Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-25 00:00:00

Представник позивачів адвокат Плат Є. І. звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . В обгрунтування заявлених позовних вимог вказує, що позивач [PERSON] є основним квартиронаймачем квартири [ADDRESS] . Окрім нього у вказаній квартирі також зареєстровані позивачі [PERSON] , [PERSON] та відповідач [PERSON] , однак останній за місцем реєстрації більше року не проживає, самовільно залишив помешкання та змінив своє місце проживання у Перемишлянський район, з сім`єю перестав спілкуватись. У зв`язку із його постійним проживанням за іншою адресою, враховуючи, що житлом за місцем його реєстрації [PERSON] не користується, позивачі неодноразово звертались до відповідача із проханням щодо його добровільного зняття з реєстрації за адресою: [ADDRESS] та намагались врегулювати спір у досудовому порядку, однак відповідач не бажає контактувати із позивачами, заходи досудового врегулювання не дали результатів, тому просили позов задоволити, відповідача [PERSON] визнати таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . Ухвалою судді Залізничного районного суду м. Львова від 31.03.2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній справі, розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивачі та представник позивачів не з`явились, належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду справи, при цьому, представник позивачів [PERSON] подала до суду письмову заяву, в якій просила проводити розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задоволити, у випадку неявки відповідача у судове засідання, не заперечила проти винесення у справі заочного рішення суду. Відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явився, правом подання відзиву на позовну заяву не скористався, однак подав до суду письмову заяву про визнання позовну, в якій також зазначає, що оскільки він на даний час проходить військову службу у Збройних Силах України та знаходиться у зоні бойових дій, прибути до суду немає можливості, тому просив розгляд справи проводити за його відсутності. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили усі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. За наведеного, суд ухвалив справу розглядати без участі сторін справи, які подали на адресу суду письмові заяви, в яких просили судовий розгляд справи проводити за їх відсутнсоті, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 211 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст.\~247\~Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані суду докази у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч. 1, 2\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зі змісту ст. 76-80 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази повинні відповідати ознакам належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - достатності. Згідно ст.\~89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що згідно розпорядження Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради № 479 від 14.09.2021 року «Про укладення договору найму на жиле приміщення [ADDRESS] » [PERSON] визнано наймачем та укладено договір найму на жиле приміщення [ADDRESS] , яке складається з двох жилих кімнат пл. 14,7 м.кв., пл. 12.0 м.кв., в якому він зареєстрвоаний з 2006 року. Як вбачається із довідки № 535, виданої ЛКП «Сигнівка» 08.02.2023 року у квартирі [ADDRESS] зареєстровано 4 осіб: [PERSON] , [INFO] основний квартиронаймач, [PERSON] , [INFO] дочка, [PERSON] , [INFO] син та [PERSON] , [INFO] дружина. Згідно акта обстеження з виходом на адресу комісії ЛКП «Сигнівка» від 08.02.2023 року при обстеженні квартири [ADDRESS] встановлено, що за вказаною адресою гр. [PERSON] не проживає більше року, що підтверджено сусідами кв. [ADDRESS] та [ADDRESS] у згаданому будинку. В ході судового розгляду обставин щодо вчинення відповідачу [PERSON] будь-яких перешкод у користуванні квартирою [ADDRESS] судом не встановлено. Статтею 9 ЖК України\~визначено, що ніхто не може бути обмежений у праві користуватися жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно до ст. 71 Житлового кодексу України, при відсутності без поважних причин наймача або членів його сім`ї, в тому числі колишніх, за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Пленум Верховного Суду України в п. 10\~постанови від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України»\~роз`яснив судам, що у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК) необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. У відповідності до\~ст. 72 ЖК України\~визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. \~Поважних причин, які б могли бути підставою для продовження строку, передбаченого\~ст.71 ЖК України, збереження за відповідачем спірного жилого приміщення судом не встановлено. Крім того, на адресу суду надійшла письмова заява відповідача [PERSON] , в якій вказує, що заявлені позовні вимоги [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у справі № 462/1161/23 підтримує у повному обсязі. Частиною 1 ст. 206 ЦПК України передбачено право відповідача визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, враховуючи, що визнання відповідачем\~позову не\~суперечить закону\~та не\~порушує права,\~свободи чи\~інтереси інших\~осіб та встановлено, що останній не користується квартирою [ADDRESS] без поважних причин, понад визначений ст.71 ЖК України шестимісячний термін, протягом якого за ним зберігалося право на користування спірним жилим приміщенням, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню та [PERSON] слід визнати таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved