Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-05 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, у якому просить стягнути з відповідача на свою користь різницю між фактичним розміром заподіяної шкоди і належним страховим відшкодуванням у розмірі 27 212,30 грн з урахуванням франшизи у розмірі 1 000,00 грн, а також 6 000,00 грн моральної шкоди. Судові витрати покласти на відповідача. Свої вимоги обґрунтував тим, що 03.11.2021 сталася дорожньо - транспортна пригода з вини водія [PERSON] , внаслідок якої було пошкоджено автомобіль «Chevrolet Lacetti», д.н.з. [NUMBER] . Цивільно - правова відповідальність відповідача на момент скоєння ДТП була застрахована у ПрАТ СК «ВУСО». Страховиком було виплачено позивачу на момент звернення до суду частину страхового відшкодування у розмірі 20 940,32 грн. У подальшому між позивачем та страховиком було досягнуто згоди про виплату позивачу страхового відшкодування у розмірі 17 500,00 грн. Таким чином у відповідача наявний обов`язок перед позивачем щодо сплати різниці між фактичним розміром заподіяної шкоди і належним страховим відшкодуванням з урахуванням франшизи у розмірі 27 212,20 грн. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 29.07.2022 відкрито провадження у справі. Своїм право на подачу відзиву відповідач [PERSON] не скористався. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 28.03.2023 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач, належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. З урахуванням зазначеного суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Судом встановлено, що власником транспортного засобу «Chevrolet Lacetti», д.н.з. [NUMBER] , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] є [PERSON] 03.11.2021 об 11год 43 хв по вул. Драйзера, 1 в м. Києві, [PERSON] , керуючи автомобілем «Skoda Fabia», державний номер [NUMBER] , не був уважним, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, невпорався з керуванням, внаслідок чого скоїв наїзд на припаркований автомобіль «Chevrolet Lacetti», д.н.з. [NUMBER] , внаслідок якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 14.12.2021 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУПАП. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Оскільки вказана вище постанова суду є чинною і має по цій справі преюдиційне значення, вказані обставини стосовно вини [PERSON] у вказаному ДТП, відповідно до вказаної норми ч. 6 ст. 82 ЦПК України, не підлягають повторному доведенню. Цивільно - правова відповідальність водія автомобіля «Skoda Fabia», державний номер [NUMBER] , на момент скоєння дорожньо - транспортної пригоди була застрахована у ПрАТ «СК «ВУСО» згідно полісу ОСЦПВВНТЗ №202097212. Відповідно звіту № 987/12-21 про визначення вартості матеріального збитку автомобіля «Chevrolet Lacetti», д.н.з. [NUMBER] , вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу 70 931,98 грн, вартість матеріального збитку складає 44 719,78 грн. Судом встановлено, що позивачу було виплачено ПрАТ «СК «ВУСО» страхове відшкодування у розмірі 20 940,32, грн. У подальшому між ПрАТ «СК «ВУСО» та [PERSON] було досягнуто згоди про виплату решти страхового відшкодування у розмірі 17 500,00 грн. Різницю між фактичним розміром заподіяної шкоди і належним страховим відшкодуванням у розмірі 27 212,30 грн з урахуванням франшизи у розмірі 1 000,00 грн [PERSON] просить стягнути з винної у ДТП особи - водія автомобіля «Skoda Fabia», державний номер [NUMBER] , [PERSON] . Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема: 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відтак відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Статтями 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків). Правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Отже, відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Як встановлено, судом вартість відновлювального ремонту КТЗ визначена за витратним підходом становить 70 931,88 грн. Враховуючи викладене, саме [PERSON] , як особа винна у вчиненні ДТП, зобов`язаний сплатити позивачу різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих підстав для задоволення позову в частині позовних вимог про стягнення з відповідача різниці між вартістю відновлювального ремонту і сумою страхового відшкодування. Таким чином розмір відшкодування, завданого внаслідок ДТП, який підлягає стягненню із відповідача на користь позивача становить 26 212,20 грн. + 1000,00 грн франшизи, що становить 27 212,20 грн. Щодо стягнення моральної шкоди слід зазначити наступне. На підставі частини 2 статті 1167 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної або юридичної особи, яка її завдала: якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. З урахуванням глибини та характеру душевних страждань, які завдані пошкодженням майна позивача, суд приходить до висновку, що розмір відшкодування моральної шкоди позивачу повинен складати 2 000,00 грн, та відповідно підлягає стягненню з винної у скоєнні ДТП особи. Відповідно до ч.1. ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно п.п. 1, 2, 4 ч.3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу; пов`язані із експертів та проведенням експертизи; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. За змістом п. 1 ч. 2 ст. 137, ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 цього Кодексу). Ураховуючи складність справи, час, витрачений на надання позивачу консультацій та час витрачений на підготовку та подання даної позовної заяви, виходячи з вимог розумності, справедливості та пропорційності, суд вважає розумно обґрунтованими заявлені витрати на професійну правничу допомогу, які підлягають компенсації позивачу, в розмірі 10 000,00 грн. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 992,40 грн, 3 000, 00 грн витрат на складання оцінки заподіяного збитку.

Outcome: partial