Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-04 00:00:00

22.02.2023 представник позивача [PERSON] - адвокат Мельник А.В. подав до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області позовну заяву до [PERSON] , в якій просить розірвати шлюб між сторонами, який зареєстрований 25.08.2015 Запитівською селищною радою Кам`янка-Бузького району Львівської області, актовий запис №14. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 25.08.2015 вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу у них є неповнолітня донька [PERSON] , [INFO] .. Сімейне життя з відповідачем не склалось через відсутність розуміння з його сторони, проявів неповаги до неї як до дружини. Це призвело до того, що перебування у шлюбі стало неможливим та суперечить її інтересам. Вважає, що подальше сумісне життя і збереження їх сім`ї є неможливими, що є підставою для розірвання їх шлюбу. Разом не проживають. Ухвалою суду від 27.04.2023 відкрито спрощене позовне провадження в справі з викликом сторін та призначено судове засідання. 18.05.2023 [PERSON] подав відзив на позовну заяву, в якому не заперечив проти розірвання шлюбу, однак заперечив підстави вказані позивачем в позовній заяві щодо припинення шлюбних відносин. У судове засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явилися, однак представник позивача подав заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи без його участі, щодо розірвання шлюбу не заперечив. З урахуванням заяв сторін у справі про розгляд справи без їх участі, суд вирішив розглядати справу на підставі наявних у ній матеріалів. Водночас у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. 25.08.2015 Запитівською селищною радою Кам`янка-Бузького району Львівської області, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 14, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 25.08.2015. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] (а.с.4). У шлюбі в сторін по справі народилась одна дитина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 11.04.2018 (а.с.5). Позивач [PERSON] вказуючи, що спільне життя і збереження її шлюбу з відповідачем є неможливим і суперечить її інтересам, звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. Встановивши дійсні обставини справи, дослідивши докази позивача на обгрунтування заявлених вимог, враховуючи відзив відповідача, який не заперечив щодо розірвання шлюбу, суд вирішуючи сімейний спір між сторонами, виходить з наступних мотивів та норм права. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Водночас принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі. Так, згідно з ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування зокрема до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. У відповідності до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. У свою чергу підстави для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя визначені ст. 112 СК України, положеннями якої встановлено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. А ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 2015. Від даного шлюбу мають одну малолітню дитину. Однак подружжя припинило шлюбні відносини і їх шлюб набув формального значення, що стало причиною позову про розірвання шлюбу. Обставини життя подружжя, зокрема прояви неповаги відповідача до позивача, як до дружини, відсутність взаємопорозуміння між ними, відсутність в подружжя бажання примиритись та зберегти сім`ю дають підстави ввжати, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами є неможливим, а подальше існування шлюбу суперечитиме інтересам кожного з подружжя на створення нової сім`ї, а також створюватиме невизначеність у правах та обов`язках подружжя. Відтак суд дійшов висновку, що є підстави для розірвання шлюбу між сторонами, а тому позов підлягає до задоволення. Відповідно до статті 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи положення ст. 113 СК України, суд вважає за необхідне залишити позивачці прізвище [PERSON] .

Outcome: approved