Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-16 00:00:00

АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося в суд із позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 57 084 грн. 08 коп. та судового збору в розмірі 2684,00 грн. Мотивуючи свою заяву тим, що відповідно до Заяви б/н від 01.07.2010 року відповідач [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який в подальшому збільшився до 50 000 гривень. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, у зв`язку із чим станом на 09.02.2023 року має заборгованість в розмірі 57 084,08 гривень, яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 48 775,38 грн., заборгованість за простроченими відсотками - 8308,70 грн., яку позивач просить стягнути в судовому порядку, а також відшкодувати судові витрати по справі. Ухвалою суду від 07 квітня 2023 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. В ухвалі про відкриття провадження від 07 квітня 2023 року відповідачу було наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Відзиву на позовну заяву від відповідачів до суду не надходило. Відповідач вважається належним чином повідомлений про розгляд справи відповідно до п.1 ч.8 ст.128 ЦПК України. Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що застосовуючи положення ч.4 ст. 10 Цивільно-процесуального кодексу України, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи, ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; передбачає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами,утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу,та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людиниу справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A.v.Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Згідно ч.8 ст. 178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. З урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд вважає за можливе вирішити справу за наявними доказами, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи. У встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи з викликом сторін, позивач - не подав. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.07.2010 року [PERSON] підписав анкету-заяву, в якій зазначено, що ця заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складають між ним та банком договір про надання банківських послуг (далі - кредитний договір), що підтверджується підписом відповідача у заяві, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді (а.с. 25). По суті, вказаний договір є договором приєднання в розумінні ч. 1 ст. 634 ЦК України, якою визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, що може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Як слідує з довідки АТ КБ «ПРИВАТБАНК», банком здійснено випуск кредитної картки за кредитним договором б/н від 01.07.2010 за № [NUMBER], тип картки Картка Універсальна, із встановленням строку її дії до 07/16, після чого видані наступні кредитні картки № [NUMBER] , карта універсальна Gold термін дії 05/19, карта універсальна Gold термін дії 03/22, що є свідченням того, що договір є діючим (а.с.24).. Відповідно до п.п. 2.1.1.2.3 умов та правил, [PERSON] надав свою згоду на прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, його встановлення та зміну за рішенням чи ініціативою банку. Судом встановлено, що 01.07.2010 року [PERSON] в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» було відкрито картковий рахунок та встановлено кредитний ліміт в розмірі 5000,00 грн. на картковий рахунок - емітовану банком кредитну картку. При цьому, як слідує з довідки про зміну умов кредитування, за картковим рахунком відповідача кредитний ліміт неодноразово змінювався, а саме: збільшено до 50 000,00 грн - 22.03.2021, зменшено до 0 грн - 26.12.2022 (а.с.23). Активно користуватись кредитними коштами відповідач почав з 19.10.2012 що слідує з розрахунку заборгованості та виписки за договором (а.с. 66-180). До анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку від 01.07.2010, позивачем долучено довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» та паспорт споживчого кредиту від 01.07.2010 за типами обслуговування карток Універсальна, Універсальна Gold, Platinum, MC World Black Edition, Visa Signature, MC WorldElite, Visa Infinite, підписані відповідачем [PERSON] , та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, розміщених на офіційному веб-сайті https://privatbank.ua/terms/ (а.с.26-30). Відповідно до п.п. 2.1.1.2.6 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість зміни тарифів та інших умов обслуговування рахунків. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватися банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в Умовах та правилах надання банківських послуг . У паспорті споживчого кредиту, який містить підпис відповідача, визначені сума кредитного ліміту за типом кредитування з використанням кредитної картки Універсальна до 50000,00 грн, базова відсоткова ставка в межах пільгового періоду 42,0% річних, тип процентної ставки фіксована, строк дії кредитного ліміту, що відповідає строку дії карти, порядок погашення заборгованості (а.с.26-30). Так, з розрахунку заборгованості за кредитним договором та виписки за договором вбачається, що відповідач активно почав користуватися кредитними коштами з 27.08.2021, , збільшуючи та зменшуючи кредитний ліміт.. Згідно з наданими банком розрахунками, заборгованість [PERSON] за кредитним договором б/н від 01.07.2010 станом на 09.02.2023 року має заборгованість в розмірі 57 084,08 гривень, яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 48 775,38 грн., заборгованість за простроченими відсотками - 8308,70 грн (а.с.5-21). Між сторонами виник спір щодо належного виконання відповідачем кредитних зобов`язань та наявності правових підстав для стягнення заборгованості в судовому порядку. Вирішуючи спір в межах заявлених вимог з дотриманням принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд виходить з наступного. Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як визначено ч. 1 ст. 625 ЦК України, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, у даному випадку відповідно до умов договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускається, за винятком випадків, передбачених законом. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав та обов`язків сторін, на боржника покладено цивільно-правовий обов`язок з повернення отриманих кредитних коштів, якому відповідає право вимоги кредитора (ч.1 ст. 509 ЦК України) вимагати їх повернення. Як видно з матеріалів справи, сторони уклали кредитний договір, зі свого боку позивач свої зобов`язання, передбачені цим договором, виконав у повному обсязі, надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами в межах встановленого кредитного ліміту, тоді як відповідач покладені на нього зобов`язання не виконав і в установлені договором строки грошові кошти на погашення кредиту не вносив в результаті чого, станом на 09.02.2023 утворилася заборгованість за кредитом та відсотками за користування кредитом, що у загальному розмірі становить 57 084,08 грн, яка не погашена до теперішнього часу, а тому відповідач зобов`язаний її погасити. Надані докази, а саме анкета-заява, довідка про умови кредитування та паспорт споживчого кредиту, які містять підпис відповідача, розрахунок заборгованості та виписка за договором, суд вважає належними доказами, оскільки обґрунтовують вимоги в межах заявлених позовних вимог, де також враховано період порушення боржником умов договору, часткове погашення ним заборгованості. За даних обставин, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог із стягненням з [PERSON] на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованості за кредитним договором б/н від 01.07.2010 станом на 09.02.2023 року має заборгованість в розмірі 57 084,38 гривень, яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 48 775,38 грн., заборгованість за простроченими відсотками - 8308,70 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, згідно ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача 2684,00 грн. в рахунок відшкодування судового збору (а.с.1).

Outcome: approved