Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-25 00:00:00

30.01.2023 року представник позивача [PERSON] звернувся до Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 112\~897,78 грн. Позов обґрунтовано тим, що відповідач звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву № б/н від 04.04.2013 року, згідно якої отримав у користування кредитний ліміт у розмірі 300\~000,00 грн. у вигляді встановлення кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач не виконував умови договору щодо повернення використаного кредитного ліміту та сплати відсотків за користування кредитним лімітом, позивач звернувся з позовом до суду щодо стягнення кредитної заборгованості. Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10.11.2022 року по справі №211/2724/21 з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» стягнуто тіло кредиту та відмовлено щодо стягнення інших нарахувань. Враховуючи положення ч. 1 ст. 1048 та ч. 2 ст. 625 ЦК України, позивач вважає за необхідне стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 112\~897,78 грн., що складається з наступного: відсотки за обліковою ставкою НБУ у розмірі 26\~048,41 грн. за період з 31.01.2020 року по 31.03.2021 рік, втрати від інфляції за весь час прострочення у розмірі 86\~849,37 грн. за період з 30.04.2021 року по 30.11.2022 рік, які складаються з 74\~001,77 грн. - нарахування інфляційних втрат, 12\~847,60 грн. - нарахування 3% річних. Ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.02.2023 року матеріали цивільної справи №211/620/23 передано до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області для розгляду за підсудністю (а.с.42). \~ \~ \~ \~Згідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.03.2023 року, матеріали цивільної справи передано в провадження судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Чернової Н.В. (а.с.47). \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 17.03.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.49-50). Представник позивача в судове засідання не з`явився, разом з позовною заявою надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзиву на позов не надав. Положеннями ч. 2 ст. 247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4\~ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 04.04.2013 року відповідачем підписана анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку та між АТ КБ «ПриватБанк» та отримано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (що підтверджується Довідкою про видані кредитні картки, Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, а також випискою по рахунку) (а.с. 7). 14.06.2018 відбулася державна реєстрація та змінено повне та скорочене найменування позивача з Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (скорочена назва - ПАТ КБ «ПриватБанк») на Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (скорочена назва - АТ КБ «ПриватБанк»). Банком надана виписка по рахунку відповідача за договором №б/н за період 17.10.2017 року по 09.01.2023 рік, та довідка про надані відповідачу картки (а.с. 8, 9-26). Згідно рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10.11.2022 року позов АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] \~\~про стягнення заборгованості задоволений частково.\~Стягнуто з [PERSON] на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 04.04.2013 року в загальному розмірі 256\~950, 57 грн. (заборгованість за простроченим тілом кредиту), а також 3\~852,12 грн. в рахунок часткового відшкодування витрат по сплаті судового збору. В задоволені іншої частини позовних вимог відмовлено (а.с. 5-6). Постановою Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 справа № 342/180/17 зроблено висновок, що банк має право на стягнення процентів за користування позиченими коштами та інших сум за прострочення виконання грошового зобов`язання, з підстав та у розмірах встановлених актами законодавства, зокрема статтями 625, 1048 ЦК України. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором, а якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Зазначена правова позиція висловлена Верховним судом України у справі № 6- 1412цс 16. Позицією у постанові від 10.04.2019 у справі № 356/1635/16-ц Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами. Виконання договору позивачем щодо надання можливості використання кредитного ліміту підтверджується випискою по рахунку, де зазначені відповідні операції, а також операції щодо часткового повернення коштів тобто виконання договору відповідачем. Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Крім того, ч. 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до роз`яснень ВСУ платежі встановлені ст. 625 ЦК України є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення виконання ним грошового зобов`язання, яка має компенсаційний, а не штрафний характер, які наприклад статті законів, які передбачають неустойку. Компенсація полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Так, позивач просить стягнути суму у розмірі 112\~897,78 грн., що складається із наступного: - відсотки за обліковою ставкою НБУ у розмірі 26\~048,41 грн. за період з 31.01.2020 року по 31.03.2021 рік; - втрати від інфляції за весь час прострочення у розмірі 86\~849,37 грн., які складається з 74\~001,77 грн. - нарахування інфляційних втрат + 12\~847,60 грн. - нарахування 3% річних за період з 30.04.2021 року по 30.11.2022 рік, про що надав розрахунок відсотків за обліковою ставкою НБУ та розрахунок інфляційних втрат та трьох відсотків річних (а.с. 27, 27 зворот). Наведений представником позивача розрахунок заборгованості є арифметично вірним, такий не спростовувався відповідачем, а тому, судом такий береться до уваги. Із врахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення та з відповідача слід стягнути в користь АТ КБ «ПриватБанк» 112\~897,78 грн. заборгованості. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, сплачений ним при подачі позову у розмірі 2684,00 грн.

Outcome: approved