Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-10 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] (далі - відповідачі), у якому просила: - визначити, що розмір часток у праві спільної сумісної власності на житловий будинок по [ADDRESS] , становлять: [PERSON] , який помер [INFO] - 1/5 частки; [PERSON] , який помер [INFO] - 1/5 частки; [PERSON] , [INFO] , - 1/5 частки; [PERSON] , [INFO] , - 1/5 частки; [PERSON] , [INFO] , - 1/5 частки. Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами. Житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, шо знаходиться під по [ADDRESS] розташований на земельній ділянці площею 0,30 га, яка рішенням 9 сесії 23 скликання Росошанської сільської ради від 16.12.1999 передана [PERSON] у приватну власність, а господарство відноситься до спільної групи колгоспників. Станом на 15.04.1991 склад господарства наступний: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] , однак за життя він склав заповіт від 07.04.1997, згідно якого заповів своєму сину [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями: хлів, літня кухня, гараж, що розташований в по [ADDRESS] [PERSON] помер [INFO] . Приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу Вінницької області Мельник М.В. було відмовлено позивачу видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, вказавши, що [PERSON] прийняв та не оформив спадщину після смерті [INFO] свого батька [PERSON] . У вказаній відмові нотаріус посилається на неможливість визначення частки в праві спільної сумісної власності, оскільки один співвласник майна вже помер. Під час спільного користування житловим будинком, з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] між співвласниками існувала усна домовленість щодо домоволодіння, а саме, що частки кожного є рівними. Оскільки житловий будинок перебуває у спільній сумісній власності чотирьох співвласників без визначення їх часток, слід дійти висновку, що частка кожного співвласника в праві власності на даний житловий будинок становить 1/5 частки за кожним співвласником. Наразі, через невизначеність розміру часток співвласників у праві спільної сумісної власності в зазначеному майні виникли перешкоди в подальшому оформленні спадщини, що зумовило підставу для звернення до суду з даною позовною заявою. Ухвалою суду від 07.06.2023 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд у порядку загального позовного провадження з викликом сторін, а відповідачам визначено строк для подання відзиву. Відповідачі у визначений судом строк відзиву на позов не подали, однак у своїх письмових заявах позов визнали та просили про розгляд справи без них. У судове засідання позивач не з`явилась, однак у своїй заяві просила суд про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала та просила задовольнити. Суд вважає, що за результатами підготовчого провадження можливо ухвалити рішення, тому розгляд справи проводить у даному судовому засіданні, на підставі наявних у справі доказів, за відсутності сторін, не здійснюючи при цьому фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом. Суд, дослідивши зібрані докази, встановив наступні фактичні обставини. За рішенням 9 сесії 23 скликання Росошанської сільської ради від 16.12.1999 земельна ділянка площею 0,30 га, передана у приватну власність [PERSON] . На земельній ділянці розміщений житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться під по [ADDRESS] , який згідно свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння належить [PERSON] , а господарство відноситься до спільної групи колгоспників. Станом на 15.04.1991 склад господарства наступний: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] , однак за життя він склав заповіт від 07.04.1997, згідно якого заповів своєму сину [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями: хлів, літня кухня, гараж, що розташований в по [ADDRESS] [PERSON] помер [INFO] . Приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу Вінницької області Мельник М.В. було відмовлено позивачу видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, вказавши, що [PERSON] прийняв та не оформив спадщину після смерті [INFO] свого батька [PERSON] . У вказаній відмові нотаріус посилається на неможливість визначення частки в праві спільної сумісної власності, оскільки один співвласник майна вже помер. Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як визначено в ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (ч.1 ст. 369 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними У разі поділу майні, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду (ч. 2 ст. 370 ЦК України). На підставі ч. 3 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна між співвласниками, право спільної сумісної власності на нього припиняється. Житловий будинок по [ADDRESS] , є спільною сумісною власністю п`яти осіб, частки кожної з них завідомо не визначені. У даному об`єкті власності наявний факт відсутності існування ідеальних часток кожного із співвласників, які б давали можливість виявити обсяг їх прав за наявності бажання одержати конкретну частину у спільному майні та розпоряджатися нею. Здійснити поділ нерухомого майна за домовленістю між його співвласниками неможливо, оскільки один із співвласників помер, а за його життя договір про поділ майна, що є у спільній сумісній власності, укладеним не був. Оскільки у разі поділу майна частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними й інше не встановлено домовленістю між співвласниками та законом, суд вважає, що кожному із співвласників належить по 1/5 частці в об`єкті нерухомості, а оскільки у разі поділу майна право спільної сумісної власності припиняється, то житловий будинок по [ADDRESS] , слід вважати спільною частковою власністю співвласників. Суд, оцінивши подані позивачем докази, вважає їх належними, допустимими та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, підтверджують існування обставин на які посилається позивач і які не оспорює відповідач, а в сукупності, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи. Суд зауважує, що визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що вимога: визначити, що розмір часток у праві спільної сумісної власності на житловий будинок по [ADDRESS] , становлять: [PERSON] , який помер [INFO] - 1/5 частки; [PERSON] , який помер [INFO] - 1/5 частки; [PERSON] , [INFO] , - 1/5 частки; [PERSON] , [INFO] , - 1/5 частки; [PERSON] , [INFO] , - 1/5 частки, ґрунтується на нормах чинного законодавства, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved