Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-28 00:00:00

I.Стислий виклад позиції позивача та відповідача. Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про поділ майна, набутого під час шлюбу. У своєму позові позивач просить суд визнати майно набуте за час шлюбу [PERSON] та [PERSON] , квартиру [ADDRESS] , загальною площею 65,00 кв.м., житлова площа 47,20 кв.м -. спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] ; розділити майно, набуте за час шлюбу, відступив від рівності часток, виділив: [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ) 2/3 частки квартири [ADDRESS] ; [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП не відомий) 1/3 частки квартири [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ) право власності на 2/3 частки квартири [ADDRESS] (загальна площа квартири 65,00 кв.м., житлова площа квартири 47,20 кв. м.); визнати за [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП не відомий) право власності на 1/3 частки квартири [ADDRESS] (загальна площа квартири 65,00 кв.м., житлова площа квартири 47,20 кв. м.) В обґрунтуванні позову позивач зазначила, що між позивачем та відповідачем 24.07.2015 укладений шлюб, про що свідчить відповідний актовий запис № 450, зроблений Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції і підтверджується свідоцтвом про шлюб від 24.07.2015 р. серії [NUMBER] . Від цього шлюбу у них народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . За рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16.12.2020 р. по справі № 208/4838/20 шлюб між позивачем та відповідачем був розірваний. Відповідно до судового наказу, виданого 13.05.2020 р. Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області по справі № 208/2982/20, відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання своїх дітей у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача. Станом на день звернення з цим позовом до суду відповідач має заборгованість зі сплати аліментів у розмірі, який буде зазначений додатково - після отримання розрахунку (довідки) про розмір заборгованості в рамках виконавчого провадження ВП 63206934, відкритого державним виконавцем Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Нами за час шлюбу, 30.09.2017 року за договором купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Кам`янського міського нотаріального округу Дербіною Р.Є. і зареєстрованого в реєстрі за № 1347, було придбано 4-х кімнатну квартиру [ADDRESS] . Право власності на квартиру було зареєстровано за відповідачем - [PERSON] , про що свідчить Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 26.08.2022 р. Аліментів у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходів) (але відповідач ніде не працює), які присуджені за судовим наказом, виданого Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13.05.2020 р. по справі № 208/2982/20, виплачувати боржникові на утримання двох дітей не достатньо, оскільки з урахуванням Закону України «Про прожитковий мінімум», прожитковий мінімум з 01.07.2022 по 30.11.2022 року для дітей віком від 6 до 18 років складає 2744,00 грн., а для працездатних осіб - 2600,00 грн., з 01.12.2022 прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років -2833,00 грн., а для працездатних осіб - 2684,00 грн.. Так як відповідач ніде не працює, то розмір аліментів менше, який він має сплачувати, менше ніж прожитковий мінімум, якого не достатньо для нормального утримання та розвитку дітей, оплати необхідних витрат, пов`язаних із навчанням дітей та здобуття ними повної загальної середньої освіти, готування їх до самостійного життя, фізичного та морального розвитку дітей і є загальновідомим фактом, який відповідно до ст.61 ЦПК не підлягає доказуванню. Крім того, як вбачається з інформації, отриманої від Державної фіскальної служби України, оригінал відповіді знаходиться в матеріалах виконавчого провадження ВП 63206934, відповідач взагалі ніде не працює, офіційного заробітку (доходу) не має. Відповідно до Розрахунку заборгованості зі сплати аліментів в межах виконавчого провадження ВП 63206934 за відповідачем обліковується заборгованість по сплаті аліментів станом на серпень 2022 року обліковується у сумі 118069,72 грн. Позивач пропонувала відповідачу поділити спільне майно у добровільному порядку, залишивши їй та двом дітям квартиру для їх з дітьми користування та проживання, однак відповідач не бажає у добровільному порядку вирішувати це питання бо квартира зареєстрована на його ім`я і тому вона вимушена захищати як свої права і інтереси, так і інтереси дітей у судовому порядку. Відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву не надав. II. Заяви, клопотання позивача, відповідача. Позивач та її представник адвокат Черненко Т.Б. в судове засідання не з`явилися, надали суду заяву, в якій просять суд розглядати справу за їх відсутністю, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, не заперечують проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю. Проти позову не заперечує, визнав його повністю. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. III. Процесуальні дії по справі. 19 грудня 2022 року ухвалою суду відкрито провадження по справі та призначено дату судового засідання. 07 квітня 2023 року ухвалою суду закрито підготовче провадження по справі та призначено дату судового засідання. IV. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин з посиланням на докази. Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та відповідачем 24.07.2015 укладений шлюб, про що свідчить відповідний актовий запис № 450, зроблений Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції і підтверджується свідоцтвом про шлюб від 24.07.2015 р. серії [NUMBER] . Від цього шлюбу у них народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . За рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 16.12.2020 р. по справі № 208/4838/20 шлюб між позивачем та відповідачем був розірваний. Відповідно до судового наказу, виданого 13.05.2020 р. Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області по справі № 208/2982/20, відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання своїх дітей у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача. Станом на день звернення з цим позовом до суду відповідач має заборгованість зі сплати аліментів відповідно до розрахунку (довідки) про розмір заборгованості в рамках виконавчого провадження ВП 63206934, відкритого державним виконавцем Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Нами за час шлюбу, 30.09.2017 року за договором купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Кам`янського міського нотаріального округу Дербіною Р.Є. і зареєстрованого в реєстрі за № 1347, було придбано 4-х кімнатну квартиру [ADDRESS] . Право власності на квартиру було зареєстровано за відповідачем - [PERSON] , про що свідчить Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 26.08.2022 р. Відповідно до Розрахунку заборгованості зі сплати аліментів в межах виконавчого провадження ВП 63206934 за відповідачем обліковується заборгованість по сплаті аліментів станом на серпень 2022 року обліковується у сумі 118069,72 грн. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Змагальність згідно умов ст. 13 ЦПК України, полягає в тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Згідно ст. 14 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 73 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 74 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх або заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно ст.317 ЦК, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно із ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своє інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до норм ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, незалежно від того, що один з них не мав з поважних причин (ведення домашнього господарства, догляд за дітьми тощо) самостійного заробітку (доходу), при цьому кількість, форма трудової участі не впливає на виникнення спільності майна і на обсяг прав подружжя на це майно, тому вважаю, що квартира належать мені та відповідачеві на праві спільної сумісної власності, а у відповідності до ст.70 СК, у разі поділу майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, їхні частки є рівними, ця норма закону закріплена і ст.372 ЦК, частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, тому, частки сторін на спірне майно є рівними, тобто позивачу належить 1/2 частки квартири [ADDRESS] . У відповідності до норм ст. 63 СК, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування та розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Порядок користування та розмір часток при придбанні спірного майна ми з відповідачем не узгоджували. Частинами 2, 3 ст.70 СК передбачено, що при вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засад рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема, якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Застосування цієї норми найшло своє відображення в роз`ясненнях п. 30 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 р. №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя». Згідно з ч. 1 ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішено судом. При цьому, суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення, аналогічне роз`яснення міститься в п. 30 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 р. №11. Відповідно до ч. 2 ст. 71 СК України неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначене домовленістю між ними, у цьому разі згідно з ч. 3 ст. 71 СК України іншому з подружжя присуджується грошова компенсація замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно. Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. VI. Висновки суду. Таким чином, суд приходить до висновку, що сторони - як позивач так і відповідач мають рівні права, тобто по частці нерухомого майна - квартири [ADDRESS] , оскільки згідно з наданими суду доказами спірне майно придбано підчас шлюбу, тому є спільним сумісним майном подружжя. На підставі наведеного суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. VII. Розподіл судових витрат. Оскільки позов підлягає задоволенню, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 1706.60 грн. Враховуючи викладене та

Outcome: approved