Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-04 00:00:00

І. Стислий виклад позиції заявника. [INFO] помер чоловік [PERSON] - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 28.01.2023, з яким вона проживала до початку війни за адресою: [ADDRESS] , а після початку війни по день його смерті за адресою: [ADDRESS] . 03.04.2023 заявник звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою про перерахунок пенсії з пенсії за віком на пенсію у зв`язку із втратою годувальника. Рішенням від 07.04.2023 року у запитуваному перерахунку пенсії їй відмовлено, із посиланням на приписи Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, та приписів Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку із відсутністю підтвердження факту родинних відносин. У зв`язку із викладеними вище обставинами заявник звернулась до суду. Представник заявника надала відповідну заяву в якій просить розглянути справу за її відсутності, підтримує вимоги та наполягає на їх задоволені, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу за її відсутності. Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відзиву суду не надав. II. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі Ухвалою суду від 15.06.2023 року відкрито провадження у праві, судове засідання призначено на 05.07.2023 року. Заінтересована особа не забезпечила явку свого представника, жодних заяв з цього приводу до суду не надавала. III. Фактичні обставини встановлені судом [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі у період з 17.09.1988 року по 21.12.1994 року. Однак, після припинення офіційного шлюбу сторони зберегли фактичні шлюбні відносини та проживали однією родиною, що підтвердив, допитаний судом, свідок [PERSON] , який є їхнім спільним сином. Він також вказав, що за життя батько мав набагато більшу пенсію, і мати, по суті, перебувала на його утриманні. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 28.01.2023 До квітня 2022 [PERSON] та [PERSON] проживали разом за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується, наданими суду копіями паспортів. Відповідно до довідок про взяття на облік [PERSON] як ВПО №2303-5001142486 від 17.04.2022 року та про взяття на облік [PERSON] як ВПО №2303-5001144169 від 17.04.2022 року вони обоє проживали разом за адресою: [ADDRESS] . IV. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, в тому числі перебування фізичної особи на утриманні. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідно заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, Свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд зазначає, що відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до положень 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За змістом постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (ч. 2 ст. 3 СК України). Відповідно до частин 1, 2 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. З урахуванням наведених норм чинного Сімейного кодексу України вбачаються підстави стверджувати, що законодавцем розмежовані поняття шлюб та сім`я. Шлюбно-сімейні та фактичні шлюбні відносини мають різні підстави виникнення та обумовлюють різні правові наслідки для їх учасників. Зокрема шлюб як сімейний союз жінки та чоловіка, може виникнути лише після його державної реєстрації, натомість спільне проживання жінки та чоловіка без реєстрацію шлюбу (в тому числі до його реєстрації або після реєстрації розірвання шлюбу в органах ДРАЦС) не є підставою виникнення шлюбно-сімейних відносин між жінкою та чоловіком, натомість є підставою виникнення спільних прав та обов`язків, може мати наслідком визнання такого союзу сім`єю. На сьогодні відносини між чоловіком і жінкою можна називати «фактичним шлюбом» якщо виконуються всі наступні умови: -вони проживають на одній території; -ведуть спільне господарство; -не реєструють свої відносини в органах державної влади. Факт спільного проживання та ведення спільного господарства під час розгляду справи також підтверджено показами свідків. Надані суду докази у сукупності підтверджують факт проживання заявника та померлого [PERSON] однією сім`єю, як чоловіка та дружини у період з 1994 року по 217.01.2023 року. При вирішенні питання щодо встановлення факту перебування заявника на утриманні померлого суд приймає до уваги роз`яснення, які містить п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», де передбачено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Згідно із ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні. До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, які були на повному утриманні померлого годувальника; одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. Відповідно до ст. 38 Закону України «Про пенсійне забезпечення», члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували яку-небудь пенсію, мають право перейти на нову пенсію. Встановлення факту перебування на утриманні має юридичне значення для заявника, так як дозволить їй використати своє право на призначення їй пенсії чоловіка. Крім того, відповідно до п. 1.1. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України № 22-14 від 25.11.2005, заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до Управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, об`єднаного управління (орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації). Відповідно до п. 2.11 вказаного Порядку за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються довідки або інші документи про склад сім`ї, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання (реєстрації) особи, зокрема органом місцевого самоврядування, або документ про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), виданий згідно із вимогами статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку. Відповідно до п.п. «ж» п. 10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1(із змінами та доповненнями), до заяви про призначення пенсії за втратою годувальника подається документ про перебування членів сім`ї на повному утриманні померлого годувальника чи одержання від померлого годувальника допомоги, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. За документ який засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї для призначення пенсії за втратою годувальника приймаються Довідки житлово-експлуатаційних або інших організацій з місця проживання (реєстрації) або довідки органів місцевого самоврядування, про що свідчить п. 18 зазначеного Порядку... Довідка має підтверджувати факт перебування на повному утриманні померлого годувальника чи одержання від померлого годувальника допомоги, яка була постійним і основним джерелом засобів для існування, або факт спільного проживання з годувальником на момент його смерті. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім`ї годувальника, які були на його утриманні, ст. 37 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Утримання може полягати у систематичній грошовій допомозі у виді грошових переказів, продуктових чи речових посилок тощо. А ні отримання непрацездатною особою пенсії, а ні її окреме проживання від годувальника не можуть бути перешкодою для визнання факту перебування на утриманні. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд вважає що заявлені вимоги про встановлення факту перебування на утриманні обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved