Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-13 00:00:00

У липні 2022 року Товариство з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» (далі по тексту - позивач) звернулось до Солом`янського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач), в якому позивач просить суд: - стягнути з [PERSON] на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» сплачене страхове відшкодування у порядку суброгації в сумі 86 456,34 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що 29 листопада 2021 року у місті Києві на бульварі Лесі Українки сталась дорожньо-транспортна пригода, а саме: [PERSON] , керуючи автомобілем «Chevrolet Aveo», номерний знак [NUMBER] , допустила зіткнення з транспортним засобом «Toyota Camry», номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Автомобіль «Toyota Camry», номерний знак [NUMBER] був застрахований Товариством з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» за договором добровільного страхування транспортного засобу №209.21.2616747 від 05 липня 2020 року, відповідно до умов якого страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода. Відповідно до рахунку-фактури №0000027234 від 02 грудня 2021 року, виданого Товариством з обмеженою відповідальністю «АВТОСАМІТ ЛТД» вартість ремонту автомобіля «Toyota Camry», номерний знак [NUMBER] складає 51 456,34 грн. Відповідно до рахунку на оплату №0000000108 від 01 грудня 2021 року, виданого Фізичною особою - підприємцем [PERSON] , вартість деталей вказаного вище автомобіля складає 35 000,00 грн. Постановою Печерського районного суду міста Києва від 15 червня 2021 року [PERSON] було визнано винною за статті 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а провадження закрито за закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності. Позивач відповідно до умов укладеного договору страхування здійснив виплату страхового відшкодування за пошкоджений автомобіль «Toyota Camry», номерний знак [NUMBER] , у розмірі 86 456,34 грн. З огляду на відсутність даних про страхування транспортного засобу відповідача, позивач просив стягнути з [PERSON] на свою користь суму страхового відшкодування в розмірі 86 456,34 грн. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29 липня 2022 року для розгляду зазначеної справи визначено головуючого суддю Митрофанову А.О. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 08 серпня 2022 року відкрито провадження у справі, вирішено здійснити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, а також встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення копії ухвали суду подати відзив на позовну заяву у відповідності до статті 274 ЦПК України. Так, з матеріалів справи вбачається, що копію ухвали про відкриття провадження у справі, позовну заяву з доданими до неї документами відповідачу направлено рекомендованим листом з рекомендованим повідомленням (штрих-код Укрпошти 0311331582668) на адресу її зареєстрованого місця проживання, проте, відповідно до довідки відділення поштового зв`язку копія ухвали суду разом з доданими до неї документами, не вручені та повернуті на адресу суду з відміткою відділення поштового зв`язку «за закінченням терміну зберігання», причина повернення «адресат відсутній за вказаною адресою». Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Згідно частини 8 статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням частини 1 статті 280 ЦПК України. Суд, дослідивши наявні матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне. Як вбачається з матеріалів справи, 05 липня 2021 року між Товариством з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» та [PERSON] було укладено договір страхування № 209.21.2616747, відповідно до умов якого страхова сума складає 1 001 000,00 грн, франшиза - 0,00 грн, строк дії періоду страхування з 05 серпня 2021 року по 04 серпня 2022 року. Предметом даного договору були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням, зокрема, транспортним засобом «Toyota Camry», державний номерний знак [NUMBER] , кузов № [NUMBER] , 2020 року випуску. У відповідності до умов вказаного договору страхування позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити страхове відшкодування. Під страховим ризиком визнається, зокрема дорожньо-транспортна пригода. Так, відповідно до наявної в матеріалах справи копії постанови Печерського районного суду міста Києва від 15 червня 2022 року у справі №757/66290/21-п, судом було встановлено, що [PERSON] 29 листопада 2021 року о 13 годині 40 хвилин по бульвару Лесі Українки (е/о №1), керуючи автомобілем марки «Шевроле», державний номерний знак [NUMBER] , порушила пункти 2.3б), 10.3 Правил дорожнього руху України, а саме: не врахувала дорожньої обстановки, під час перестроювання не дала дорогу автомобілю, що рухався в попутному напрямку, по тій смузі, на яку вона мала намір перестроюватись, внаслідок чого здійснила зіткнення з транспортним засобом марки «Тойота», державний номерний знак [NUMBER] . Постановою Печерського районного суду міста Києва від 15 червня 2022 року, яка набрала законної сили 29 червня 2022 року, вина [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення доведена, а провадження у справі закрито за закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності. Згідно частини 6 статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. 01 грудня 2021 року, власником автомобіля «Toyota Camry», номерний знак [NUMBER] , [PERSON] подано до страховика Товариства з обмеженою відповідальністю «Експрес Страхування» повідомлення про настання страхового випадку - дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до наявної в матеріалах справи копії довідки №3021336401093921 про дорожньо-транспортну пригоду Управління патрульної поліції в місті Києві підтверджено, що 29 листопада 2021 року о 13 години 40 хвилин відбулась дорожньо-траснпортна пригода за участю автомобіля «Toyota Camry», номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «Chevrolet Aveo», номерний знак [NUMBER] . Також, у довідці зазначено, що дорожньо-траснпортна пригода сталась внаслідок порушення [PERSON] пунктів 2.3. б, 10.3 Правил дорожнього руху України. Відповідно до рахунку-фактури №0000027234 від 02 грудня 2021 року, виданого Товариством з обмеженою відповідальністю «АВТОСАМІТ ЛТД» вартість ремонту автомобіля «Toyota Camry», номерний знак [NUMBER] складає 51 456,34 грн. Відповідно до рахунку на оплату №0000000108 від 01 грудня 2021 року, виданого Фізичною особою - підприємцем [PERSON] , вартість деталей вказаного вище автомобіля складає 35 000,00 грн. Відповідно до страхових актів №3.21.5856-1 від 03 грудня 2021 року та №3.21.5856-2 від 24 грудня 2021 року дорожньо-траснпортна пригода визнана страховим випадком та прийнято рішення щодо виплати [PERSON] суми страхового відшкодування у розмірах 51 456,34 грн та 35 000,00 грн. Згідно наявних в матеріалах справи копій платіжних доручень №2694 від 03 грудня 2021 року та № 2796 від 28 грудня 2021 року, Товариство з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» здійснено перерахування на рахунок ТОВ «Автосаміт ЛТД» та ФОП [PERSON] грошових коштів в сумі 51 456,34 грн та 35 000,00 грн відповідно. За даними централізованої бази даних МТСБУ відповідальність власника транспортного засобу «Chevrolet Aveo», номерний знак [NUMBER] , пошук за VIN: [NUMBER] на момент дорожньо-транспортної пригоди застрахована не була, у зв`язку з чим позивачем на адресу [PERSON] направлено претензію про відшкодування №3.21.5856 від 07 лютого 2022 року, яка до теперішнього часу залишена без задоволення останньою. Вказані вище обставини стали підставою для звернення до суду з цим позовом. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого. Відповідно до статті 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року №1961-IV (далі по тексту - Закон України від 01 липня 2004 року №1961-IV) до шкоди, заподіяної в результаті ДТП майну потерпілого відноситься шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого. Відповідно до частини 1 статті 990 Цивільного кодексу України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Згідно вимог підпункту 33.1.4 пункту 33.1. статті 33 Закону України від 01 липня 2004 року №1961-IV, у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. Згідно з частинами 1 та 2 статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно пункту 1 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно з вимогами статті 1192 Цивільного кодексу України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За правилом пункту 1 частини 2 статті 22 Цивільного кодексу України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до статті 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідної за завдані збитки. Такий перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгацією. Під час суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає, відбувається заміна кредитора: потерпілий, яким є страхувальник або вигодонабувач, передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Наведене свідчить, позивачем Товариством з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» правомірно заявлено вимогу до відповідача з приводу відшкодування матеріальної шкоди в сумі 86 456,34 грн, що є сумою страхового відшкодування, сплаченою позивачем за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, та яка підлягає стягненню в порядку суброгації з відповідача, як особи, винної у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди. Згідно частини 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У відповідності до частини 3 статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із частинами 1, 7 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року, принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін. Відповідач процесуальним правом подання відзиву на позовну заяву, не скористався, тому доводи позивача відповідачем не спростовано. Відповідно до частини 8 статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналізуючи вищевикладене та надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. У відповідності до частини 1 статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2481,00 грн.

Outcome: approved