну суперечку, в ході якої на грунті раптово виниклих неприязних відносин, заподіяв позивачу тілесні ушкодження, а саме раптово наніс останньому один удар кулаком правої руки в ділянку обличчя, внаслідок чого заподіяв тілесні ушкодження у виді забійно-рваних ран на верхній губі зліва біля кута рота, на слизовій оболонці лівої шоки, закритої черепно-мозкової травми у виді струсу головного мозку, які по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що викликають короткочасний розлад здоров`ю. Зазначає, що в результаті вчинення відповідачем протиправних дій, йому заподіяна моральна шкода у вигляді моральних і фізичних страждань, відповідачем було принижено його честь і гідність, також він пережив значний фізичний біль як у момент нанесення удару так і в наступні місяці, тому позивач просить стягнути з відповідача на його користь 40000 грн. відшкодування моральної шкоди. Ухвалою від 13.06.2023 року в зазначеній справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін на 07.07.2023, встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, пред`явлення зустрічного позову. Також позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення. Дана ухвала надсилалась сторонам по справі. 05.07.2023 року відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому вказано, що позивач, який оцінив завдану йому моральну шкоду в розмірі 40000 грн., не обґрунтував та не надав достатньо доказів на підтвердження факту заподіяння йому такої шкоди у визначеному розмірі. Вказує, що обставини викладені в позовній заяву є частково надуманими, вони не відповідають дійсності. Жодних медичних документів на підтвердження цих обставин позивачем не надано, а отже такі твердження є виключно голослівними та такими, що не відповідають дійсності. Зазначає, що позов визнає частково, а саме на суму 2000 гривень, саме така сума буде повністю відповідати моральним стражданням позивача, які він зазнав від кримінального правопорушення. Відповідно до ч. 5 ст.279 ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. У відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 31.10.2021 близько 20:45 [PERSON] перебуваючи біля магазину «Живчик», який розташований по вул. Івана Франка, 41 у м. Борислав Львівської області, вступив із [PERSON] у словесну суперечку, в ході якої на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, заподіяв останньому тілесні ушкодження за наступних обставин. Реалізовуючи свій протиправний намір [PERSON] , в той же час усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх злочинних дій, перебуваючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, маючи на меті заподіяти [PERSON] тілесні ушкодження, наніс один удар кулаком правої руки в ділянку обличчя, внаслідок чого заподіяв тілесні ушкодження у виді забійно-рваних ран на верхній губі зліва біля кута рота, на слизовій оболонці лівої шоки, закритої черепно-мозкової травми у виді струсу головного мозку, які по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що викликають короткочасний розлад здоров`ю. Вироком Бориславського міського суду Львівської області від 19.10.2022 року (справа №438/1737/21) [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень. Частиною 6ст.82ЦПКУкраїни передбачено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до висновку експерта №384 від 02.11.2021, у [PERSON] виявлені тілесні ушкодження, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що викликало короткочасний розлад здоров`я. Положеннями ст. 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Згідно з ч.1ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Частиною 1\~ст. 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За правилом частини першоїстатті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися досуду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п.8, 9 ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до вимог ч. 1, п.2, 3 ч.2, ч. 3 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. У пунктах 3, 9постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди`судам роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. За загальним правилом зобов`язання з відшкодування шкоди як майнової, так і моральної є безпосереднім наслідком правопорушення, тобто порушення охоронюваних законом суб`єктивних особистих немайнових і майнових прав та інтересів учасників цивільних відносин. За своїм характером ці зобов`язання належать до недоговірних, тобто вони виникають поза межами існуючих між потерпілим і завдавачем шкоди договірних чи інших правомірних зобов`язальних відносин. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, конкретних обставин по справі, характер моральних страждань і наслідків, що наступили. Положенняст. 1167 ЦК Українимістять загальні підстави для відшкодування моральної шкоди, завданої неправомірними діями, складовими елементами яких є: шкода, протиправне діяння особи, котра її завдала, причинний зв`язок між ними, а також вина заподіювача шкоди. Перераховані підстави для деліктних зобов`язань є обов`язковими. Відсутність хоча б одного елементу виключає відповідальність за завдану шкоду. Суд вважає доведеними обставинами, що відповідач завдав позивачу шкоди, його дії були протиправними та винними, а також існує причинний зв`язок між ними. Відповідно до частин 1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди позивачу суд враховує характер правопорушення, глибину його душевних страждань, ступінь вини відповідача, оскільки внаслідок вчинення кримінального правопорушення позивач переніс стрес, знаходився на лікуванні. Враховуючи, що такий спосіб захисту цивільних прав, як компенсація моральної (немайнової) шкоди, не повинен стати засобом безпідставного збагачення потерпілої особи, розмір присудженої до відшкодування шкоди має бути не більш, аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен вести до збагачення потерпілого за рахунок винного, суд критично відноситься до суми моральної шкоди, яку просить стягнути позивач. Тому, враховуючи вимоги розумності та справедливості, а також часткове визнання відповідачем позовних вимог, суд вважає, що розмір відшкодування завданої позивачу моральної шкоди слід визначити в сумі 5000 грн. Отже, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до п. 6\~ст. 264 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно вимог\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача слід стягнути судовий збір в користь позивача в розмірі 1073,60 грн. грн На підставі наведеного, ст.ст. 15, 16, 23, 1167 ЦК України та

Outcome: partial