Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-12 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Крушинська А.А. звернулася до Комінтернівського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] у розмірі 1 / 4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позов обґрунтовано тим, що 26.07.2003р. між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб. Від цього шлюбу сторони мають дитину: [PERSON] , [INFO] . У зв`язку із тим, що спільне життя не склалося та фактично було припинено, позивачкою подано до суду заяву про розірвання шлюбу. Після припинення фактичних шлюбних відносин сторони не дійшли згоди щодо порядку та розміру участі відповідача у матеріальному забезпеченні дитини, тому позивачка вирішила звернутися до суду із вказаним позовом. Зокрема за доводами сторони позивача, дитина потребує матеріального забезпечення для її проживання та розвитку, а саме: витрати на харчування, одяг, канцелярію для навчання, проведення профілактично-оздоровчого лікування тощо. Посилаючись, що обов`язки обох батьків по відношенню до їх дітей є рівними, позивачка вважає можливим стягнути із відповідача аліменти у розмірі частини від його заробітку (доходу), оскільки відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання їх спільної дитини саме у такому розмірі. В судове засідання, позивач [PERSON] та ї представник-адвокат Крушинська А.А., не з`явилися, про дату, час та місце проведення розгляду справи були сповіщені своєчасно, належним чином. Представником позивача надано до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання, відповідач [PERSON] не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання був сповіщений своєчасно, належним чином. Надав клопотання від 03.07.2023 та 08.07.2023 про розгляд справи в його відсутності та про визнання заявлених позовних вимог. З урахуванням наявності заяв сторін, суд вважає можливим розглянути справу без їх участі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом встановлено та учасниками справи не оспорюється, що від шлюбу укладеного 26.07.2003 (Свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 26.07.2003, актовий запис 53), сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджено копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27.01.2012, актовий запис № 04. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платників аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.ч.1-3 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, які повинні сплачуватися відповідачем на утримання дитини, суд враховує, що обов`язок по утриманню неповнолітніх дітей лежить на обох батьках, однак обидві сторони не надали суду жодних доказів на підтвердження свого матеріального стану, враховує вік дитини, молодий, працездатний вік позивача і відповідача, відсутність заперечень зі сторони відповідача, а також встановлений законом розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. При цьому суд вважає, що стягнення аліментів у запропонованому позивачем розмірі відповідатиме вимогам закону та інтересам дитини, не порушить прав сторін. Суд роз`яснює, що відповідно до ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Згідно ч.1 ст.191 ЦПК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі п.3 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави.

Outcome: approved