Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом. Позов обґрунтовує тим, що вона перебувала у зареєстрованому з відповідачем шлюбі з 31.10.2012, який рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28.11.2016 було розірвано. У шлюбі в них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28.03.2022 року ухвалено стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з 25.01.2022 року і до досягнення дитиною повноліття. Зазначає, що у відповідача збільшилась заробітна плата, а також на даний час сума стягуваних на утримання доньки аліментів є занадто низькою, оскільки змінився прожитковий мінімум для дітей відповідного віку. Посилаючись на викладене, позивач, просить суд, змінити спосіб стягнення аліментів, який було встановлено рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28.03.2022 року з 1500 грн. щомісячно на частку заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді від 21.03.2023 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі. Відзиву від відповідача на адресу суду не надходило. Представник позивача [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. У відповідності до вимог ч.2ст.247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За погодженням представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам\~ст. 280 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З матеріалів справи судом встановлено, що сторони у справі є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції у Волинській області (а.с. 7). Шлюб між сторонами розірвано на підставі рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28.11.2016 року (а.с.3). Рішенням Луцького міськрайонного суду від 28.03.2022 року вирішено стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1500 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25.01.2022 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.5-6). З постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 02.09.2022 року винесену старшим державним виконавцем першого відділу ДВС у м.Луцьку П`ясецьким Р.В. вбачається, що [PERSON] працює у ТзОВ «Кромберг енд Шуберт Україна ЛУ», на посаді завантажувач-вивантажувач (кабельних матеріалів), за період з грудня 2022 року по травень 2023 року отримав заробітну плату в розмірі 143726,43 грн. З Довідки Департаменту соціальної політики вбачається, що [PERSON] перебуває на обліку в департаменті соціальної політики, як одержувач державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї з 01.02.2023 по 31.07.2023 року. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В силу\~ст.180СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3\~ст.181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Так,\~ст.192 СК України\~передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст.181,\~192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст.ст.183,\~184СК України\~за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодексУкраїни\~передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3ст.181СК України). Стаття 192 СК України\~тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.ст.181,192 СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Такий висновок також узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс-13, яка відповідно до ч.4\~ст.263 ЦПК України\~врахована судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, відповідно до якої вимоги зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватись, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182 - 184 СК України, не може обумовлюватись разовим її здійсненням й відповідно з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями\~ст.192СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження. Позивач, як одержувач аліментів в інтересах дитини, довела свої вимоги щодо необхідності збільшення розміру аліментів у зв`язку з зміною прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, підвищенням цін на продовольчі та непродовольчі товари, потребою дитини в соціальному розвитку та навчанні, на що необхідні матеріальні витрати, якими позивач не може забезпечити в повній мірі. Враховуючи, що відповідач є здоровою, працездатною людиною, з урахуванням встановлених обставин, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, зважаючи на обов`язок обох батьків утримувати своїх дітей, імперативну норму про можливість зміни розміру стягнення аліментів, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги ґрунтуються на положеннях\~Сімейного кодексу України, відповідають інтересам дітей, їх рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до п.23\~Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. Оскільки позивач за даною категорією справ звільнена від сплати судового збору, відповідно до ч. 6\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 1073,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved