Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-11 00:00:00

29 березня 2023 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до ДП «Волиньвугілля» про стягнення заборгованої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 23 грудня 2006 року її було прийнято по переводу з ВП «Волиньвуглезбутпостач» ДП «Волиньвугілля» у ВП «Волиньвантажтранс» ДП «Волиньвугілля» на посаду чергового по залізничній станції з оплатою згідно штатного розпису. Наказом №1-к від 02 січня 2023 року вона була звільнена з 03 січня 2023 року за власним бажанням у зв`язку із виходом на пенсію за віком. Зазначає, що у день звільнення роботодавець не виплатив заробітну плату та вихідну допомогу належну їй при звільненні і згідно довідки №11 від 17 березня 2023 року заборгованість складає 4\~628,45 грн. (зарплата) та 28\~889,97 грн. (вихідна допомога при звільненні). Враховуючи, що в період з 04 січня 2023 року по 29 березня 2023 року заробітна плата не була виплачена відповідачем, а її середньоденний заробіток становив 321,41 грн., просить суд стягнути з ДП «Волиньвугілля» в свою користь заборговану заробітну плату включно з вихідною допомогою при звільненні та 11\~088,65 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені, з розрахунку 321,41 (її середньоденний заробіток) х 34,5 (робочі дні за вищевказаний період). Також, просить стягнути з відповідача в свою користь понесені судові витрати у справі. \~ \~ \~ \~Ухвалою від 03 квітня 2023 року відкрито провадження у справі та постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін (а.с.19). \~ \~ \~ \~Представник позивача адвокат Улибіна-Вельгус М.В. подала до суду письмову заяву, в якій зменшила позовні вимоги. Зазначила, що відповідач виплатив [PERSON] 26.06.2023 та 05.07.2023 заборгованість всього у розмірі 28 889,97 грн., а тому просить стягнути з ДП «Волиньвугілля» 4628,45 грн. заборгованої заробітної плати; 11\~088,65 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені та 3000 грн. витрат на правничу допомогу (а.с.53-54). У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, її представник адвокат Улибіна-Вельгус М.В. подала до суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутності та відсутності позивача, позов (зменшені позовні вимоги) підтримала, просила його задоволити (а.с.59). Представник відповідача ДП «Волиньвугілля» у судове засідання не з`явився, адвокат Лащук Ю. подала до суду письмову заяву в якій просила суд провести судове засідання у справі у її відсутності. Також просила суд врахувати наведені у відзиві аргументи сторони відповідача та відмовити у позові (а.с.60). У відзиві [PERSON] зазначила, що відповідач ДП «Волиньвугілля» є державним підприємством і фінансується виключно за рахунок коштів Державного бюджету України, які в період воєнного стану виділяються в обмеженій кількості. Крім того, підприємство заборгувало кошти іншим державним органам, відчуває дефіцит робочої сили, оскільки велика частина працівників була мобілізована, при цьому залишається об`єктом критичної інфраструктури, займається видобутком вугілля, а тому в період воєнного стану є вкрай важливим для економіки країни. У зв`язку з тим, що ДП «Волиньвугілля» перебуває у скрутному матеріальному становищі, і з цих підстав не провело із позивачем повного розрахунку при звільненні, просить відмовити у позові повністю (а.с.24-26). Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до частини першої статті 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Згідно зі статтею 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідно до частини першої статті 117 КЗпП у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені\~статтею 116\~цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців. Аналіз зазначених норм свідчить про те, що всі суми (заробітна плата, вихідна допомога, компенсація за невикористану відпустку, оплата за час тимчасової непрацездатності тощо), належні до сплати працівникові, мають бути виплачені в день звільнення працівника. Згідно з випискою з наказу №1-к від 23 грудня 2006 року (а.с.11) позивача [PERSON] прийнято по переводу з ВП «Волиньвуглезбутпостач» ДП «Волиньвугілля» до ВП «Волиньвантажтранс» ДП «Волиньвугілля» черговою по залізничній станції з оплатою згідно штатного розпису. Наказом №1-к від 02 січня 2023 року позивача звільнено з ВП «Волиньвантажтранс» ДП «Волиньвугілля» на підставі ст.38 КЗпП України, за власним бажанням, у зв`язку з виходом на пенсію за віком з 03 січня 2023 року (а.с.10). Відповідно до довідки відповідача №11 від 17 березня 2023 року (а.с.12) заборгованість ДП «Волиньвугілля» перед позивачем, станом на день видачі такої довідки, склала 4 628,45 грн. (зарплата) та 28\~889,97 грн. (вихідна допомога при звільненні). Вихідна допомога при звільненні працівника нарахована в розмірі 28\~889,97 грн. була виплачена позивачу [PERSON] після подачі нею позову, двома платежами, а тому стягненню підлягають лише 4\~628,45 грн. заборгованої заробітної плати позивача за листопад 2022 року. Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача ДП «Волиньвугілля» середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні суд зазначає наступне. Встановлений\~статтею 117 КЗпП України\~механізм компенсації роботодавцем працівнику середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні не передбачає чітких критеріїв встановлення справедливого та розумного балансу між інтересами звільненого працівника та його колишнього роботодавця. Висновок щодо можливості зменшення розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні викладено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26 червня 2019 року у справі № 761/9584/15 (провадження № 14-623цс18), яка відступила від висновку Верховного Суду України, сформульованого у постанові від 27 квітня 2016 року у справі за провадженням № 6-113цс16. У цій постанові Велика Палата Верховного Суду вказала, що зменшуючи розмір відшкодування, визначений виходячи з середнього заробітку за час затримки роботодавцем розрахунку при звільненні відповідно до\~статті 117 КЗпП України, необхідно враховувати ряд обставин. Дотримуючись критеріїв справедливого та розумного балансу між інтересами звільненого працівника та його роботодавця, який допустив порушення трудового законодавства та законодавства про оплату праці, суд враховуючи конкретні обставини справи, а саме те, що позивач [PERSON] , будучи інвалідом ІІ групи (а.с.6), після оперативного втручання (закриття стоми) та проходження шести сеансів хіміотерапії, потребувала коштів (заборгованої заробітної плати) на власне лікування (а.с.37-40), а такі не були виплачені з вини відповідача ДП «Волиньвугілля», суд попри скрутне матеріальне становище підприємства, не вбачає підстав для зменшення середнього заробітку за час затримки відповідачем розрахунку при звільненні позивача, а тому стягує з ДП «Волиньвугілля» в користь [PERSON] 11\~088, 65 грн. середнього заробітку за період з 04 січня 2023 року по 29 березня 2023 року, з розрахунку, що був наданий позивачем і спростований представником відповідача (а.с.2). Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача ДП «Волиньвугілля» в користь позивача [PERSON] 3000 грн. витрат понесених останньою на професійну правничу допомогу, що сплачені позивачем та підтверджується документально (а.с.13-17). Суд також стягує з ДП «Волинсьвугілля» в дохід держави 1073,60 грн. судового збору, оскільки позивач є інвалідом ІІ групи (а.с.6), та звільнена від сплати судового збору при подачі позову до суду.

Outcome: approved