Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-11 00:00:00

У жовтні 2022 року [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява обґрунтована тим, що сімейне життя між сторонами погіршилось, спільне проживання припинилось, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожна зі сторін має протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Позивач вважає, що сім`я остаточно розпалася, її збереження неможливе та недоцільне. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 07 листопада 2022 року відкрито провадження у справі та визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 20 грудня 2022 року надано подружжю [PERSON] та [PERSON] строк для примирення протягом шести місяців. Провадження у справі зупинено до 20 червня 2023 року. 19.06.2023 від представника позивача надійшло клопотання про поновлення провадження у справі, в якому позивач наполягає на розірванні шлюбу та просить розгляд справи проводити за його відсутності та відсутності представника. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 21 червня 2023 року поновлено провадження у справі та призначено справу до розгляду на 12 липня 2023 року. У судове засідання позивач не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Відповідачка у судовому засіданні не заперечувала щодо розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення відповідачки, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 23 лютого 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кузнецовського міського управління юстиції у Рівненській області, актовий запис № 28, що підтверджується виданим повторно свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 26.08.2022. Від вказаного шлюбу у подружжя народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у подружжя не склалось у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя. Сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, примирення є неможливим. Згідно із статтею 21 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Частиною першою статті 24 СК України також встановлено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами частин третьої, четвертої статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з положеннями частини другої статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім`я фактично розпалась, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу призведе до порушення інтересів кожного з подружжя, тому наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу.

Outcome: approved