Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-09 00:00:00

28 лютого 2023 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: відділ служби у справах дітей Одеської міської ради у Суворовському районі, про визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, в якому просив встановити порядок його участі у вихованні доньки [PERSON] , [INFO] , шляхом перебування доньки з ним за місцем його проживання: [ADDRESS] , протягом доби раз на тиждень, та необмеженого спілкування з донькою особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого зв`язку. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що від шлюбу з відповідачкою у них народилася дитина - [PERSON] , яка після припинення шлюбних стосунків між батьками почала проживати разом з матір`ю, проте він бажає брати участь у її вихованні та спілкуванні. Так від народження дитини він піклувався про неї, матеріально забезпечував, займався її вихованням, На даний час позивач працює, отримує доходи, позитивно характеризується та може створити усі необхідні умови для виховання доньки, проте відповідачка чинить йому перешкоди у спілкуванні з дитиною. 16 березня 2023 року після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідачки провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження. 31 травня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідачка суду пояснила, що батько дитини не проявляв бажання спілкуватися з донькою, вона йому у цьому не перешкоджала, проте під час зустрічей з дитиною позивач налаштовує доньку проти матері. Представник третьої особи - Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради в особі органу опіки та піклування у засідання не з`явився, був повідомлений належним чином, надав суду висновок від 21 червня 2023 року про визначення участі батька [PERSON] у вихованні [PERSON] , [INFO] , а також клопотання про розгляд справи у їх відсутності. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Одеської міської ради у судове засідання не з`явився, із клопотаннями не зверталися. Згідно з вимогами ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке. Так, матеріалами справи встановлено, що 19 січня 2019 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Суворовському районному у місті Одесі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 44. У подружжя [INFO] народилася донька - [PERSON] , народження, про що 07 червня 2019 року Суворовським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області вчинено актовий запис № 1557. Оскільки спільне життя між подружжям не склалося і вони припинили підтримувати шлюбні стосунки дитина залишилась проживати разом із матір`ю по [ADDRESS] . Позивач також бажає брати участь у вихованні та спілкуванні з донькою. Він працює на посаді охоронця служби безпеки ТОВ «Епіцентр К» ТЦ м. Одеса, отримує доходи, за місцем роботи характеризується позитивно. Під час підготовки висновку про вирішення спору щодо участі позивача у спілкуванні та вихованні органом опіки та піклування було встановлено, що з жовтня 2022 по теперішній час [PERSON] проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] . 24 травня 2023 року під час обстеження спеціалістами Служби у справах дітей Одеської міської ради умов проживання позивача за вказаною адресою було з`ясовано, що він проживає у двокімнатній квартирі, в наявності є меблі та побутова техніка. [PERSON] проживає з цивільною дружиною [PERSON] , [INFO] , та її сином [PERSON] , [INFO] . Відповідно до медичних довідок у [PERSON] наркологічних та психіатричних протипоказань не виявлено. Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 21.02.2023, справа № 523/16360/22 шлюб між сторонами було розірвано. За відомостями Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради місце проживання [PERSON] , [INFO] зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . З 01 жовтня 2022 року дитина відвідує дитячий центр «Виховання», приводить та забирає її бабуся та мати. 25 травня 2023 року під час обстеження умов проживання [PERSON] спеціалістами Служби у справах дітей Одеської міської ради за адресою: [ADDRESS] , було встановлено, що [PERSON] проживає разом з малолітньою донькою [PERSON] , [INFO] , в однокімнатній квартирі. У дитини є окреме спальне ліжко, місце для навчання та відпочинку, одяг по сезону відповідно віку. Створені належні умови для проживання та розвитку дитини. Відповідно до актів оцінки потреб сім`ї, складеними фахівцями із соціальної роботи відділу соціальної роботи Центру соціальних служб Одеської міської ради у Суворовському районі, № 496/СЖО та № 508/СЖО встановлено, що мати - [PERSON] та батько - [PERSON] здатні виконувати обов`язки щодо виховання та догляду за дитиною. Згідно з висновком Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради в особі органу опіки та піклування № 01-05-3/272 вх від 21 червня 2023 року орган опіки та піклування вважає доцільним визначити способи участі батька [PERSON] у вихованні малолітньої [PERSON] , [INFO] , шляхом встановлення спілкування, враховуючи розпорядок дня дитини: - один раз на тиждень протягом дня без ночівлі за попередньою домовленістю з матір`ю; - у святкові дні за попередньою домовленістю з матір`ю; спілкування засобами телефонного зв`язку в зручний для дитини час. За нормами ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з вимогами ч.1,3 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Так, правовідносини, які виникли між сторонами регулюються Законом України «Про охорону дитинства» (Закон № 2402-III), Цивільним Кодексом (ЦК) України, Сімейним Кодексом (СК) України, зокрема статтями 141, 151 СК за якими, мати, батько мають рівні права та обов`язки, щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків, щодо дитини; батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Статтею 3 вказаної Конвенції передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчим органами, першочергова увага приділяються якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» зазначено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до статті 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 15 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. За змістом статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно з частиною першою та другою статті 159 СК якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. У пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 16 від 12 червня 1998 року «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України» вказано, що при розгляді вимог про визначення порядку участі у вихованні дітей і спілкуванні з ними того з батьків, який проживає окремо від них, порядку спілкування діда й баби з онуками, якщо батьки не підкоряються рішенню органів опіки і піклування з цих питань, спорів між батьками про місце проживання дітей, вимог про відібрання батьками дітей в інших осіб, про позбавлення або поновлення батьківських прав та інших спорів, пов`язаних із вихованням дітей, обов`язковими є наявність письмового висновку органів опіки та піклування та їхня участь у судовому засіданні. Суд при розгляді справи також приймає до уваги практику рішень ЄСПЛ, а саме: справа «М.С. проти України», в якій зазначено, що безсумнівно, врахування того, що слугує найкращим інтересам дитини, має вирішальне значення в кожній справі такого типу (справа «Ельшольц проти Німеччини»); справа «Нойлінґер і Шурук проти Швейцарії, в якій зазначається, що в усіх рішеннях щодо дітей мають переважати їхні найкращі інтереси. При визначенні найкращих інтересів дитини в конкретній справі слід брати до уваги два міркування: по-перше, в найкращих інтересах дитини зберегти її зв`язки з сім`єю, окрім випадків, коли доведено, що сім`я непридатна або явно дисфункціональна; і по-друге, в найкращих інтересах дитини забезпечити її розвиток в безпечному, надійному і стабільному середовищі та в середовищі, що не є дисфункціональним (справа «Мамчур проти України»). Суд вважає, що такий спосіб участі [PERSON] у вихованні доньки, який вказаний у висновку Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради в особі органу опіки та піклування № 01-05-3/272 вх від 21 червня 2023 року, відповідає інтересам дитини та може бути прийнятий судом при ухваленні рішення суду. Отже, вирішуючи спір, встановивши, що є непорозуміння у визначенні способів участі батька у вихованні дитини, суд дійшов висновку про те, що особисті конфлікти між сторонами не повинні порушувати інтереси дитини, а тому визначає спосіб участі батька у спілкуванні з донькою, що не суперечитиме її інтересам, шляхом спілкування один раз на тиждень протягом дня без ночівлі за попередньою домовленістю з матір`ю та спілкування засобами телефонного зв`язку у зручний для дитини час. Суд вважає за необхідне попередити [PERSON] про те, що ч. 4 ст. 159 СК передбачено, що у разі ухилення від виконання рішення суду особою, з якою проживає дитина, суд за заявою того з батьків, хто проживає окремо, може передати дитину для проживання з ним. Приймаючи рішення про задоволення позову, суд керується виключно інтересами малолітньої дитини, яка має право на побачення та спілкування з батьком, яке буде відповідати вимогам закону, і узгоджується з інтересами малолітньої дитини.

Outcome: partial