Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-10 00:00:00

13 жовтня 2021 року до Солом`янського районного суду міста Києва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання договору недійсним. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 28 жовтня 2021 року вищевказану цивільну справу передано на розгляд до Дарницького районного суду міста Києва за підсудністю 18 лютого 2022 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла вищезазначена позовна заява. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21 лютого 2022 року цивільну справу № 760/27619/21 передано судді Шаповаловій К.В. 20 червня 2022 року на адресу суду від Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації надійшли відомості стосовно зареєстрованого місця проживання відповідачів. Ухвалою суду від 22 червня 2022 року відкрито провадження у справі та вирішено слухати справу в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання на 08 серпня 2022 року на 10:00 год, окрім того, даною ухвалою було залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Рудницька О.М. Ухвалою суду 08 серпня 2022 року було задоволено клопотання представника позивача та витребувано від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Рудницької Оксани Михайлівни копію спадкової справи № 68202430, заведену після померлої [INFO] [PERSON] та належним чином завірену копію рішення суду, яким встановлено факт спільного проживання [PERSON] та [PERSON] з [PERSON] протягом останніх п`яти років до часу відкриття спадщини. Підготовче засідання було відкладено на 03 жовтня 2022 року на 12:00 год. Підготовче засідання призначене на 03 жовтня 2022 року було відкладено на 09 листопада 2022 року на 11:30 год за клопотання відповідача [PERSON] , оскільки він отримав позовну заяву з додатками у судовому засіданні та зазначив, що потребує правової допомоги. Підготовче засідання призначене на 09 листопада 2022 року було відкладено на 21 грудня 2022 року на 11:00 год за клопотанням відповідачів. 12 грудня 2022 року на адресу суду від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Рудницької О.М. надійшли пояснення на позовну заяву, та витребувана відповідно до ухвали суду від 08 серпня 2022 року, завірена копія спадкової справи за померлою [PERSON] . У підготовчому засіданні 21 грудня 2022 року було оголошено перерву до 23 січня 2023 року на 14:30 год. 19 січня 2023 року на адресу суду від представника позивача надійшла заява (вх. № 3706) про зміну позовних вимог, відповідно до якої позивач просив встановити факт не проживання однією сім`єю відповідачів із спадкодавцем, відсутність важкого стану здоров`я спадкодавця та відсутність необхідності надання спадкодавцю та її чоловіку фізичної та матеріальної допомоги. У судовому засіданні 23 січня 2023 року було задоволено клопотання представника позивача про виклик свідків, а також клопотання представника відповідачів про виклик свідків та ухвалою суду від 23 січня 2023 року було закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду у судове засідання на 16 березня 2023 року на 10:00 год. Судове засідання призначене на 16 березня 2023 року було відкладено за клопотанням представника відповідача на 20 березня 2023 року на 10:00 год. У судовому засіданні 20 березня 2023 року представник позивача та позивачка підтримали позовні вимоги, вказали, що відповідачі ввели позивачку в оману, що вони проживали із спадкодавцем однією сім`єю протягом останніх 5 років, надавали матеріальну допомогу та, що вони є спадкоємцями 4-тої черги. Зазначили, що саме приватний нотаріус, при посвідчені оспорюваного договору, повинна була перевірити чи дійсно відповідачі є спадкоємцями 4-тої черги, адже укладання договору про зміну черговості одержання спадкоємцями за законом права на спадкування можливе лише між спадкоємцями. Позивачка вказала, що вона не має юридичної освіти та була впевнена в тому, що нотаріус усе перевірить і вірно зробить. Нотаріуса обирав батько відповідача [PERSON] та їздив разом з ними до неї. Зауважила, що у неї із померлою сестрою були добрі відносини, але вона була не дуже відверта з нею та приховувала певну інформацію, не повідомила її про те, що має онкологічне захворювання та не просила у неї ніякої допомоги. Позивач зазначила, що відповідача [PERSON] побачила вже на похованні сестри, а відповідача [PERSON] раніше бачила на фото та теж бачила на похованні сестри, знає, що вони є родичами чоловіка сестри. Крім того, позивачка вказала, що сестра разом з чоловіком приїздили до неї у село в Черкаській області, останній раз у 2017 році. Вона їм з чоловіком завжди давала продукти. Їй також було відомо, що чоловік сестри хворів, у нього були проблеми з ногами, не міг ходити. Вказала, що батька відповідача [PERSON] вона бачила 2 рази, він був одружений на двоюрідній сестрі чоловіка її сестри ( [PERSON] , спадкодавець). Не заперечувала той факт, що поховання сестри займались відповідачі, при цьому вказала, що вона хотіла поховати сестру у селі, біля матері, але відповідачі забрали оригінали всіх необхідних для цього документів і вона не мала можливості це зробити. Також вказала, що відповідачі зазначили, що не потрібно грошей на поховання, вони все зроблять самі. Зазначила, що про обман із договором про зміну черговості спадкування дізналась вже після його підписання, коли батько відповідача [PERSON] почав виганяти квартирантів із квартири спадкодавця, її сестри. Після ознайомлення із договором, квартиранти повідомили їй, що її обманули при укладанні цього договору. Вказала, що у квартирі сестри не було нічого цінного, була лише сумка з речами для лікарні. Батько відповідача [PERSON] сказав їй, що її сестра продала усі золоті прикраси, що у неї були, бо були потрібні гроші на лікування. Також пояснила, що на похованні сестри відповідачі запропонували їй поділити спадкове майно, а саме: їй квартиру на [ADDRESS] , їм квартиру на [ADDRESS] , а дача - навпіл та сказали їй, що вони спадкоємці чоловіка сестри. Сказала, що вона погодилась на пропозицію, бо батько відповідача [PERSON] залякав її, сказав, що викличе працівників поліції. До нотаріуса поїхали 26 серпня 2021 року: вона, її чоловік, відповідачі, батько відповідача [PERSON] та дружина [PERSON] . Нотаріус не пояснила їй, яке майно вона отримує при підписанні такого договору, не спілкувалась з нею, просто забрала документи та винесла надрукований договір, який дала читати, але оскільки вона не має юридичної освіти та була саме без допомоги, не зовсім розуміла, що підписує, довірилась нотаріусу та відповідачам. Просили позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник позивача у судовому засіданні підтримав доводи викладені у позовній заяві та заяві про зміну предмету позову, вказав, що спірний договір був укладений під впливом обману, відповідачі хотіли отримати спадщину після померлої [PERSON] , хоча насправді вони не є спадкоємцями після неї, бо вони родичі її померлого чоловіка. Доказів того, що відповідачі проживали зі спадкодавцем однією сім`єю протягом останніх 5 років нотаріусу вони не подавали та суду також не надали. Просив позовні вимоги задовольнити повністю. Представник відповідачів у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог пояснив, що відповідачі були у дружніх відносинах із спадкодавцем та її чоловіком. У чоловіка спадкодавця була сестра, на якій одружився батько відповідача [PERSON] - [PERSON] . Зазначив, що [PERSON] познайомився із сім`єю [PERSON] у 80-тих роках та вони товаришували, а з 1988 року спадкодавець та її чоловік, [PERSON] та його дружина [PERSON] фактично проживали однією сім`єю кожен рік з весни до осені на дачі, своїх дітей у них не було, до відповідачів [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] відносились як до рідних дітей. Зауважив, що спадкодавець [PERSON] не мала бажання спілкуватись із позивачем - рідною сестрою, бо у них були дуже погані відносини з 2003 року, можливо вони і говорили по телефону деякий час, але позивачка взагалі не мала уявлення чим хворіла її сестра та її чоловік та від чого померла сестра, хто платив гроші за їх лікування та за поховання, та які відносини були у спадкодавця із відповідачами. Зазначив, що спірний договір відповідає вимогам чинного законодавства України, та не був укладений під впливом обману, бо позивачка знала, що відповідачі доглядали за її сестрою та її чоловіком та вирішували всі питання з цього приводу. Не заперечував факт, що відповідачі не проживали разом із спадкодавцем та її чоловіком однією сім`єю постійно 100% останніх 5 років, а проживали окремо, бо у кожного з них своя родина і це було неможливо. Вказав, що у спірному договорі помилково нотаріусом було вказано про спільне проживання однією родиною. Зазначив, що проживали відповідачі у квартирі [PERSON] лише коли була «гостра» стадія захворювання. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. У судовому засіданні 20 березня, 13 квітня, 19 квітня, 10 травня та 19 травня 2023 року були допитані свідки зі сторони позивача та зі сторони відповідачів: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . У судовому засіданні 10 липня 2023 року представник відповідачів адвокат Зленко Ю.В. відмовився від виклику та допиту свідка [PERSON] , оскільки вказаний свідок знаходиться за кордоном та невідомо чи вона в найближчий час приїде до України, просив розгляд справи закінчувати без допиту такого свідка. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідачів, допитавши свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , дослідивши наявні письмові докази у справі, письмові пояснення приватного нотаріуса Рудницької О.М., матеріали спадкової справи № 5/2021, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 16 серпня 2021 року, яка є рідною сестрою позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] (позивач) серії [NUMBER] , копією свідоцтва про шлюб позивача серії [NUMBER] , після одруження прізвище « [PERSON] », копією свідоцтва про народження [PERSON] (спадкодавець) серії [NUMBER] , копією свідоцтва про шлюб спадкодавця серії [NUMBER] , після одруження прізвище « [PERSON] » (а.с. 151-154 т.1). Як вбачається із наявних в матеріалах справи довідок з ДРПП, матеріалів спадкової справи, та це не заперечувалось учасниками справи у судових засіданнях, після смерті [PERSON] залишилось майно: квартири за адресою: [ADDRESS] ; [ADDRESS] , земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11, т.1) 26 серпня 2021 року між позивачем [PERSON] та відповідачами [PERSON] , [PERSON] був укладений нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Рудницькою О.М., договір про зміну черговості одержання спадкоємцями за законом права на спадкування (а.с. 12, 160) Відповідно до умов цього договору спадкоємці визначили черговість одержання ними права на спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . За домовленістю між спадкоємцями одержання права на спадкування буде відбуватись в наступній черговості: спадкоємець- 1, яка є сестрою померлої [PERSON] вважається спадкоємцем за законом 2 черги, спадкоємець-2 та спадкоємець -3 за законом відносяться до спадкоємців 4 черги, як особи, які з 2014 року проживали однією сім`єю зі спадкодавцем [PERSON] , отримують право на спадкування як спадкоємці 2 черги. Спадкоємець -2 та спадкоємець - 3 є племінниками чоловіка спадкодавця [PERSON] яка через важкий стан здоров`я потребувала постійної допомоги, фізичної та матеріальної підтримки, у тому числі в зв`язку з тяжкою хворобою її чоловіка [PERSON] (помер [INFO] ). Звертаючись із позовом до суду, представник позивача та позивач, серед іншого, зазначали, що у спірному договорі нотаріусом була зазначена неправдива інформація щодо відповідачів, а саме те, що вони проживали із [PERSON] однією сім`єю з 2014 року та те, що [PERSON] потребувала матеріальної та фізичної допомоги через хворобу та хворобу свого чоловіка. Вказували, що в матеріалах спадкової справи відсутнє, а нотаріусом не перевірявся факт наявності рішення суду на підтвердження проживання відповідачів (спадкоємець-2, спадкоємець-3) з 2014 року однією сім`єю із [PERSON] . Як вбачається з письмових пояснень приватного нотаріуса Рудницької О.М., нею були встановлені особи, які звернулись із заявами про вчинення нотаріальної дії, проведено з ними спілкування та відповідно до Розділу 1 Порядку вчинення нотаріальних дій, установлено волевиявлення осіб, дійсні їх наміри на вчинення правочину та розуміння ними значення, умов та правових наслідків правочину, який вони мають намір укласти. Вказала, що спадкоємець 2 черги [PERSON] не висловлювала заперечень щодо визначення спадкоємців 4 черги (відповідачі) як спадкоємців 2 черги, урівнявши їх у праві спадкування з собою. Після вказаного вона приступила до оформлення договору про зміну черговості спадкування та після підписання цього договору всіма учасниками, без будь-яких заперечень та зауважень, посвідчила його. Після цього прийняла заяви від [PERSON] та [PERSON] про прийняття спадщини. Оскільки [PERSON] до заяв про прийняття спадщини було долучено оригінал договору про зміну черговості спадкування, вказане не вимагалось від [PERSON] , а також наявність оригіналу такого договору не вимагало отримання від відповідачів рішення суду про встановлення факту проживання однією сім`єю із спадкодавцем, яке б вона вимагала, у випадку відсутності договору про зміну черговості спадкування. При цьому вказала, що їх статус не заперечувався [PERSON] . Зауважила, що навіть при відсутності договору про зміну черговості спадкування, у випадку звернення до неї відповідачів із заявами про прийняття спадщини як спадкоємцями 4 черги, вона не мала права відмовити у прийняті заяв та вимагала б підтвердження віднесення їх до 4 черги спадкоємців лише на етапі видачі свідоцтва про право на спадщину. Зауважила, що під час укладання договору про зміну черговості спадкування на [PERSON] ніхто не чинив тиску чи будь-якого впливу. При цьому [PERSON] , маючи певні сумніви під час укладання договору, не була позбавлена можливості звернутись до неї із питаннями, проте цього зроблено не було. Вказала, що 13 вересня 2021 року [PERSON] разом з дочкою прийшла до неї в офіс та просила дати їй копію її заяви про прийняття спадщини. При цьому не подавала заяви про розірвання договору про зміну черговості спадкування та не заявляла про таке бажання. Допитаний у судовому засіданні 20 березня 2023 року свідок [PERSON] вказав, що він був другом родини [PERSON] , товаришували близько 30 років. [PERSON] деякий час працювала у його будинку, допомагала його дружині по господарству, він був дуже часто у них в гостях в їх квартирі, де вони проживали: [ADDRESS] . Вказав, що родина [PERSON] були дуже «закриті» люди, дітей у них не було, проживали вони самі, інші люди з ними не жили, спілкувались з сусідами та друзями. Вказав, що чоловік [PERSON] , [PERSON] , захворів, у нього були проблеми з ногами, не міг ходити, помер у 2020 році. Коли [PERSON] захворів, він активно шукав лікарню, щоб його лікувати, та об`їздив з [PERSON] всі онкоцентри, бо до цього він не хворів. Вказав, що родина [PERSON] нікому не говорили про хворобу [PERSON] , він дізнався про неї випадково, часто приходив до них в гості і під час хвороби [PERSON] також. Зазначив, що не знає ані [PERSON] , ані [PERSON] особисто за час коли відвідував [PERSON] (у різні дні та години) ніколи їх не бачив там, проте чув ці прізвище, від кого точно не пам`ятає, мабуть від [PERSON] . За [PERSON] доглядала його дружина під час його хвороби. Зауважив, що родина [PERSON] не потребувала матеріальної допомоги, бо [PERSON] був найкращим майстром по шкірі та хутру, був зареєстрований як ФОП, мав свою майстерню та добре заробляв, працював допоки у нього не почались проблеми з ногами, були заможними людьми, придбали дачу та автомобіль. Крім того, [PERSON] працювала у його родині до 2014 року. До 2014 року він їздив з [PERSON] у гості до позивачки, на риболовлю, були багато разів (6-7). [PERSON] підтримували стосунки з родиною позивачки. Йому про це відомо, оскільки він спілкувався з [PERSON] . Діти позивачки приїздили в гості до [PERSON] . Зазначив, що був на похованні [PERSON] , але хто там точно був, пригадати не може, бо дуже погано себе почував, також йому не відомо хто займався похованням [PERSON] , на поминальному обіді не був, бо його не запрошували. Також вказав, що знає, що [PERSON] та її сестра не сильно близько спілкувались, але відносини у них були добрі, [PERSON] померла від задухи після перенесеної операції та хвороби на Covid-19. Позивачка йому розказувала, що після смерті сестри її повели підписувати договір. Зазначив, що за життя спілкувався із [PERSON] та [PERSON] та вона казали, що не хочуть нікому нічого дарувати з майна, а хотіла, щоб все після їх смерті належало доньці позивачки. Допитана у судовому засіданні 20 березня 2023 року свідок [PERSON] зазначила, що вона сусідка родини [PERSON] , 25 років спілкувалась з ними, проживала у одному будинку з ними з 1990 року. Спочатку вони проживали з мамою, а потім [PERSON] та [PERSON] проживали лише вдвох, інших людей аж до самої смерті обох з ними не проживало. Зазначила, що вони були матеріально забезпечені люди та не потребували допомоги, [PERSON] постійно працював - 6 днів на тиждень, аж до хвороби. [PERSON] також працювала (продавець). Вони не відвідували лікарів, не хворіли, стан здоров`я у них був нормальний та не потребували з цього приводу допомоги. Вказала, що часто була у них в гостях, і вони ходили до неї, тому їй відома така інформація. [PERSON] розповідали їй, що спілкувались із сестрою та її дітьми, у [PERSON] родичів не було. Їй відомо, що у родини була квартира, в якій вони проживали, дача, автомобіль, квартира, яка залишилась [PERSON] після смерті матері та багато золотих прикрас вдома. Автомобіль вони продали, коли [PERSON] зрозумів, що вже не зможе ходити. [PERSON] не керувала автомобілем. Також [PERSON] продав майно, що стосувалась його роботи, а гроші витратили на операції [PERSON] . [PERSON] також не хворіла, добре себе почувала, але через півроку після смерті чоловіка лягла у лікарню (онкоцентр) на операцію, вона з нею їздила до лікарні на «Червоний хутір», потім її направили в онкоцентр, зробили операцію, в день операції з нею була кума [PERSON] , потім їй робили хіміотерапію (11 курсів). Потім була перерва, вона почувала себе гарно, але знову почала робити хіміотерапію і після чергового курсу їй стало погано, вона подзвонила своїй кумі ( [PERSON] ) та попросила, щоб та була з нею. Інших людей нікого з [PERSON] не було. Всі операції [PERSON] сплачувала самостійно, бо вони були заможними людьми. Також вказала, що їй відомо, що дачу [PERSON] та [PERSON] купили за 35000 доларів США, витратили кошти на ремонт та вона в дуже гарному стані. Дачу придбали за років 8 до смерті [PERSON] . Про смерть [PERSON] дізналась від її куми ( [PERSON] ), яка зателефонувала та сказала, що [PERSON] померла у кареті швидкої допомоги. [PERSON] операції сплачувала сама, грошей у борг не просила. Зазначила, що не була на похованні [PERSON] , всіма питаннями займалась кума [PERSON] - [PERSON] , а вона не хотіла з нею спілкуватись, бо вважає, що вона вчинила не дуже добре. Чула також прізвище « [PERSON] ». Ключі від квартири [PERSON] також були у куми, та коли позивачка зайшла у квартиру сестри там не було цінних речей: ні прикрас, ні телефонів. Також зазначила, що ніколи не чула, що у [PERSON] є сестра [PERSON] , знала, що була лише його мама. З позивачкою познайомилась, коли вона приїжджала з дітьми до [PERSON] у гості. Відомо також їй, що [PERSON] хотіла написати заповіт на своє майно на сестру та племінників, проте не встигла. Допитана у судовому засіданні 20 березня 2023 року свідок [PERSON] вказала, що вона квартирантка та орендувала у родини [PERSON] квартиру за адресою: [ADDRESS] , з 2009 року і по цей день також там проживає. [PERSON] знає добре, бо вона щомісяця приходила до них, слідкувала за комунальними послугами, та забирала у них гроші за оренду квартири. Останній раз бачила її 7 серпня 2021 року, бо [PERSON] зателефонувала та сказала, що захворіла і просила привезти їй гроші за квартиру і під розписку вона їх віддала. Вказала, що її батьки дружили із родиною [PERSON] , вітали один одного з днем народження та питали про їх стан здоров`я. Крім того, вона також завжди питала у них чи потрібна їм допомога, на що вони казали, що їм допомагає сусідка [PERSON] (допитана як свідок) і племінниця [PERSON] . Про відповідачів вона ніколи нічого від [PERSON] не чула, не бачила їх ніколи, в розмові їх не згадували. Зазначила, що всі 13 років за грошима за квартиру спадкодавець приходила сама, на стан здоров`я ніколи не скаржилась, єдиний раз, коли не змогла вона прийти це було 7 серпня 2021 року. [PERSON] розповідала їй, що вони зробили ремонт на дачі, придбали меблі, а чоловік на ювілей спільного проживання подарував їй ланцюжок та каблучку, тому у неї не було враження, що родина [PERSON] потребує матеріальної допомоги. Крім того, у [PERSON] була своя майстерня з пошиття одягу. Не знала чи були у них діти, ніколи не чула про це. [PERSON] казала, що у неї є рідна сестра, а у [PERSON] нікого немає, часто розповідала про племінницю [PERSON] , що вона з нею спілкується, а також із сусідкою [PERSON] , казала, що у [PERSON] була сестра, але вона померла. Про смерть [PERSON] дізналась від [PERSON] , від допомоги вона відмовилась. Також повідомила, що [PERSON] приїжджав до неї та сказав, що спадкоємцями після [PERSON] є її сестра та його син і він приїхав вирішувати як далі вони будуть сплачувати оренду плату, сказав, щоб вони перераховували орендну плату на його банківську карту. Вона пропонувала йому укласти якусь угоду, щоб було зафіксовано чому саме йому вона перераховує кошти, якщо спадкоємців двоє, проте він сказав, що все буде добре, та щоб вона не хвилювалась. Пізніше він почав телефонувати та наполягати, щоб вона перераховувала йому кошти та погрожував їй, що він їх вижене, у нього були ключі від квартири, яку вони орендували у [PERSON] . Вона та її сестра (орендарі) розшукували сестру [PERSON] через сусідів в будинку на [ADDRESS] та вже у неї виясняли чи дійсно [PERSON] померла і що робити із квартирою, яку вони орендують. [PERSON] ще кілька разів телефонував та погрожував, казав, що вони йому все «поламали». Також повідомила, що коли познайомилась із позивачкою, та їй сказала, що все майно після смерті [PERSON] успадкують 3 людини, і ці люди умовили її підписати договір у нотаріуса. Позивачка розповіла їй, що нотаріус сказав, де підписати і вона підписала. Лише вдома, коли почали добре читати цей договір та показали його дочці, зрозуміли, що їх обманули. Допитаний у судовому засіданні 13 квітня 2023 року свідок [PERSON] повідомив, що [PERSON] та [PERSON] його сусіди, вони проживали на 6 поверсі у будинку по [ADDRESS] . Він з ними товаришував, і батьки його товаришували, у них у перших з`явився відеомагнітофон і він часто бував у них у гостях. Проживали вони самі (лише у двох). Коли вони їздили на дачу, то залишали йому ключі від квартири та він поливав у них квіти. Після смерті [PERSON] забрала у нього дублікат ключа від квартири. Вказав, що вони жили добре, у них були заощадження, вважає, що вони не потребували матеріальної допомоги, почували вони себе добре, правда [PERSON] мав зайву вагу, вони ніколи не звертались до нього за допомогою, навіть [PERSON] не просила грошей на поховання [PERSON] . Стосовно родичів він нічого не знає, бачив у квартирі [PERSON] лише сестру [PERSON] , про [PERSON] та [PERSON] ніколи не чув та не бачив таких. Вказав, що [PERSON] помер дуже швидко, мав зайву вагу та проблеми з хребтом, але на похованні його та самої [PERSON] він не був присутній. Коли [PERSON] хворів то він допомагав [PERSON] виносити [PERSON] у карету швидкої допомоги, коли він їздив на реабілітацію, а також допомагав дома перевертати його на ліжку, бо [PERSON] мав зайву вагу і [PERSON] було важко самій впоратись. Повідомив також, що у [PERSON] була своя майстерня по ремонту одягу та був автомобіль, але вони його продали, коли саме він не пам`ятає. Сказав, що він не питав у [PERSON] від чого помер [PERSON] , здається у нього був рак хребта і була не дуже вдала операція. [PERSON] не просила у нього грошей на лікування чи реабілітацію після операції [PERSON] . Зазначив, що позивачку знає ще зі свого дитинства, бо вона також проживала у цій квартирі, де і її сестра [PERSON] . Після того як позивачка виїхала з квартири, вона періодично (раз на рік, на два роки) приїжджала до сестри. Зазначив, що на його погляд відносини між сестрами були добрі. Допитаний у судовому засіданні 13 квітня 2023 року свідок [PERSON] повідомив, що [PERSON] знав з 1986-1987 року, познайомились як автомобілісти, залишали на ніч автомобілі в одному місці, проводили час разом, вихідні, свята, дружили родинами, загалом проводили багато часу разом. [PERSON] був дуже активним, ніколи не хворів, але мав зайву вагу і у нього почались проблеми зі спиною. Він їздив з [PERSON] до мануального терапевта, спочатку йому це допомогло, але потім стало гірше, почав погано ходити, лікарі виявили, що у нього пухлина в хребті та защемлення дисків, йому робили операцію. Він приходив до родини [PERSON] та допомагав їм морально. Родина [PERSON] були дуже горді. [PERSON] ні до кого за допомогою не зверталась, сама їздила з чоловіком до лікарів. [PERSON] дуже добре заробляв, був майстром з пошиття одягу зі шкіри та хутра. Зазначив також, що у них була дача і він туди їздив, допомагав підготувати її до зими. Після 4 хіміотерапій [PERSON] на ноги не встав, а потім помер. В свій час [PERSON] просив забрати його автомобіль на стоянку, потім приїхала [PERSON] з племінником [PERSON] та забрали звідти автомобіль. [PERSON] та [PERSON] він не знає. Знає лише племінника [PERSON] , який забирав автомобіль та бачив його потім на поминальному обіді «40 днів» після смерті [PERSON] . Вказав, що часто бував у них у гостях раз чи два на тиждень, ніхто у квартирі [PERSON] з ними не проживав. Також додатково вони отримували гроші за те, що здавали в оренду іншу свою квартиру. Після смерті [PERSON] він також спілкувався з [PERSON] , проживала вона в квартирі також сама. Зазначив, що [PERSON] ніколи не розповідав йому про своїх родичів, знає, що у нього була сестра, хто її чоловік йому [PERSON] не казав, також хто займався поховання [PERSON] також йому не відомо. Про смерть [PERSON] дізнався, коли телефонував на її мобільний, трубку взяла її племінниця [PERSON] та повідомив про смерть тітки, хто займався похованням [PERSON] йому невідомо. За життя [PERSON] розповідала йому про свою сестру, але він її ніколи не бачив, познайомився вже в суді. Зазначив, що у квартирі [PERSON] ніхто не жив, чужих речей у квартирі не було. [PERSON] розповідала йому про сестру, нічого поганого про неї не казала, розповідала про племінників своїх. Коли [PERSON] не міг ходити він приходив допомагав [PERSON] по дому: ремонтувати кран, пересунути меблі, відвести у ремонт техніку, просто спілкувався з [PERSON] , морально підтримував. Після смерті [PERSON] він возив [PERSON] на дачу на своїм автомобілі. Вона телефонувала йому з лікарні, коли вона хворіла на Covid -19, він їздив у лікарню, потім допомагав забрати її з лікарні, вона не дуже добре себе почувала. Через тиждень після цього вони поїхали разом на дачу, вона казала, що стан здоров`я не дуже добрий у неї, була задуха. Допитана у судовому засіданні 19 квітня 2023 року свідок [PERSON] вказала, що вона працює медсестрою в онкоцентрі, знала [PERSON] особисто, а [PERSON] на відстані, тільки бачила документи, бо [PERSON] та його син звернулись до неї за консультацією в онкоцентрі. Перший раз вони до неї звернулись в 2020 році, перед першою хвилею Covid-19. Звернулись саме до неї за допомогою, бо їх родини товаришують. [PERSON] мав велику вагу, що було значною проблемою для його пересування по місту Києву. [PERSON] дала їй документи, по ним проконсультувались, та вона домовилась про госпіталізацію [PERSON] . До неї приїжджали: [PERSON] , його син та [PERSON] протягом 6 місяців на різні консультації. Потім влітку 2020 року до неї знову звернувся [PERSON] , його син та [PERSON] . Інші родичі [PERSON] до мене не звертались. Колись [PERSON] приїжджав сам, вона заводила його до лікаря з документами. У 2021 році влітку [PERSON] дзвонив та питав з приводу лікування та опромінювання [PERSON] . [PERSON] вона ні разу не бачила, його ні разу не привозили. Сина [PERSON] бачила декілька разів на території лікарні. [PERSON] не проходив лікування в онкоцентрі, а [PERSON] - була, її прооперували, потім проходила опромінювання, потім було ускладнення у неї. Курс хіміотерапії вона не закінчила, бо захворіла на Covid-19. З приводу свого здоров`я, коли ще був живий [PERSON] , [PERSON] до неї не зверталась, на вигляд була здорова, але розгублена. На її думку [PERSON] не потребувала матеріальної допомоги. Допитаний у судовому засіданні 19 квітня 2023 року свідок [PERSON] повідомив, що знайомий з [PERSON] та [PERSON] з 1980 року, він був одружений на двоюрідній сестрі [PERSON] , в 1990 році народився у нього син [PERSON] (відповідач у справі) та вони в цей час почали з весни до осені відпочивати сім`ями разом на дачі його дружини. З ними разом також відпочивав [PERSON] (відповідач), який є племінником [PERSON] . Його сина [PERSON] родина [PERSON] вважали своїм сином та протягом 2000 років вони майже весь час проводили разом. Потім дачу продали і вони почали вже спілкуватись рідше. [PERSON] хрестив дитину [PERSON] (відповідач). [PERSON] почав почувати себе погано десь у 2012-2013 роках, скаржився на болі у спині. У 2014 році йому стало гірше. Відповідачі у справі допомагали [PERSON] їздити до масажиста деякий час. Потім у [PERSON] погіршився стан здоров`я і він вже не міг так працювати як працював раніше. У 2008 році [PERSON] купляв собі автомобіль, відповідачі допомагали придбати йому автомобіль, давали гроші. У 2016 році [PERSON] купили дачу і знову відповідачі давали гроші на дачу, скільки, йому не відомо, це не були гроші в борг, а просто допомога. Коли [PERSON] захворів, [PERSON] возив їх на дачу і до друзів. Коли [PERSON] не міг сам їздити на масажі, хтось з відповідачів домовився, щоб масажист приїздив додому до [PERSON] . Це було в 2019 році. Потім [PERSON] стало гірше, не відомо чи то через масажі чи через щось інше. У [PERSON] віднялись ноги, його забрала швидка допомога у лікарню. Поки він там лежав до нього приїздила [PERSON] (дружина) разом з [PERSON] та [PERSON] . Коли його виписали, у лікарів була підозра, що у [PERSON] рак. Вони їздили до лікарів спочатку на вул. Верховинну, де йому призначили аналізи, сказали, що у [PERSON] злоякісна пухлина. Потім він разом із сином їздив в іншій онкоцентр на консультацію на [ADDRESS] . [PERSON] прийняла рішення, що [PERSON] треба робити операцію. Перед цим улітку 2020 року продали автомобіль, але грошей не вистачало на операцію. Знову фінансово допомогли відповідачі, розміру допомоги йому не відомо. [PERSON] помер у листопаді 2020 року. Потім [PERSON] дізналась, що теж має пухлину, вона їздила до лікарні на вул. Верховинні в м. Києві. Там їй також допомагали відповідачі, ще була [PERSON] та її чоловік, які знайомі дуже добре із родиною [PERSON] . [PERSON] відвідувала [PERSON] після операції, як і відповідачі. Вони привозили [PERSON] у лікарню, забирали. Після операції у [PERSON] все було добре, почали робити їй хіміотерапію, але вона захворіла на Covid-19, лікувалась вона у лікарні на вул. Харківське шосе. Там її також відвідували відповідачі та [PERSON] . Після виписки з лікарні стан здоров`я погіршився у неї. Він намагався вмовити її піти на додаткове обстеження, але вона не хотіла. Потім був певний період часу коли всі роз`їхались у відпустки, він був у відрядженні, просив [PERSON] подзвонити своїй сестрі, позивачу, та попросити, щоб та приїхала до неї, проте [PERSON] категорично відмовилась, бо у них були погані стосунки. Деякий час родина [PERSON] їздила в гості до родини позивачки у [PERSON] , але щось трапилось, сестри посварились та більше [PERSON] і [PERSON] не їздили до сестри у село. [PERSON] скаржилась йому по телефону, що сестра рідко дзвонить та спілкується з нею. Коли померла [PERSON] , позивачу (сестрі) подзвонила [PERSON] та сестра сказала, що грошей у них немає, допомогти фінансово вони не можуть. В той же день сестра з чоловіком приїхали в Київ та поселились у квартирі [PERSON] . Всі витрати по похованню [PERSON] здійснювали відповідачі. [PERSON] оформлював документи, після поховання. Позивачка не допомагала фінансово. На поминальному обіді, де був він, його син, [PERSON] та його дружина, позивачка та її донька підняли питання спадкування та домовились, що квартира на [ADDRESS] - відповідачам, а дача- навпіл. Потім вони поїхали до нотаріуса та оформили відповідний договір. У нотаріуса був він, його син, [PERSON] , його дружина та чоловік позивачки. Коли укладали договір, то в ньому не зазначалось хто із спадкоємців яке майно отримує. Нотаріус сказала, що такий договір (про поділ майна) буде пізніше. Нотаріуса порадив він, бо у неї [PERSON] оформлювала спадщину після смерті чоловіка [PERSON] . Позивачка добровільно підписала договір, жодного тиску на неї ніхто не здійснював, все було мирно та спокійно. Коли він їздив до квартирантів та казав їм, щоб гроші за квартиру платили йому спочатку вони погодились, але через тиждень повідомили, що порадились з адвокатом і сказали, що він не має право вимагати у них гроші. Тоді він сказав, що з квартирантками буде розмовляти [PERSON] чи [PERSON] . Їм дзвонив [PERSON] , вони ні про що не домовились. Відповідачі постійно підтримували зв`язок з родиною [PERSON] . Вони їздили до них в гості, купляли ліки, залишали матеріальну допомогу. З одного боку родина [PERSON] ні в чому не мали потреби, в той же час з 1990 років [PERSON] не працювала, та вся родина жила за рахунок заробітку [PERSON] . [PERSON] ремонтував одяг, проте коли захворів, доходи їх зменшились, а утримувати автомобіль, дачу було складно, матеріальну допомогу надавали відповідачі. Про допомогу родині [PERSON] , зокрема матеріальну, йому відомо зі слів сина. Повідомив, що [PERSON] проживає в місті Києві район «Борщагівка», а [PERSON] проживає з ним (свідком) в м. Києві район «Відрадний». Зазначив, що з 2014 року по день смерті [PERSON] та [PERSON] , відповідачі не проживали з родиною [PERSON] , бо не було такої потреби, іноді залишались ночувати. Але коли [PERSON] захворів відповідачі по черзі залишались там, бо потрібна була допомога, бо [PERSON] заважив більше 140 кг, можливо [PERSON] просила їх, щоб хтось з відповідачів залишався з нею та допомагав з [PERSON] . Зауважив, що відповідачі купляли продукти (хліб, молоко, ковбаса тощо) з власної ініціативи, платили за комунальні послуги. Вчиняли ці дії, бо відносились з повагою до родини [PERSON] . Із позивачкою у нас почалися суперечки, коли вона подала позов до суду. Він телефонував їй та її дочці та намагався вирішити питання, пропонував, що хтось із відповідачів відмовиться від своєї частки спадщини. Також повідомив, що дзвонив адвокату позивачки і повідомив, що відповідачі погоджуються на те, що позивачка отримує квартиру на [ADDRESS] та дачу, а квартира на [ADDRESS] - відповідачам. Ініціатором укладання договору у нотаріуса був він. Зазначив також, що у нього були документи на квартиру по [ADDRESS] , медична картка [PERSON] та її паспорт. Документи на квартиру йому передала [PERSON] . У нотаріуса він бачив, що давали наступні документи: паспорти, свідоцтва про шлюб, свідоцтва про народження, документи на майно не подавали. Кожен день за [PERSON] доглядала [PERSON] , а за необхідності приїздили відповідачі [PERSON] та [PERSON] , залишались ночувати, ще допомагала [PERSON] - сусідка. Після смерті [PERSON] відносини між [PERSON] та [PERSON] також припинились, бо він просив, щоб [PERSON] подзвонила [PERSON] та попросила про допомогу, проте [PERSON] повідомила йому, що не спілкується із сусідкою. Ключі від квартири на [ADDRESS] у нього були, йому їх передала [PERSON] , ключів від квартири на [ADDRESS] у нього не було. У нотаріуса він знайомився із договором, що є предметом спору. Також пояснив, що [PERSON] - це його син та двоюрідної сестри [PERSON] , а [PERSON] - це син брата його дружини (двоюрідної сестри [PERSON] ). Зазначив, що відповідачі у справі не мають кровного споріднення із [PERSON] . Допитана у судовому засіданні 10 травня 2023 року свідок [PERSON] , повідомила, що знайома із родиною [PERSON] з 1991 року, в 1994 році вони стали кумами, [PERSON] хрестила її доньку. Проживали вони не далеко від родини [PERSON] на [ADDRESS] , та завжди дружили, були дуже близькі. До 2016 року зустрічались часто, у них була дача і майже кожні вихідні дні та на літо (на місяць, два) [PERSON] приїжджали на дачу. Повідомила, що [PERSON] мав значні проблеми зі здоров`ям десь з 2014 року, почала боліти спина, казав, що важко працювати. [PERSON] також останні два роки дуже хворіла, їй зробили операцію, потім вона захворіла на COVID-19. Також вона робила хіміотерапію. Діагностували [PERSON] пухлину матки. Зазначила, що допомагала [PERSON] морально, а [PERSON] та [PERSON] їй казала, що їм допомагав [PERSON] та племінник [PERSON] , вони казали, що відповідачі привозили їм продукти, заїжджали до них, [PERSON] зверталась до відповідачів за допомогою відвезти [PERSON] до лікарів, на масажі. [PERSON] - [PERSON] , вона знала, відносини у них були непогані, [PERSON] та [PERSON] 1 чи 2 рази на місяць їздили до сестри у село, але через деякий час (років за 10 до смерті [PERSON] ) перестали їздити, чому вона точно не знає. На похованні [PERSON] вона була, [PERSON] померла у кареті швидкої допомоги. Похованням займались [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Саме вона повідомила позивачку, що її сестра [PERSON] померла. Останні роки [PERSON] не працювала, пенсії у неї з чоловіком були мінімальні, [PERSON] працював сам, але останнім часом він майже не працював, бо йому було важко і в матеріальному плані їм вже було нелегко і вони звертались до [PERSON] за допомогою (фізичною, моральною, фінансовою). Коли [PERSON] захворіла, вона просила її подзвонити сестрі, щоб та приїхала та посиділа з нею, проте [PERSON] сказала, що вона не хоче їй дзвонити, сказала, що сестрі дзвонити не треба їй допоможе кума та відповідачі і також вона казала їй, що зробить усе, щоб сестрі нічого після її смерті не залишилось. [PERSON] жили вдвох, з ними ніхто не проживав, після смерті [PERSON] , [PERSON] жила сама, але вона та її чоловік постійно навідувались до неї, приходила до неї через день, була у неї по пів дня, викликала їй швидку допомогу. Бачила як до [PERSON] приїжджали відповідачі провідувати, привозили продукти, бо їй було важко ходити, купували ліки, які просила [PERSON] . Дачу родина [PERSON] купили у 2016-2017 роках. Коли [PERSON] вирішив купити дачу, то [PERSON] казала, що якусь суму їм дадуть відповідачі, яку суму вона не знає. [PERSON] почав хворіти після 2014 року, скаржився на болі в спині, ногах, а «зліг» у 2020 році, останні роки працював дуже мало, роботи майже не було. Помер [PERSON] у 2020 році, точно дату вона не пам`ятає. [PERSON] хворіла, дуже погано їй стало після смерті [PERSON] , вона мала виходила на двір, мало їла, з`явились болі у спині, в животі, її встановили діагноз «пухлина матки». Її возили до лікарів іноді відповідачі, бо їй було важко самій. Померла [PERSON] у [INFO]. У [PERSON] був автомобіль, продали його коли [PERSON] стало погано і зробили першу операцію, гроші були потрібні на другу операцію. Робоче обладнання [PERSON] було у квартирі [PERSON] , воли вона заходила до неї, то бачила ці швейні машинки. [PERSON] казала їй, що хотіла залишити квартиру на [PERSON] чи [PERSON] , квартиру на [ADDRESS] подарувати хрещениці, а дачу навпіл поділити між відповідачами. Мала намір скласти заповіт, але не встигла. Організовували поховання [PERSON] та його син [PERSON] . Допитаний у судовому засіданні 19 травня 2023 року свідок [PERSON] пояснив, що родину [PERSON] він знав близько 30 років, вони стали кумами, дуже дружили та у них були чудові відносини. [PERSON] , батька [PERSON] , також знає, дружили років 28-30, до смерті його дружини, сестри [PERSON] . Проживали [PERSON] та [PERSON] на [ADDRESS] , у них був достаток. Останні 2-3 роки [PERSON] та [PERSON] дуже хворіли. У [PERSON] останніх 5 років дуже боліла спина, він постійно займся лікуванням, їздили по лікарям, масажистам, [PERSON] сам їздив, іноді возили племінники [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] виховували з дитинства, своїх дітей у них не було. Відповідачі часто приїжджали до [PERSON] , коли хворів [PERSON] , возили на аналізи, до лікарів. [PERSON] захворіла після смерті [PERSON] , також була пухлина, їй робили операцію, після цього вона захворіла ще на COVID-19, весь цей час з нею їздили [PERSON] та його син, а також [PERSON] , більше допомагали [PERSON] та [PERSON] , возили до лікарів, на операції, на опромінювання. Коли вона захворіла на COVID-19 то особисто він возив її у лікарню на вул. Харківське шосе. Зазначив, що відносини між [PERSON] та її сестрою були погані десь років 10, [PERSON] казала, що сестра за рік жодного разу не телефонувала їй, не цікавилась нею, навіть не знає причину смерті [PERSON] (її чоловіка). Чоловік позивачки звинувачував їх, що вони вкрали якісь документи та гроші з квартири [PERSON] . Повідомив суду, що похованням [PERSON] займався [PERSON] , позивачка не брала участі у похованні. Повідомив, що [PERSON] не хотіла нічого залишати після свої смерті сестрі, бо вона була на неї ображена після поховання [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] проживали вдвох, коли він приїжджав на дні народження та просто в гості по будь-яким питанням, він бачив там [PERSON] , який привозив продукти, допомагав перевертати [PERSON] , бачив [PERSON] двічі точно протягом 2019-2020 років. На дні народження до [PERSON] та [PERSON] приїздив і [PERSON] і [PERSON] з дружиною, і інші друзі [PERSON] , сестри ніколи не бачив, побачив її тільки на похованні. Також повідомив, що коли [PERSON] у 2008 році купляв автомобіль йому допомагав [PERSON] , бо він спеціаліст по автомобілям. Дачу родина [PERSON] купила років 6 до смерті, він там ніколи не був. Їздили [PERSON] на дачу до тих пір, поки [PERSON] міг ходити. Документи та ключі на квартиру [PERSON] по [ADDRESS] , були у нього, бо [PERSON] хворіла, часто була у лікарнях, та просила, щоб документи зберігались у них. Пізніше документи та ключі від квартири [PERSON] він віддав [PERSON] , бо більше нікого не знав. Стосовно вимоги про визнання недійсним договору про зміну черговості одержання спадкоємцями за законом права на спадкування суд зазначає таке. Відповідно до статей 1216, 1217 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Згідно із частиною першою статті 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Частиною другою статті 1223 ЦК України визначено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно із статтею 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до приписів статей 1261-1265 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. У п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Як було встановлено судом під час розгляду справи, позивачка є рідною сестрою померлої спадкодавеці [PERSON] . Вказаний факт підтверджується долученими копіями документів до спадкової справи (копії свідоцтв про народження, про шлюб), отже позивачка є спадкоємцем другої черги. Вказані обставини також були встановлені приватним нотаріусом Рудницькою О.М. до укладання спірного договору, що підтверджується наявними у спадковій справі документами та текстом спірного договору. Також, під час розгляду справи, судом було встановлено та це не заперечувалось сторонами у справі, а також підтверджувалось показами всіх допитаних свідків, інших спадкоємців першої, другої та третьої черги у [PERSON] не було (чоловік спадкодавеці та батьки померли раніше, дітей вона не мала). Поряд з цим, у тексті оспорюваного договору зазначено, що [PERSON] та [PERSON] (відповідачі) є спадкоємцями, після померлої [PERSON] , четвертої черги, як особи, які проживали із спадкодавцем однією сім`єю з 2014 року. При цьому в матеріалах спадкової справи відсутні будь-які документи на підтвердження вказаної обставини, зокрема відповідного рішення суду. Надаючи письмові пояснення, приватний нотаріус Рудницька О.М. зазначила, що оскільки позивачка (спадкоємець другої черги) не заперечувала факту того, що [PERSON] та [PERSON] (відповідачі) є спадкоємцями, після померлої [PERSON] , четвертої черги, вона не вимагала у них таких доказів, та вказала, що немала права, відповідно до приписів норм чинного законодавства відмовити таким особам у прийняті заяви про прийняття спадщини після померлої [PERSON] . Суд зауважує, що відповідно до статті 1259 ЦК України черговість одержання спадкоємцями за законом права на спадкування може бути змінена нотаріально посвідченим договором заінтересованих спадкоємців, укладеним після відкриття спадщини. Цей договір не може порушити прав спадкоємця, який не бере у ньому участі, а також спадкоємця, який має право на обов`язкову частку у спадщині. Фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Отже, з аналізу вказаної статті вбачається, що договір про зміну черговості одержання спадкоємцями за законом права на спадкування мають право укладати виключно спадкоємці за законом (різних черг відповідно), та оскільки такий договір підлягає обов`язковому нотаріальному посвідченні, і відповідно до приписів статті 1259 УК України не може порушити прав спадкоємця, який не бере у ньому участі, а також спадкоємця, який має право на обов`язкову частку у спадщині, саме на нотаріуса покладається обов`язок встановлення всього кола дійсних спадкоємців за законом після померлого спадкодавця. Проте, як зазначила у письмових пояснення приватний нотаріус Рудницька О.М. та це підтверджується наявними копіями матеріалів спадкової справи, приватним нотаріусом не перевірялось взагалі чи дійсно [PERSON] та [PERSON] (відповідачі) є спадкоємцями, після померлої [PERSON] , та відносяться саме до четвертої чи будь-якої іншої черги. Вказана інформація приватним нотаріусом отримувалась виключно від сторін договору. При цьому, у матеріалах спадкової справи, копія якої була надана на запит суду, присутні документи, які надали можливість приватному нотаріусу встановити, що [PERSON] є рідною сестрою померлої [PERSON] , а отже є спадкоємицею другої черги. Отже, приватний нотаріус перевіряв ту обставину чи дійсно [PERSON] є спадкоємцем другої черги після померлої [PERSON] , та поруч з цим не вчинив жодних дій для встановлення того, чи є інші учасники договору дійсними спадкоємцями після померлої, та до якої саме черги, в тому числі і зокрема четвертої, вони відносяться. Поряд з цим, у пункті 1 спірного договору приватним нотаріусом було зазначено, що спадкоємець -2 ( [PERSON] ) та спадкоємець - 3 ( [PERSON] ) за законом відносяться до спадкоємців четвертої черги, як особи, які з 2014 року проживали однією сім`єю зі спадкодавцем [PERSON] , є племінниками чоловіка спадкодавця [PERSON] , яка через важки стан здоров`я потребувала постійної допомоги, фізичної та матеріальної підтримки, в тому числі в зв`язку з тяжкою хворобою її чоловіка [PERSON] (помер [INFO] ). Суд зауважує, що копії матеріалів спадкової справи не містять жодного документу на підтвердження факту того, що спадкоємець -2 ( [PERSON] ) та спадкоємець - 3 ( [PERSON] ) за законом відносяться до спадкоємців четвертої черги, як особи, які з 2014 року проживали однією сім`єю зі спадкодавцем [PERSON] , є племінниками чоловіка спадкодавця [PERSON] , яка через важки стан здоров`я потребувала постійної допомоги, фізичної та матеріальної підтримки, в тому числі в зв`язку з тяжкою хворобою її чоловіка [PERSON] (помер [INFO] ). В копіях матеріалів спадкової справи від [PERSON] та [PERSON] присутні виключно копії паспортів та заяв про прийняття спадщини. Отже, суд приходить до висновку, що при укладанні договору про зміну черговості одержання спадкоємцями за законом права на спадкування приватним нотаріусом інформація щодо спадкоємця - 2 та спадкоємця - 3 отримана виключно з повідомлення про це цими особами, а також відсутність заперечень проти цього з боку позивача [PERSON] . Суд бере до уваги той факт, що позивачка є особою похилого віку, 1953 року народження, не має юридичної освіти, а отже не може знати та розуміти, які саме особи, до якої черги спадкування за законом відносяться. Як було встановлено під час розгляду справи та це підтверджується показами, зокрема свідка [PERSON] , на поминальному обіді після поховання [PERSON] , вони (свідок, відповідачі та позивачка) домовлялись щодо поділу майна спадкодавеці, саме він був ініціатором укладання договору про зміну черговості одержання спадкоємцями за законом права на спадкування, він обирав приватного нотаріуса, який буде посвідчувати такий договір та він також був присутній при укладання спірного договору. Також під час розгляду справи судом було встановлено, що відповідачі [PERSON] є сином сестри чоловіка спадкодавця [PERSON] , а [PERSON] є сином брата сестри чоловіка спадкодавця [PERSON] , а отже вони не мають кровного споріднення із спадкодавцем [PERSON] . Вказаний факт також підтвердив свідок [PERSON] . Звертаючись із позовом до суду, позивачка та її представник заперечували той факт, що відповідачі проживали із [PERSON] однією сім`єю та зазначали, що відповідачі ввели позивачку в оману щодо такого факту. Згідно з вимогами частини першої статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Частиною першою статті 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Отже, під час розгляду вказаної справи серед іншого судом має бути встановлено чи дійсно відповідачі проживали однією сім`єю із спадкодавцем [PERSON] протягом останніх 5 років перед відкриттям спадщини. Частиною другою статті 3 СК України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. З наведеного положення випливає одна з основних ознак сімейних відносин: наявність факту ведення спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім`ї. На підтвердження чи спростування вказаного факту, судом були допитані свідки, як зі сторони позивача так і зі сторони відповідачів. Як вбачається з показів всіх свідків, [PERSON] (спадкодавець) та її чоловік [PERSON] протягом усього часу свого життя проживали вдвох, дітей у них не було, інші особи на постійній основі з ними не мешкали. Вказаний факт також не заперечувався представником відповідачів, який зазначив, що дійсно [PERSON] та [PERSON] постійно не проживали із спадкодавцем, оскільки це неможливо, бо у кожного з них є своя сім`я. Поряд з цим, представник відповідача та свідок [PERSON] , вказували, що відповідачі періодично залишались на ніч у спадкодавця, зокрема на період, коли хворів її чоловік, для допомоги з ним. Також свідки [PERSON] та [PERSON] (подружжя) зазначали, що часто бачили відповідачів у спадкодавця, вони привозили їм продукти харчування, ліки, допомагали транспортувати [PERSON] до лікарні. Суд критично оцінює покази свідка [PERSON] , з огляду на те, що він є зацікавленою особою у цій справі, так він є батьком одного з відповідачів, саме він був ініціатором укладання спірного договору із позивачкою та розподілу спадкового майна, саме він запропонував укладати договір у певного нотаріуса та саме він, як вбачається з показів свідка [PERSON] , їздив на квартиру спадкодавця, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] та казав квартирантам, щоб кошти за квартиру перераховували на його карту, хоча він немає жодного відношення до будь-якої черги спадкоємців після померлої [PERSON] , та не є стороною спірного договору. При цьому суд враховує, що є інші свідки, які підтверджували той факт, що відповідачі у справі допомагали [PERSON] під час хвороби її чоловіка [PERSON] та під час її хвороби, зокрема: возили до лікарів, масажистів, купляли продукти харчування, ліки, провідували родину [PERSON] . Факт матеріальної допомоги відповідачами родині [PERSON] , зокрема сплати комунальних послуг за квартиру, де мешкала родина [PERSON] , не підтверджена жодним належним, достатнім доказом у справі, окрім показів свідка [PERSON] , які суд оцінює критично, з підстав зазначених вище. Разом з тим, суд, дослідивши матеріали справи та надані докази, заслухавши показання свідків, приходить до висновку, що жоден з доказів, наданих відповідачами, не підтверджує факту постійного проживання відповідачів та [PERSON] однією сім`єю та ведення спільного господарства протягом п`яти років до дня смерті [PERSON] , ведення спільного бюджету, участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життя сім`ї , для якої характерним є також наявність взаємних прав та обов`язків. Періодичне надання допомоги щодо купівлі продуктів харчування, ліків, відвідування лікарів, відвезення на дачу, допомога у купівлі автомобіля не свідчить про те, що такі особи (відповідачі та родина [PERSON] ) мали взаємні права та обов`язки, вели спільне господарство та проживали однією сім`єю. Вказані дії свідчать про надання відповідачами певної допомоги у певний час, за певних потреб (не на постійній основі) родині [PERSON] , з якими вони перебували у тривалих дружніх відносинах, з урахуванням дружніх відносин між батьками відповідачів та родиною [PERSON] . Також суд зауважує, що інших доказів у сукупності, крім показань свідків на підтвердження факту проживання відповідачів із спадкодавцем [PERSON] однією сім`єю, суду надано не було. Рішенням Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. За позицією Верховного Суду України, викладеною у пункті 21 Постанови Пленуму "Про судову практику у справах про спадкування" за № 7 від 30.05.2008 р., зазначено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Разом з тим, при застосуванні наведених приписів чинного законодавства слід враховувати, що у повсякденному житті може скластися правова ситуація, коли особи проживають разом, ведуть спільне господарство, ведуть спільний побут, набувають певних взаємних прав та обов`язків, притаманних сім`ї. Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 8 травня 2020 року у справі № 643/3240/17 для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю. Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Враховуючи все вище зазначене, з огляду на докази, що надавались відповідачами у справі на спростування заявлених вимог, зважаючи на показання всіх допитаних безпосередньо судом свідків, під час розгляду справи судом не було встановлено, що [PERSON] та [PERSON] проживали із [PERSON] та [PERSON] саме однією сім`єю, в розумінні статті 3 СК України, а отже, як наслідок, те, що вони є спадкоємцями четвертої черги щодо майна померлої [PERSON] , з огляду відсутності кровного споріднення ніж спадкодавцем та відповідачами. Стосовно питання важкого стану здоров`я спадкодавця [PERSON] та потребування постійної допомоги, фізичної та матеріальної підтримки, суд зазначає, що вказані обставини не є визначальними при віднесенні спадкоємців до тієї чи іншої черги, а мають відношення та повинні встановлюватись, зокрема у випадку звернення із позовом в порядку статті 1224 ЦК України (усунення від спадкування). Частиною першою статті 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до частини третьої статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Згідно з частинами першою, третьою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до частини першої статті 230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Тлумачення статті 230 ЦК України свідчить, що під обманом розуміється умисне введення в оману сторони правочину його контрагентом щодо обставин, які мають істотне значення. Тобто при обмані завжди наявний умисел з боку другої сторони правочину, яка, напевно знаючи про наявність чи відсутність тих чи інших обставин і про те, що друга сторона, якби вона володіла цією інформацією, не вступила б у правовідносини, невигідні для неї, спрямовує свої дії для досягнення цілі - вчинити правочин. Обман може стосуватися тільки обставин, які мають істотне значення (абзац 2 частини першої статті 229 ЦК України). Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов`язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом (частина перша статті 229 ЦК України). Правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. Ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину. Наявність умислу в діях відповідачів, істотність значення обставин, щодо яких позивачку введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Отже, стороні, яка діяла під впливом обману, необхідно довести: по-перше, обставини, які не відповідають дійсності, але які є істотними для вчиненого нею правочину; по-друге, що їх наявність не відповідає її волі перебувати у відносинах, породжених правочином; по-третє, що невідповідність обставин дійсності викликана умисними діями другої сторони правочину. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 9 вересня 2020 року у справі № 494/1242/16, від 25 вересня 2019 року у справі № 572/940/16-ц, від 29 квітня 2014 року у справі № 3-11гс14. Під час розгляду справи позивачкою та її представником суду було доведено той факт, що відповідачі, скориставшись юридичною необізнаністю позивачки, її віком, повідомили їй недостовірну інформацію, а саме, те що відповідачі є спадкоємцями 4 черги після смерті її сестри, бо проживали із її сестрою [PERSON] протягом останніх 5 років однією сім`єю, достовірно знаючи про те, що насправді це не відповідає дійсності, оскільки, зокрема, представник відповідачів у судових засіданнях не заперечував факту не проживання постійно відповідачів, не ведення спільного господарства, спільного бюджету, відсутності спільних прав та обов`язків, відповідачів із спадкодавцем [PERSON] , що притаманне саме сім`ї, у розумінні статті 3 СК України. Таким чином, судом під час розгляду справи було встановлено, що у випадку наявності у позивачки інформації, що насправді відповідачі у справі не є спадкоємцями після померлої [PERSON] , вона б не укладала з ними договору про зміну черговості спадкування, а отже відповідачі мали умисел на повідомлення позивачці саме таких обставин (спільне проживання однією сім`єю, віднесення їх до спадкоємців взагалі та зокрема, до 4 черги щодо майна померлої [PERSON] ) знаючи, що насправді такі обставини не існували, а тому спірний договір позивачкою був укладений під впливом обману, бо такі обставини мали істотне значення, а також повідомлення таких обставин, мало своїм наслідком для відповідачів успадкування частини майна померлої. В порядку досудового врегулювання спору, 29 вересня 2021 року адвокат Ішутко С.Ю. надсилав приватному нотаріусу КМНО Рудницькій О.М. заяву про скасування нотаріальної дії, в якій викладав обставини та передумови укладання спірного договору про зміну черговості одержання спадкоємцями за законом права на спадкування від 26 серпня 2021 року та просив скасувати нотаріальну дію з нотаріального посвідчення вказаного договору від 26 серпня 2021 року (а.с. 171-172), одна ця вимога залишилась без належного реагування та копії матеріалів спадкової справи не містять будь-якої відповіді приватного нотаріуса на таку заяву адвоката Ішутко С.Ю. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених статтею 82 ЦПК України. Належними доказами в розумінні статті 77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, та оскільки договір про зміну черговості одержання спадкоємцями за законом права на спадкування від 26 серпня 2021 року вчинений під впливом обману внаслідок введення позивача в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину, то оспорюваний договір відповідно до вимог статей 203, 205, 215, 230 ЦК України має бути визнаний недійсним, а отже позовна заява в частині визнання недійсним договору про зміну черговості одержання спадкоємцями за законом права на спадкування від 26 серпня 2021 року, підлягає задоволенню. Стосовно вимоги позивачки про встановлення факту не проживання однією сім`єю з 2014 по [INFO] [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] , встановлення факту відсутності тяжкого стану здоров`я [PERSON] протягом цього періоду, відсутності необхідності надання їй та її чоловіку [PERSON] пов`язаної з цим фізичної та матеріальної підтримки, то така вимога не підлягає задоволенню, з огляду на приписи статті 293 ЦПК України, а також того, що встановлення факту не проживання, відсутності тих чи інших потреб та певного стану здоров`я саме по собі не сприяє ефективному відновленню порушеного права та не є належним способом захисту. Встановлення судом відсутності певного факту, може мати місце лише під час розгляду іншого спору (правова позиція Верховного Суду, викладена у постанові від 15 вересня 2021 року у справі № 531/2004/18). Отже, зважаючи на заявлену позивачем вимогу про визнання недійсним договору про зміну черговості одержання спадкоємцями за законом права на спадкування від 26 серпня 2021 року, вказані вище факти були встановлені судом саме при встановленні наявності обставин для задоволення вимоги щодо визнання договору від 26 серпня 2021 року недійсним. Відповідно до приписів статті 141 ЦПК України, з огляду на часткове задоволення позовних вимог, судовий збір у справі, сплачений позивачкою при зверненні із позовом до суду, розподіляється між відповідача порівну, з урахуванням того, що судом задоволена позовна вимога немайнового характеру. На підставі викладеного,

Outcome: partial