Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-10 00:00:00

1. Короткий зміст позовних вимог. В грудні 2022 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтував тим, що працював в ДП «МА «Бориспіль» на посаді старшого агента з постачання (керівник групи) групи матеріального забезпечення інформаційних технологій виробничого відділу служби інформаційних технологій. 22 серпня 2022 року [PERSON] уклав контракт добровольця територіальної оборони та приймає участь у виконанні завдань добровольчого формування Бориспільської міської територіальної громади №1. Позивач звертався до ДП «МА «Бориспіль» з заявою про увільнення його від роботи з збереженням місця роботи та середнього заробітку на період проходження служби за контрактом. ДП «МА «Бориспіль» ухиляється від сплати середнього заробітку, чим порушує право позивача на оплату праці. З цих підстав [PERSON] просив суд стягнути з ДП «МА «Бориспіль» заборгованість з виплати середньої заробітної плати за період з 01 лютого 2022 року по 30 листопада 2022 року у розмірі 202962 гривень 65 копійок. 2. Процесуальні дії у цивільній справі. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 грудня 2022 року було відкрито провадження у цивільній справі та вирішено розгляд цивільної справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 березня 2023 року, занесеною до протоколу судового засідання, було задоволено клопотання представника позивача [PERSON] про витребування у ДП МА «Бориспіль» додатку №1 до наказу ДП МА «Бориспіль» №01-07-20 від 04 липня 2022 року. 3. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Представники позивача [PERSON] та [PERSON] підтримали позовні вимоги та наполягали на їх задоволенні у повному обсязі. Представник відповідача Сінькевич В.А. надав до суду відзив на позовну заяву, яким просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування відзиву вказав на те, що на підставі наказу ДП «МА «Бориспіль» №01-07.10-1 від 24 лютого 2022 року, починаючи з 24 лютого 2022 року та по теперішній час, на підприємстві запроваджено простій з оплатою працівникам часу простою з розрахунку 2/3 тарифної ставки, встановленого працівникам розряду (окладу). На момент укладення контракту добровольця територіальної оборони позивач не здійснював державних/та або громадських обов`язків у робочий час, зважаючи на перебування підприємства в простої. Тому підстави для надання позивачу гарантій щодо збереження за ним середнього заробітку, передбачених ч.1 ст.119 КЗпП відсутні. Оплата часу простою позивачу здійснювалась з розрахунку 2/3 тарифної ставки, встановленого розряду (окладу). Крім цього, безпідставним є включенням позивачем до розрахункового періоду лютого 2022 року, тоді як контракт добровольця територіальної оборони позивач уклав лише 22 серпня 2022 року. Помилковим є також включення до розрахункового періоду липня 2022 року, за який позивач отримував допомогу по тимчасовій непрацездатності. До того ж позивачем неправильно розраховано середньоденну заробітну плату. При визначенні середнього заробітку для розрахунку оплати часу виконання державних та громадських обов`язків позивач мав виходити з розрахунку середньоденної заробітної плати у розмірі 873 гривень 72 копійки. З цих підстав представник відповідача вказав, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. 4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Встановлено, що з 01 листопада 2017 року [PERSON] працює в ДП «МА «Бориспіль» на посаді старшого агента з постачання (керівника групи) групи матеріального забезпечення інформаційних технологій виробничого відділу служби інформаційних технологій, що підтверджується записом в трудовій книжці, виданій на ім`я позивача (а.с.12-20). 22 серпня 2022 року [PERSON] уклав контракт добровольця територіальної оборони та набув статус добровольця добровольчого формування Бориспільської міської територіальної громади №1 (а.с.40-41). 06 вересня 2022 року [PERSON] направив до ДП «МА «Бориспіль» заяву (а.с.39), якою просив увільнити його від роботи із збереженням місця роботи та середнього заробітку з 22 серпня 2022 року та на період проходження служби за контрактом. Водночас, наказом генерального директора ДП «МА «Бориспіль» Дубревського О. №01-07.10-1 від 24 лютого 2022 року у зв`язку з закриттям Повітряного простору України, веденням військового стану на всій території України та оголошенням загальної мобілізації, з 24 лютого 2022 року в ДП «МА «Бориспіль» та всіх його структурних підрозділах встановлений простій до моменту усунення причин, які слугували підставою для оголошення простою (а.с.25). Правовідносини, що виникли між сторонами по справі, врегульовані главою VIII «Гарантії і компенсації» КЗпП України, Законом України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», Законом України «Про основи національного спротиву» та Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». 5. Норми права, якими суд керується при вирішенні спору. 5.1. норми матеріального права. Відповідно до ч.1 ст.34 КЗпП України простій це зупинення роботи, викликане відсутністю організаційних або технічних умов, необхідних для виконання роботи, невідворотною силою або іншими обставинами. Згідно з ч.1 ст.12 Закону України «Про оплату праці» норми оплати праці (за роботу в надурочний час; у святкові, неробочі та вихідні дні; у нічний час; за час простою, який мав місце не з вини працівника; при виготовленні продукції, що виявилася браком не з вини працівника; працівників молодше вісімнадцяти років, при скороченій тривалості їх щоденної роботи тощо) і гарантії для працівників (оплата щорічних відпусток; за час виконання державних обов`язків; для тих, які направляються для підвищення кваліфікації, на обстеження в медичний заклад; для переведених за станом здоров`я на легшу нижчеоплачувану роботу; переведених тимчасово на іншу роботу у зв`язку з виробничою необхідністю; для вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років, переведених на легшу роботу; при різних формах виробничого навчання, перекваліфікації або навчання інших спеціальностей; для донорів тощо), а також гарантії та компенсації працівникам в разі переїзду на роботу до іншої місцевості, службових відряджень, роботи у польових умовах тощо встановлюються Кодексом законів про працю України та іншими актами законодавства України. Відповідно до ч.1 ст.113 КЗпП України час простою не з вини працівника оплачується з розрахунку не нижче від двох третин тарифної ставки встановленого працівникові розряду (окладу). Відповідно до ч.1 ст.119 КЗпП України на час виконання державних або громадських обов`язків, якщо за чинним законодавством України ці обов`язки можуть здійснюватись у робочий час, працівникам гарантується збереження місця роботи (посади) і середнього заробітку. 5.2. норми процесуального права. Згідно з ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 6. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. Встановлено, що у зв`язку з встановленням простою в ДП «МА «Бориспіль», починаючи з 24 лютого 2022 року, починаючи з цієї дати у позивача був відсутній робочий час. З цієї підстави, гарантії, передбачені ч.1 ст.119 КЗпП України, не поширюються на [PERSON] . Крім цього, закриття Повітряного простору України також унеможливлювало виконання позивачем своїх посадових обов`язків агента з постачання (керівника групи) групи матеріального забезпечення інформаційних технологій виробничого відділу служби інформаційних технологій За таких обставин ДП «МА «Бориспіль» правомірно здійснював нарахування та виплату позивачу оплату простою у розрахунку 2/3 тарифної ставки, встановленого розряду (окладу), що узгоджується з вимогами ч.1 ст.113 КЗпП України, та підтверджується довідкою, виданою головним бухгалтером ДП МА «Бориспіль» від 15 березня 2023 року (а.с.88). Згідно з довідкою, виданою т.в.о. командира добровольчого формування ДФБМТГ №1 [PERSON] (а.с.44) в період з 22 серпня 2022 року та по даний час [PERSON] перебуває на військовій службі в Добровольчому формуванні Бориспільської міської територіальної громади №1 в/ч [NUMBER] Сил Територіальної оборони на підставі укладеного контракту добровольця територіальної оборони. При цьому, [PERSON] постійно залучений до виконання громадських та державних обов`язків, що здійснюються у робочий час та приймає безпосередню участь у виконанні завдань територіальної оборони щоденно в складі сил ДФ БМТГ №1 при в/ч [NUMBER] . Разом з цим, за змістом службової розписки від 05 червня 2023 року №23-10-210 (а.с.122) стосовно виведення з простою, встановленого на підставі наказу від 24 лютого 2022 року №01-07.10-1 старшого агента з постачання (керівника групи) групи матеріального забезпечення інформаційних технологій виробничого відділу СІТ [PERSON] в період з 24 лютого 2022 року по 01 грудня 2022 року: в період з 24 лютого 2022 року по 30 червня 2022 року з простою не виводився, в період з 01 липня 2022 року по 31 серпня 2022 року був запланований до виведення з простою, однак до роботи не приступив у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю з 01 липня 2022 року по 29 липня 2022 року; в період з 30 липня 2022 року по 01 грудня 2022 року перебував в простої. Зокрема, в серпні 2022 року [PERSON] планувався до виведення з простою, однак на робочому місці не з`явився та до роботи не приступив (а.с.124). Зважаючи на викладені обставини в їх сукупності, судом не встановлено правових підстав для стягнення з ДП «МА «Бориспіль» середньої заробітної плати за період з 01 лютого 2022 року по 30 листопада 2022 року у розмірі 202962 гривень 65 копійок. Тому в задоволенні позовних вимог [PERSON] належить відмовити. 7. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно з ч.1, п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: на позивача у разі відмови в позові. Встановлено, що представництво інтересів позивача здійснював адвокат Целіков В.В. О.П. на підставі ордера про надання правничої (правової) допомоги №220818-3 від 18 серпня 2022 року (а.с.62). Даний ордер про надання правової допомоги складений на підставі договору про надання правової допомоги №220818-3 від 18 серпня 2022 року, укладеного між АБ «Владілена Целікова «Фабула Юстиції» та [PERSON] (а.с.54-55). З квитанції від 12 грудня 2022 року (а.с.60) вбачається, що [PERSON] поніс витрати на правову допомогу у розмірі 3500 гривень. Зважаючи на те, що у задоволенні пред`явленого ним позову відмовлено у повному обсязі, тому підстави для відшкодування йому понесених витрат на правову допомогу, відсутні. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed