Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-09 00:00:00

Адвокат Березинець К.Г., яка діє в інтересах [PERSON] звернулася до Вишгородського районного суду Київської області із позовом до Пірнівської сільської ради Вишгородського району Київської області, [PERSON] про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на частину спадкового майна в порядку спадкування за законом. В обґрунтування заявлених вимог вказала, що [INFO] померла рідна тітка позивача [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, яке складається з житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . На час смерті [PERSON] була вдовою, дітей не мала. Крім позивача спадкоємцем за законом після смерті тітки є рідний брат позивача - [PERSON] . У встановлений законом строк, позивач звернулася до приватного нотаріуса Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Єременко Т.М. із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Однак, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього та у зв`язку з відсутністю доказів родинних стосунків між позивачем та її померлою тіткою. Підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю доказів родинних стосунків між позивачем та її померлою тіткою став той факт, що не збереглося свідоцтво про народження батька позивача, тобто брата померлої [PERSON] . За таких обставин у позивача виникла необхідність у встановленні факту родинних відносин між нею, її батьком [PERSON] та тіткою [PERSON] , а саме, що померла [PERSON] , доводилася рідною сестрою [PERSON] , а [PERSON] рідною тіткою. Зазначила, що від встановлення факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] залежить виникнення в останньої права на спадкування. Встановлення даного факту не порушує права і інтереси інших осіб. Щодо відсутності правовстановлюючих документів на житловий будинок зазначила, що на час побудови у 1965 році житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами у сільській місцевості облік фактичних господарств у селі, сімейний стан громадян, поголів`я тварин та інше реєструвався в погосподарських книгах. Як вбачається з даних будинкової книги та технічного паспорту житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] збудовано в 1965 році та належав покійній [PERSON] , що підтверджується випискою з погосподарської книги від 23.07.2021 р. № 61, яка видана старостою Сувидського старостинського округу Пірнівської сільської ради Вишгородського району Київської області та будинковою книгою на даний будинок, з яких вбачається, що померла була головою господарства будинку та його єдиним володільцем. Через відсутність правовстановлюючих документів на будинок, нотаріусом відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями, у зв`язку з чим в позасудовому порядку [PERSON] не може оформити на себе право власності на зазначений житловий будинок, а тому змушена звернутися до суду за захистом своїх прав. На підставі викладеного просила суд встановити факт родинних відносин а саме, що [PERSON] , яка померла [INFO] являлася рідною сестрою [PERSON] , який помер [INFO] та тіткою [PERSON] , [INFO] ; визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 13.01.2022 року дану справу було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі і призначено до підготовчого судового засідання. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 07.07.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач та її представник будучи присутніми у судовому засіданні позовні вимоги підтримували та просили їх задовольнити у повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві. В подальшому в судове засідання не з`явилися, представник позивача подала до суду заяву згідно якої просила розглянути справу за її відсутності та просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Представник Пірнівської сільської ради Вишгородського району Київської областів судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання, згідно якого просив розгляд справи проводи за відсутності їх представника за наявними у справі доказами. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про місце, день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Суд, заслухавши пояснення позивача та її представника, свідків, вивчивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст.12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії [NUMBER] від 23.12.2020 р., актовий запис № 568. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно, яке складається з житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . З витребуваної судом копії спадкової справи заведеної приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Єременко Т.М. до майна померлої [PERSON] , яка померла [INFO] вбачається, що із заявами про прийняття спадщини у встановлений ст. 1270 ЦК України строк, а саме 23.02.2021 року звернулися [PERSON] та [INFO] [PERSON] . Однак, приватним нотаріусом Єременко Т.М. 06 липня 2021 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього та у зв`язку з відсутністю доказів родинних відносин спадкоємців зі спадкодавцем. З долучених до матеріалів справи доказів судом встановлено, що баба позивача - [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] . Від шлюбу у них народилася донька [PERSON] , [INFO] (тітка позивача), що підтверджується свідоцтвом про її народження серії [NUMBER] , з якого встановлено, що батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] . З відповіді Вишгородського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) № 30.19.-32 від 03.06.2023 року наданого на адвокатський запит адвоката Березинець К.Г. вбачається, що за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян між [PERSON] , 1913 року народження та [PERSON] , 1902 року народження у 1938 було зареєстровано шлюб, який поновлено на підставі рішення Вишгородського районного суду Київської області від 05.05.1989 року, актовий запис № 88-в-7 від 09.06.1989 року складений Вишгородським районним відділом реєстрації актів цивільного стану Київської області. Вказані обставини також підтверджуються долученим до справи рішення Вишгородського районного суду Київської області від 05.05.1989 року. Від шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджуються архівними даними, які містяться в ЄІАС УМП та в яких зазначено інформацію про батьків - [PERSON] (батько), [PERSON] (мати). Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] є батько позивача та відповідача [PERSON] , що підтверджується долученими до справи свідоцтвами про народження останніх. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 06.04.1996 року. 22.08.1969 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила своє прізвище на шлюбне [PERSON] . Від шлюбу останні дітей не мали. Як вбачається з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00010661294 від 21.06.2012 року між [PERSON] та [PERSON] Виконавчим комітетом Деснянської селищної ради Козелецького району Чернігівської області 20.11.1992 року був зареєстрований шлюб та [PERSON] змінила своє прізвище на шлюбне [PERSON] . 08.12.2005 року рішенням Козелецького районного суду Чернігівської області шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний про, що 13.04.2006 року складено актовий запис № 54 про розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу [PERSON] дошлюбне прізвище не відновлювала. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть останнього серії [NUMBER] від 15.01.2013 року. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть останнього серії [NUMBER] від 08.09.2017 року. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії [NUMBER] від 23.12.2020 року. За таких обставин судом встановлено, що [PERSON] мала двох дітей від різних шлюбів, [PERSON] та [PERSON] , тобто, батько позивача [PERSON] та тітка позивача [PERSON] були братом і сестрою по матері, а позивач в свою чергу є дочкою [PERSON] та племінницею [PERSON] . Факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , також підтвердили допитані у судовому засіданні свідки: [PERSON] та [PERSON] . Свідок [PERSON] суду пояснила, що знайома із позивачем, яка є племінницею померлої її сусідки. Пояснила, що померла [PERSON] дітей не мала та до неї весь час приїздили племінники [PERSON] та [PERSON] . У померлої [PERSON] був житловий будинок, ще збудований до війни, а потім у 1960 році був збудований новий. Свідок [PERSON] суду пояснив, що позивача знає ще з її дитинства, коли вона була зовсім маленькою дитиною. Добре був знайомий з її батьком, оскільки разом проходили службу. Знає, що в 1960 році побудували житловий будинок. Від встановлення факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] залежить виникнення у позивача права на спадкування та встановлення даного факту не порушує права і інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 315 ЦК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Оцінюючи належність, допустимість та достовірність наданих позивачем доказів, кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині встановлення факту родинних відносин є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Вирішуючи позовні вимоги в частині визнання права власності на частину спадкового майна судом зазначається наступне. Судом встановлено, що житловий будинок (1965 року побудови) з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] належав померлій [PERSON] , зазначена обставина підтверджується випискою з погосподарської книги від 23.07.2021 р. № 61, яка видана старостою Сувидського старостинського округу Пірнівської сільської ради Вишгородського району Київської області та будинковою книгою на будинок, з яких вбачається, що померла була головою господарства та його єдиним володільцем. Розпорядженням Сувидської сільської ради Вишгородського району Київської області від 01 лютого 2016 року № 1 назву вулиці Кірова було перейменовано на Горіхова. Однак, через відсутність правовстановлюючих документів на будинок, нотаріусом відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями, у зв`язку з чим позивач в позасудовому порядку не може оформити на себе право власності на зазначений житловий будинок. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або заповітом. Згідно ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Як убачається з ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до вимог ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов`язковим, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч. 2 ст. 1299 ЦК України). Право власності на нерухоме майно може бути оформлене на ім`я особи, яка померла у разі наявності документів, які б підтвердили право власності на майно цієї особи. У випадку відсутності таких документів порушене питання вирішується у судовому порядку. На час побудови у 1965 році житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами у сільській місцевості облік фактичних господарств у селі, сімейний стан громадян, поголів`я тварин та інше реєструвався в погосподарських книгах. На кожне господарство відкривався окремий особовий рахунок, в якому відображалися, крім інших відомостей, також відомості про жилий будинок, що має поштовий номер, рік його побудування. Зазначені погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року, а тому записи у цих книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Лише з 1985 року, відповідно до Постанови РМ УРСР від 11 березня 1985 року № 105 «Про порядок державного обліку житлового фонду», почалася робота по проведенню обов`язкової реєстрації й технічної інвентаризації житлового фонду в сільських населених пунктах після прийняття будинків в експлуатацію державною приймальною комісією. Як вбачається з даних будинкової книги та технічного паспорту житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] збудовано в 1965 році. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. З витребуваної судом спадкової справи заведеної приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Єременко Т.М. до майна померлої [PERSON] , яка померла [INFO] із заявами про прийняття спадщини у встановлений ст. 1270 ЦК України строк, а саме 23.02.2021 року звернулися [PERSON] та [INFO] [PERSON] , а відтак їх частки є рівними. Зважаючи на наведене, житловий будинок [PERSON] , який перейшов у спадщину у тому числі позивачу, належав їй на праві власності і подальша зміна законодавства не позбавила її набутого та зареєстрованого в погосподарських книгах права власності на будинок, а спадкоємець має право на визнання за нею права власності саме на будинок, як об`єкт спадкування після смерті своєї тітки. Вирішуючи цю справу, суд виходить з того, що первинна реєстрація права власності на успадкований у тому числі позивачем житловий будинок не проводилася, правовстановлюючі документи на нього відсутні, а тому це перешкоджає видачі свідоцтва про право власності на спадщину, із яким закон пов`язує здійснення права спадкування на нерухоме майно. Питання визначення належності цього майна має вирішуватись у судовому порядку, оскільки рішення суду буде правовстановлюючим документом для оформлення права на це майно. Таким чином, заявлене позивачем право підлягає визнанню, а пред`явлений позов задоволенню.

Outcome: approved