Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 12 липня 2004 року вона з відповідачем по справі [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який 12 січня 2015 року в судовому порядку, було розірвано. Від вищевказаного шлюбу у них народилося двоє дітей: дочка - [PERSON] , [INFO] та син - [PERSON] , [INFO] . На підставі рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 22.10.2019р. з відповідача по справі [PERSON] в її користь стягуються аліменти на утримання їх неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили й до досягнення дітьми повноліття. Станом на час звернення до суду з даним позовом їхня дочка - [PERSON] - повнолітня, стягнення аліментів на її утримання припинено. Зазначає, що відповідач по справі [PERSON] є працездатним, однак своїх батьківських обов`язків щодо утримання їх неповнолітньої дитини належним чином не виконує, має заборгованість зі сплати аліментів. На час звернення до суду з даним позовом зросли витрати на утримання дитини, у зв`язку зі зростанням цін на продукти харчування, придбання одягу, витрати пов`язані із навчальним процесом сина у школі, а також витрати на ліки, оскільки дитина періодично хворіє. Позивач самостійно не в змозі забезпечити належне матеріальне забезпечення їх неповнолітньої дитини, оскільки перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною до трьохрічного віку. У зв`язку з вищезазначеним, просить суд змінити спосіб стягнення аліментів, що утримуються з відповідача по справі [PERSON] за рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 22.10.2019р. на утримання їх неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] з твердої грошовій суми на частку від заробітку (доходу) відповідача по справі та надалі стягувати аліменти в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду з даним позовом і до досягнення дитиною повноліття. Стягнути з відповідача по справі витрати пов`язані зі сплатою судового збору. Ухвалою судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 15.06.2023 року відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того, відповідачу по справі було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Позивач по справі [PERSON] подала суду заяву про підтримання позовних вимог, просить розгляд даної цивільної справи проводити у її відсутності. Щодо заочного розгляду справи, не заперечує. Відповідач по справі [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Відзиву на позовну заяву до суду відповідач не подав. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. За згодою позивача по справі, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до положень ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідач по справі [PERSON] є батьком дитини - [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 26.10.2010р. (а.с. 9). Згідно рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 08.04.2015р. з відповідача по справі [PERSON] на користь позивача - [PERSON] стягувались аліменти на утримання неповнолітніх дітей, а саме дочки - [PERSON] , [INFO] та сина - [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі 500 (п`ятсот) грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 23.03.2015 року і до досягнення ними повноліття. Рішення суду набрало законної сили. Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 22.10.2019р. у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, з [PERSON] постановлено стягувати аліменти на користь [PERSON] на утримання їх неповнолітніх дітей: дочки - [PERSON] , [INFO] та сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення ними повноліття. Рішення суду набрало законної сили (а.с. 6-7). З довідки Ківерцівського відділу ДВС у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вбачається, що станом на 01.06.2023р. відповідач по справі [PERSON] має заборгованість по сплаті аліментів встановлених рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 22.10.2019р. (судова справа №158/2632/19) в розмірі 49 000 грн. 00 коп. (а.с. 8). З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14.04.2023р. вбачається, що позивач по справі [PERSON] є матір`ю малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] (а.с. 11). З копії довідки Олицької селищної ради про склад сім`ї №519 від 18.05.2023р. вбачається, що позивач по справі [PERSON] разом із повнолітньою [PERSON] , малолітніми [PERSON] та [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS] (а.с. 12). Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України). У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої-другої статті 27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини. Згідно з вимогами статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно ст. 48 Конституції України кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» установлено у 2023 році прожитковий мінімум на одну особу для дітей віком від 6 до 18 років складає 2833 гривні. Згідно зі статтею 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Зазначене також вбачається з пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням зміни матеріального становища платника аліментів є зміна доходів, витрат, активів тощо. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). Указане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 05 лютого 2014 року № 6-143цс13, і неодноразово підтриманою Верховним Судом у постановах: від 30 червня 2020 року, у справі № 343/945/19, провадження № 61-2057св20, від 12 січня 2022 року у справі № 545/3115/19, провадження № 61-18145св20, від 23 травня 2022 року у справі № 752/26176/18, провадження № 61-16697св21, та інших. Як на підставу зміни способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, позивач по справі посилається на зростанням цін на продукти харчування, ліки, одяг, які є необхідними та на інші потреби дитини. Судом встановлено, що відповідач по справі [PERSON] є працездатною особою, відзиву на позовну заяву, а також належних та допустимих доказів щодо неможливості працевлаштуватись чи заборону працювати у зв`язку з захворюванням, наявність на його утриманні інших непрацездатних осіб, яких він утримує чи інших неповнолітніх чи малолітніх дітей не надав. Крім того відповідач не надав суду доказів щодо його майнового стану, або зміни сімейного стану, які б перешкоджали йому сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, що просить у позовній заяві позивач. Відтак суд, враховуючи розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рівність обов`язку батьків щодо утримання їх неповнолітньої дитини, матеріальне становище сторін, особу відповідача, як платника аліментів, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, те, що кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у формі за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення. Суд вважає, що визначений розмір аліментів є достатнім та справедливим. Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача по справі [PERSON] слід стягнути в дохід держави 1073 грн. 60 коп. судового збору. Суд зазначає, що аліменти у зміненому розмірі стягуються з дня набрання рішенням суду законної сили. На підставі наведеного,

Outcome: approved