Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-10 00:00:00

08.03.2023 позов за визначеною підсудністю надійшов до суду. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. 20.11.2018 між ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» та [PERSON] (далі - страхувальник) було укладено договір обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс) АМ/8671856, забезпечений транспортний засіб марки «ВАЗ» д.н.з. [NUMBER] . 10.03.2019 о 20:30 в м. Запоріжжі, по вул. Ладозька, 8, сталась дорожньо транспортна пригода (далі - ДТП) за участю забезпеченого транспортного засобу марки «ВАЗ» д.н.з.\~ [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та транспортного засобу марки «Део» д.н.з.\~ [NUMBER] . Внаслідок якої було пошкоджено транспортний засіб марки «Део» д.н.з.\~ [NUMBER] , з вини відповідача. Цивільно правова відповідальність якого, як водія забезпеченого автомобіля марки «ВАЗ» д.н.з. [NUMBER] , була застрахована у ПрАТ\~«Страхова компанія «Арсенал Страхування» відповідно страхового поліса №\~АМ/8671856 від 20.11.2018. Так, винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. ст. 124, 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), визнано [PERSON] , який керував автомобілем ВАЗ» д.н.з. [NUMBER] , що підтвержується постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя по справі № 334/1909/19 від 25.03.2019, постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя по справі № 334/1907/19 від 09.04.2019. При цьому, за умовами полісу № АМ/8671856, на підставі страхового акту №\~109.00353619 від 20.03.2019, заяви про страхове відшкодування та зібраних документів, розмір виплати за пошкоджений транспортний засіб марки «ВАЗ» д.н.з. [NUMBER] , становить 8\~919, 59 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 21.03.2019 № 9994705. У зв`язку із тим, що відповідач керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, то ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» має право зворотної вимоги (регресу) до [PERSON] , на загальну суму 8\~915, 59 грн. Таким чином, ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» сплатило за ремонт автомобіля марки «Део» д.н.з. [NUMBER] страхове відшкодування в розмірі 8\~915, 59 грн., що підтверджується страховим актом № 109.00353619 1 від 20.03.2019 та платіжним дорученням № 9994705 від 21.03.2019, загальна сума позову складає 8\~915, 59 грн. Ухвалою суду від 13.03.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін, відповідачу надано строк для подачі відзиву, а позивачу відповіді на відзив. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Заперечень щодо ухвалення судом заочного рішення не подав. Лише, вказавши в позовній заяві, про розгляд справи без його участі, раніше заявлені вимоги підтримав. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов та заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не подав. З огляду на викладене та при відсутності заперечень сторони позивача, суд ухвалив провести розгляд справи на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення, оскільки згідно ст.\~281 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), якщо відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин та не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. При вирішені питання щодо розгляду справи в заочному порядку суд виходив з того, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається в першу чергу на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Дослідивши письмові матеріали справи відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено. 20.11.2018 між ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» та [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс) АМ/8671856, забезпечений транспортний засіб марки «ВАЗ» д.н.з. [NUMBER] . 10.03.2019 о 20:30 в м. Запоріжжі, по вул. Ладозька, 8, сталась дорожньо транспортна пригода (далі - ДТП) за участю забезпеченого транспортного засобу марки «ВАЗ» д.н.з.\~ [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та транспортного засобу марки «Део» д.н.з.\~ [NUMBER] . Внаслідок якої було пошкоджено транспортний засіб марки «Део» д.н.з.\~ [NUMBER] , з вини відповідача. Цивільно правова відповідальність якого, як водія забезпеченого автомобіля марки «ВАЗ» д.н.з. [NUMBER] , була застрахована у ПрАТ\~«Страхова компанія «Арсенал Страхування» відповідно страхового поліса №\~АМ/8671856 від 20.11.2018. Винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. ст. 124, 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), визнано [PERSON] , який керував автомобілем ВАЗ» д.н.з. [NUMBER] , що підтверджується постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя по справі № 334/1909/19 від 25.03.2019, постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя по справі № 334/1907/19 від 09.04.2019. У зв`язку із тим, що відповідач керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, то ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» має право зворотної вимоги (регресу) до [PERSON] , на суму 8 915, 59 грн. За умовами полісу № АМ/8671856, на підставі страхового акту №\~109.00353619 від 20.03.2019, заяви про страхове відшкодування та зібраних документів, розмір виплати за пошкоджений транспортний засіб марки «ВАЗ» д.н.з. [NUMBER] , становить 8 915, 59 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 21.03.2019 № 9994705. ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» сплатило за ремонт автомобіля марки «Део» д.н.з. [NUMBER] страхове відшкодування в розмірі 8 915, 59 грн., що підтверджується страховим актом № 109.00353619 1 від 20.03.2019 та платіжним дорученням № 9994705 від 21.03.2019, загальна сума позову складає 8 915, 59 грн. Відповідно до положень статті 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Згідно зі ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування у повному обсязі. До збитків відносяться витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до частин першої та другої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. З огляду на зазначені положення статті 509 та з урахуванням приписів статей 11, 22, 599, 1166 - 1168 ЦК України факт завдання особі шкоди, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах з особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такого роду шкоди не пов`язане з виконанням цими особами обов`язків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов`язання. Воно виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка завдала шкоду. Сторонами деліктного зобов`язання класично виступають потерпілий (кредитор) і особа, яка завдала шкоди (боржник). За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України). Разом з тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок. Так, відповідно до статті 999\~ЦК\~України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 1 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961 - IV). Метою\~здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон №\~1961-IV (стаття 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону № 1961-IV). Згідно зі статтею 6 цього Закону страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно - правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. За змістом статей 9, 22-31, 35, 36 Закону № 1961-IV настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. З огляду на зазначене, сторонами договору обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому, договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу. Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про\~страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, межах фактичних виплат, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у повній мірі виплаченого відшкодування. За змістом статті 1194 ЦК України в системному зв`язку зі статтею 993 цього Кодексу можна дійти висновку про те, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виник обов`язок з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. В даному випадку позивач здійснював виплату страхового відшкодування на підставі умов договору добровільного страхування. У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6 691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фактичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими вії страхового відшкодування (страхової виплати). Аналогічна правова позиція викладена у постанові ВС від 17 лютого 2020 року по справі №\~648/4308/16-ц. Жодних належних та допустимих доказів на спростування встановлених судом обставин стороною відповідача до суду не надано. Судом враховується, що згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК\~України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Із урахуванням встановлених вище обставин справи, суд вважає доведеними твердження позивача, наведені в обґрунтування позовних вимог, та вбачає достатність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача в порядку регресу суми страхування відшкодування у розмірі 8\~915, 59 грн. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається із матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду з даним позовом було сплачено судовий збір у розмірі 2481, 00 грн. З огляду на наведене, вказана сума судового збору з відповідача на користь позивача підлягає стягненню. На підставі викладеного,

Outcome: approved