Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу із [PERSON] , зареєстрованого 07 жовтня 2017 року Мелітопольським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис 923, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося у зв`язку з втратою взаєморозуміння, в них зникла будь яка зацікавленість один до одного, втратили почуття любові та взаємоповаги, що в подальшому призвело до виникнення конфліктів та сварок між подружжям. в липні 2022 року відповідач забравши свої речі переїхав мешкати за іншою адресою до своїх батьків. Подальше спільне життя, збереження родини та примирення є неможливим, та суперечить її інтересам. Позивачка та її представник у судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені судом своєчасно і належним чином. Від представника позивачки через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи за їхньої відсутності. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Вимоги про стягнення судових витрат з відповідача не заявляють. Відповідач, повідомлений судом своєчасно та належним чином про час і місце розгляду справи шляхом направлення судового виклику на мобільний номер телефону та в додатку «Viber» про, що в матеріалах справи містяться довідки про їх доставку. Крім цього, суд здійснював виклики відповідача шляхом публікації судового виклику на офіційному сайті Судової влади України, про що в матеріалах справи містяться роздруківки про публікацію. Оскільки суд немає відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч.4 ст.223, ч.1 ст. 280 ЦПК України, тому вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Вивчивши матеріали справи і дослідивши письмові докази, суд дійшов таких висновків. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до\~свідоцтва про\~одруження серії\~ [NUMBER] ,\~виданого 07.10.2017\~рокуМелітопольським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, 07.10.2017року\~сторони зареєстрували\~шлюб,\~про що\~складено відповідний\~актовий запис\~за №923\~(а.с.9). Судом встановлено, що сім`я розпалася остаточно, спільне господарство не ведеться, бажання до примирення у сторін відсутнє. Відновити шлюб неможливо, так як, між сторонами відсутня любов, взаємна довіра і повага. Відповідно до ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Статтею 21 Сімейного кодексу України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно з ч.ч.3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 1 статті 110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі ст.111 Сімейного кодексу України суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. У даному випадку позивач вважає неможливим з моральної точки зору продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобов`язати її прийняти заходи до примирення. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. На підставі ч.1 ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і інші документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача. Разом з тим в позовній заяві позивач не заявляє клопотання про стягнення на його користь з відповідачки понесених судових витрат.

Outcome: approved