Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-10 00:00:00

14.04.2023 до суду надійшла заява [PERSON] від 28.04.2023 про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту здійснення [PERSON] постійного стороннього догляду на безоплатній основі за своєю матір`ю [PERSON] , [INFO] , яка є особою похилого віку та потребує постійного стороннього догляду, за відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд. Заява мотивована тим, що мати заявника - [PERSON] є особою похилого віку, якій на даний час виповнилося 82 роки та яка потребує стороннього догляду. Батько заявника помер, а інші діти [PERSON] проживають за межами с. Заруддя, що фізично унеможливлює останніх взяти участь в догляді за матір`ю, яка відмовляється залишати свій дім. На даний час заявник є єдиною особою, яка зайнята постійним стороннім доглядом за матір`ю [PERSON] , яка є пенсіонеркою, оскільки він постійно доглядає за нею, допомагає, купує необхідні ліки, контролює процес і періодичність їх вживання, купує продукти харчування, готує їжу, сплачує комунальні послуги, доглядає за господарством, оскільки [PERSON] цього робити самостійно уже не може. 08.02.2023 заявник звернувся до Центру надання адміністративних послуг Оратівської селищної ради щодо оформлення догляду за матір`ю гр. [PERSON] , однак за результатами розгляду поданої заяви від Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації (№ 6 Оратів) надійшло повідомлення, у якому зазначено, що заявник [PERSON] не має права на надання державної соціальної допомоги, оскільки середньомісячний сукупний дохід перевищує або дорівнює рівню прожиткового мінімуму для сім`ї. Юридичний факт, за встановленням якого заявник звернувся до суду, має для нього юридичне значення, оскільки породжує виникнення прав та обов`язків, визначених Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу», оскільки у квітні місяці 2023 року ним була отримана повістка про виклик до сьомого відділу Вінницького РТЦК та СП на 10.04.2023 для уточнення даних. А тому, у випадку, якщо заявника буде призвано до лав Збройних Сил України, мати [PERSON] залишиться сама, без постійного догляду, без вчасно придбаних та прийнятих ліків, без перших речей необхідності, що може призвести до летального кінця. Ухвалою суду від 05.05.2023 відкрито провадження у справі № 141/270/22 та призначено судове засідання на 08.06.2022, витребувано у Оратівської селищної ради та Центру надання адміністративних послуг Оратівської селищної ради належним чином завірені копії довідки про те, що гр. [PERSON] , [INFO] , потребує сторонньої допомоги, а також акту обстеження житлово-побутових матеріальних умов проживання. Судове засідання, призначене на 08.06.2023, не відбулось та було відкладено на 11.07.2023 у зв`язку з неявкою заявника та заінтересованих осіб. Заінтересована особа [PERSON] , будучи належним чином повідомлена про час, день та місце судового розгляду справи, в судове засідання 11.07.2023 не з`явилася. При цьому, 06.07.2023 до суду надійшло клопотання [PERSON] від 06.07.2023 про розгляд справи № 141/270/23 за її відсутності, оскільки у зв`язку із похилим віком та станом здоров`я вона не має змоги прибути до суду, наведені в заяві [PERSON] від 28.04.2023 факти і обставини підтверджує, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Заінтересована особа Оратівська селищна рада Вінницького району Вінницької області, будучи належним чином повідомленою про час, день та місце розгляду справи, в судове засідання 11.07.2023 не з`явилася, повноважного представника до суду не направила. При цьому, 26.05.2023 до суду надійшла заява селищного голови Г. Лошак № 1661/03.01-11 від 26.05.2023 про розгляд справи без участі представника селищної ради, у задоволенні заявлених вимог просить відмовити, оскільки у заяві відсутні відомості про те, протягом якого часу заявник здійснює догляд за своєю матір`ю, а також наявні інші особи, які можуть здійснювати сторонній догляд за [PERSON] , а саме її діти, які відповідно до ч. 1 ст. 172 СК України зобов`язані піклуватись про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу. Заінтересована особа Центр надання адміністративних послуг Оратівської селищної ради, будучи належним чином повідомлений про час, день та місце розгляду справи, в судове засідання 11.07.2023 не з`явилася, повноважного представника до суду не направив, причини неявки суду не повідомив, жодних заяв чи клопотань суду не подав. Заінтересована особа Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації, будучи належним чином повідомленою про час, день та місце розгляду справи, в судове засідання 11.07.2023 не з`явилася, повноважного представника до суду не направила. При цьому, 19.05.2023 до суду надійшла заява начальника управління Д. Куліди № 2253 від 15.05.2023 про розгляд справи без участі представника управління, при вирішенні заявлених вимог покладається на розсуд суду. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд, з`ясувавши думку заявника та його представника, з урахуванням конкретних обставин справи, а також наявності доказів своєчасного та належного повідомлення заінтересованих осіб про час, день та місце розгляду справи, доходить висновку про можливість розгляду справи № 141/270/23 за відсутності заінтересованих осіб та їх представників. У судовому засіданні 11.07.2023 заявник [PERSON] заявлені вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в заяві, просив суд встановити факт здійснення ним постійного стороннього догляду на безоплатній основі за матір`ю [PERSON] , яка є особою похилого віку, потребує постійного стороннього догляду, за відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд. Додатково суду пояснив, що у [PERSON] також ще є рідний син, який проживає у м. Запоріжжя з власною сім`єю, а також сестра, якій [PERSON] не є рідною матір`ю. Представник заявника адвокат Хміль В.П. заявлені вимоги також підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у заяві, та просив суд задовольнити їх повністю. Суд, заслухавши пояснення заявника та його представника, розглянувши матеріали справи № 141/270/23, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Згідно паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 13.03.1997 року Оратівським РВ УМВС України у Вінницькій області, [PERSON] народилася [INFO] , з 20.03.1997 року зареєстрована за адресою [ADDRESS] . Відповідно до пенсійного посвідчення серії [NUMBER] від 19.08.2005 року [PERSON] призначено пенсію за віком. Як вбачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Зарудянською сільською Радою Оратівського району Вінницької області, [INFO] народився [PERSON] , у графі «Батько» записано [PERSON] , у графі «Мати» - [PERSON] . Згідно паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого 04.02.1997 року Оратівським РВ УМВС України у Вінницькій області, [PERSON] , [INFO] , з 20.06.2006 року зареєстрований за адресою [ADDRESS] . Відповідно до Витягу з реєстру територіальної громади № 2023/001238598, сформованого 09.02.2023, [PERSON] , [INFO] , з 28.08.2008 зареєстрований за адресою [ADDRESS] . Згідно повідомлення про призначення компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги, Управлінням праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністраці (№ 6 Оратів) Пухначу Сергію Петровичу повідомлено, що він немає права на надання державної соціальної допомоги, оскільки середньомісячний сукупний дохід перевищує або дорівнює рівню прожиткового мінімуму для сім`ї. 08.02.2023 КНП "Оратівський центр первинної медико-санітарної допомоги" Оратівської селищної ради надано висновок № 27 про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі, згідно якого [PERSON] , [INFO] , рекомендовано соціальні послуги догляду вдома та отримання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи. Як вбачається з акту проведення обстеження сім`ї № 01 від 06.03.2023, [PERSON] , який проживає в [ADDRESS] , щоденно здійснює догляд за своєю матір`ю [PERSON] , [INFO] , та проживають разом в [ADDRESS] . Встановлення факту здійснення постійного стороннього догляду на безоплатній основі за особою похилого віку, яка потребує постійного стороннього догляду, за відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд, має для заявника юридичне значення, оскільки надає йому право, визначене ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію". Вказаний факт неможливо встановити у інший спосіб чи отримати документ на підтвердження вказаного факту, а відтак єдиним способом підтвердження останнього є встановлення його судовим рішенням. Визначаючись щодо встановлених обставин та спірних правовідносин, суд керується наступним. Приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. В силу ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна людина, права і свободи якої, викладені у цій Конвенції, порушуються, має ефективний засіб захисту у відповідному національному органі. Так, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-яку заяву, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (п. 36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 у справі "Голден проти Сполученого королівства") та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст. 13 Конвенції). Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Під юридичними фактами слід розуміти обставини, з наявністю чи відсутністю яких діюче законодавство пов`язує певні правові наслідки. У пунктах 1, 3 постанови Пленуму Верховного Суду Українивід 31 березня 1995 року №5 "Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" зазначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Як вбачається з правової позиції, викладеної в постанові Верховного суду України від 19 грудня 2018 року (справа N 540/147/17), саме по собі визнання юридичного факту в судовому порядку є непотрібним, якщо від цього факту не виникають, не змінюються чи не припиняються інші правовідносини. Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. На даний час законодавство України передбачає оформлення в органах соціального захисту постійного догляду з відповідними соціальними виплатами на догляд за такими категоріями осіб, що потребують догляду: за дітьми-інвалідами віком до 18 років; за інвалідами І групи або особами, які досягли 80-річного віку; за інвалідами І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу, які за висновком лікарської комісії медичного закладу потребують постійного стороннього догляду; та за іншими громадянам похилого віку, інвалідами, дітьми-інвалідами та хворими, які за висновком лікарсько-консультаційної комісії потребують постійного стороннього догляду і не здатні до самообслуговування. Статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що не підлягають призову на військову службу під час мобілізації, у тому числі, військовозобов`язані, зайняті постійним доглядом за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), які за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребують постійного догляду; опікуни особи з інвалідністю, визнаної судом недієздатною; особи, зайняті постійним доглядом за особою з інвалідністю I групи; особи, зайняті постійним доглядом за особою з інвалідністю II групи або за особою, яка за висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного догляду, у разі відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд; Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 17 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" відстрочка від призову на строкову військову службу за сімейними обставинами за їх бажанням надається призовникам, які мають непрацездатних батька і матір чи одинокого непрацездатного батька (одиноку непрацездатну матір) або непрацездатних осіб, під опікою, піклуванням чи на утриманні яких перебував призовник, або осіб, над якими призовник здійснює опіку чи піклування, якщо вони не мають інших працездатних осіб - громадян України, зобов`язаних відповідно до законодавства їх утримувати. Непрацездатність зазначених осіб визначається в порядку, визначеному законодавством. Частинами 1, 2 ст. 318 ЦПК України передбачено, що у заяві про встановлення юридичного факту повинно бути зазначено, який факт заявник просить встановити та з якою метою, причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів. За змістом ч. 1 ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи. Обов`язок доказування покладається на сторін, суд не може збирати докази за власною ініціативою. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно зі ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Враховуючи наведене, саме на заявника покладений обов`язок доказування факту здійснення постійного стороннього догляду на безоплатній основі за особою похилого віку, яка потребує постійного стороннього догляду, за відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд належними, достовірними, достатніми та допустимими доказами. Постійний сторонній догляд - вид догляду, яким забезпечуються інваліди із вираженими порушеннями в організмі, зумовленими професійними та загальними захворюваннями, травмами, що призводять до значного обмеження життєдіяльності, надзвичайною залежністю від постійного догляду, допомоги або нагляду інших осіб, неспроможні до самообслуговування (не можуть самостійно приймати їжу, забезпечувати гігієнічні потреби, потребують допомоги на прогулянках). Натомість, у поданій заяві від 28.04.2023 не зазначено жодних обставин про те, з яких причин неможливо заявнику одержати документ, що посвідчує даний факт у компетентному органі (Управлінні праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації). Також заявником [PERSON] не надано до суду доказів, які б підтверджували причини неможливості одержання документів відповідного компетентного органу соціального захисту, що посвідчує факт надання ним постійного догляду за матір`ю [PERSON] за відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд, не надано документів на підтвердження того, що він є надавачем соціальних послуг, або витягу з реєстру надавачів та отримувачів соціальних послуг. Окрім цього, суд зауважує, що ані заявником, ані представником заявника не надано суду належних та допустимих доказів в підтвердження зазначеного факту, у тому числі показів свідків, доказів про склад сім`ї [PERSON] , зокрема, що разом із [PERSON] не зареєстровано інших осіб (близьких родичів) працездатного віку, які можуть здійснювати за нею постійний догляд, а сам заявник є єдиною особою, яка зайнята постійним доглядом та відповідно саме він здійснює такий догляд за матір`ю (допомагає їй, купує необхідні ліки та продукти харчування, готує їжу, сплачує комунальні послуги, доглядає за господарством тощо). Також у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, відсутні відомості протягом якого часу заявник здійснює такий догляд за своєю матір`ю. Посилання заявника та його представника на акт проведення обстеження сім`ї № 01 від 06.03.2023, як на доказ підтвердження заявлених вимог, не заслуговують на увагу суду, оскільки у згаданому акті, який підписаний тільки старостою та діловодом Зарудянського старостинського округу Оратівської селищної ради, зазначено лише про те, що [PERSON] щоденно здійснює догляд за своєю матір`ю [PERSON] , [INFO] , та проживають разом в [ADDRESS] , однак не конкретизовано який саме догляд здійснює заявник. При цьому, суд звертає увагу, що згідно ч. 1 ст. 172 СК України дитина, повнолітні дочка, син зобов`язані піклуватися про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу. Поряд з цим, як установлено судом з матеріалів заяви та із пояснень [PERSON] , наданих у судовому засіданні 11.07.2023, у [PERSON] , окрім заявника, є й інші діти працездатного віку, а саме брат та сестра заявника, які не залучені до участі у справі. Відтак доводи заявника про відсутність інших осіб, які можуть здійснювати постійний догляд за [PERSON] , не підтверджені належними доказами, та зазначене, як один із визначальних фактів, унеможливлює встановлення дійсних обставин справи № 141/270/23 та відповідно задоволення заяви про встановлення юридичного факту, про який просить заявник. При цьому, суд відзначає, що інші доводи сторін, викладені ними заявах по суті справи, а також усні пояснення заявника та його представника, надані ними у судовому засіданні, не спростовують висновків суду й встановлених судом фактичних обставин справи №141/270/23 і не можуть впливати на законність даного судового рішення. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа "Серявін проти України", § 58, рішення від 10 лютого 2010 року). Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених доказів. Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. На підставі викладеного, суд доходить висновку, що у даній справі № 141/270/23, вирішуваній за заявою [PERSON] в порядку окремого провадження, відсутня юридична визначеність у цивільних правовідносинах, а формальний підхід до вирішення заявленої вимоги недопустимий. Відтак, оскільки у справі відсутні докази, які б у сукупності мали взаємний зв`язок, були належними, допустимими, достатніми на доведення заявленої заявником вимоги, правові підстави для задоволення заяви [PERSON] від 28.04.2023 про встановлення факту, що має юридичне значення, відсутні. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: dismissed