Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-29 00:00:00

У жовтні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дітей, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі до 07.11.2018 року. Від спільного життя у сторін народилося двоє доньок: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Зазначала, що після офіційного розлучення відповідач припинив надання матеріальної допомоги на сім`ю та утримання дітей, що свідчить про його ухилення від виконання своїх обов`язків по утриманню дітей. Вказувала, що вона неодноразово зверталася до відповідача з вимогою повідомити про суму доходів та почати сплачувати аліменти, у тому числі надсилала адвокатські запити, а тому вважає, що має право на отримання аліментів за минулий час, тобто з моменту розлучення. Посилаючись на викладені обставини, позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь, аліменти на утримання доньки\~ [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку та доходу починаючи з 1 грудня 2018 року і до повноліття кожної дитини відповідно. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03.03.2020 року відкрите спрощене позовне провадження з викликом сторін. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21.04.2020 року об`єднано вище зазначений прямий позов та зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21.04.2020 року суд перейшов до розгляду справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26.08.2020 року прямий та зустрічний позови залишені без розгляду з підстав, передбачених ст. 223, ст. 257 ЦПК України. Постановою Київського апеляційного суду від 18.11.2020 року зазначена ухвала суду була скасована, справа направлена до суду першої інстанції для продовження розгляду. 04.12.2020 року було проведено повторний авторозподіл даної цивільної справи судді Усатову Д.Д. в зв`язку з перебування головуючої судді Пінкевич Н.С. у декретній відпустці. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від справа була прийнята до провадження суддею Усатовим Д.Д., розгляд справи було ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження. Згідно з розпорядженням керівника апарату Києво-Святошинського районного суду Київської області Дідура М.О. № 277 від 07.09.2021 року щодо повторного автоматичного розподілу справи № 369/2888/20 та протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 07.09.2021 року вказану цивільну справу передано на розгляд судді Волчко А. Я. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10.09.2021 року зазначена справа була прийнята до розгляду суддею Волчко А.Я. та призначене підготовче засідання. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18.11.2021 року зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] залишений без розгляду. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18.11.2021 року закрите підготовче провадження у справі. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02.09.2022 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів залишений без розгляду з підстав, передбачених ст. 257 ЦПК України. Постановою Київського апеляційного суду від 02.02.2023 року зазначена ухвала суду була скасована, справа направлена до суду першої інстанції для продовження розгляду. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі з мотивів, викладених у позові. Зазначала, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06.10.2021 року визначено місце проживання [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . За вказаною адресою позивач фактично проживає разом з обома доньками, які перебувають на її повному утриманні. Представник відповідача позов визнала частково. Зазначала у відзиві, що відповідач завжди приймав участь в утриманні дітей, про що свідчать наявні в матеріалах справи відомості про рух коштів за його картковими рахунками, перекази грошових коштів на користь позивача та старшої доньки, сплата комунальних витрат за квартирою, де проживають діти. Також зазначала, що в порядку ст. 187 СК України відповідач через свого роботодавця добровільно сплачує аліменти на користь позивача на утримання двох дітей в розмірі 1/3 частини свого доходу, але не менше 3 тисяч гривень на місяць починаючи з вересня 2020 року. А тому просила позов задовольнити частково, стягнувши з відповідача на користь позивача аліменти на утримання двох доньок в розмірі 1/3 частини його доходу починаючи з моменту подання позову і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, врахувавши грошові кошти, добровільно сплачені відповідачем за цей період часу в порядку ст. 187 СК та безпосередньо перераховані позивачу та старшій доньці в розмірі 15110,6 грн. Проти стягнення аліментів за минулий час (починаючи з 01.12.2018 року) заперечувала, посилаючись на недоведеність підстав, передбачених ч. 2 ст. 191 СК України. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі-ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України\~датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Так, КЦС ВС у Постанові від 30 вересня 2022 року № 761/38266/14 (61-1091св21) роз`яснив, що якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, Якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь - яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено\~та не\~оспорюється сторонами\~по справі,\~що сторони\~перебували у\~зареєстрованому шлюбі\~з05.09.2003 року, актовий запис про шлюб № 807 вчинений Відділом реєстрації актів громадянського стану Голосіївського РУЮ у м. Києві, по 07.11.2018 року, рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області про розірвання шлюбу у справі № 369/11811/18. Від цього шлюбу у сторін по справі народилися діти [PERSON] , [INFO] , актовий запис про народження № 462, вчинений 31.03.2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 31.03.2006 року, та [PERSON] , [INFO] , актовий запис про народження № 142, вчинений 14.11.2014 року Виконавчим комітетом Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 14.11.2014 р. Відповідно до довідок про місце реєстрації [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] зареєстровані з 16.08.2017 року за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до публічних відомостей https://reyestr.court.gov.ua/ рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від області від 06.10.2021 року у справі № 369/14099/19 визначено\~місце проживання\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~разом з\~матір`ю [PERSON] \~за вище\~зазначеною адресою\~місця реєстрації.\~У вказаному\~рішенні зазначено,\~що з 01.09.2020 року позивач та відповідач разом не проживають, діти проживають разом з позивачем за адресою їх місця реєстрації, де створені всі умови для їх проживання, а відповідач проживає окремо у іншому помешканні. Зазначені обставини визнані сторонами по справі. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 24.11.2021 року відповідач [PERSON] є батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] , актовий запис про народження № 303, вчинений Макарівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області ЦМУ Міністерства юстиції України (м. Київ). Відповідно до заяви відповідача від 26.08.2020 року та довідок від 26.10.2020 року, 05.03.2021 року та 23.08.2022 року, відповідач працевлаштований у ТОВ «УІТ», отримує заробітку плату, з якої в порядку ст. 187 СК добровільно сплачує на користь позивача аліменти на утримання доньок [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/3 частини його доходу, але не менше 3000,0 грн. на місяць. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2023 рік» прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років становить 2833 грн. Позивач не заперечувала факту отримання зазначених коштів, розмір яких відповідає мінімальному гарантованому розміру аліментів на дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до виписок з карткових рахунків відповідача та наданих квитанцій останній систематично перераховував грошові кошти позивачу, старшій доньці [PERSON] на шкільне харчування, оплачував комунальні витрати, а також перераховував грошові кошти батьку позивача гр. [PERSON] під час перебування дітей у нього на літньому відпочинку на загальну суму 15110,6 грн. за період з 27.10.2019 року по 11.08.2020 року. Отже, позивач, маючи безумовне право на отримання аліментів від відповідача на утримання їх спільних дітей, які проживають разом з нею, що не заперечується відповідачем не довела суду своїх тверджень про те, що відповідач після офіційного розлучення взагалі припинив надання матеріальної допомоги на сім`ю та утримання дітей. Сторона відповідача спростувала такі твердження позивача належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами. А тому,

Outcome: approved