Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-03 00:00:00

04 липня 2023 до Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшла заява [PERSON] про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України. В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що [INFO] в м. Шахтарськ Донецької області померла мати заявника [PERSON] , [INFO] , яка була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Факт родинних відносин між заявником та померлою [PERSON] , підтверджується свідоцтвом про народження заявника. Факт смерті [PERSON] підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим окупаційними органами влади днр, лікарським свідоцтвом про смерть №247 від 26 червня 2023 року, виданого Центром первинної медико-санітарної допомоги м. Шахтарськ. Відповідно до зазначених документів причиною смерті є атеросклеротичний кардіосклероз з артеріальною гіпертензією. У зв`язку із тим, що м. Шахтарськ, де померла [PERSON] станом, як на момент її смерті, так і на даний час, є та визнано тимчасово окупованою територією України російською федерацією, заявник не має на теперішній час можливості зареєструвати в органах державної реєстрації актів цивільного стану факт смерті громадянки України - [PERSON] , [INFO] , місце народження: хутір Стоги, Верхньодонського району, Ростовської області, яка померла [INFO] в м. Шахтарськ, Україна. Заявник в судове засідання не з`явився, просив суд розглянути заяву за його відсутності. Представник Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи та письмові докази, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. У відповідності до пункту 8 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Як роз`яснино у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 №5, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. За змістом статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» № 2398-VI від 01 липня 2010, державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відповідно до п.1 Розділу I Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 № 52/5, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її поховання, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Пунктом 2 ч.1, ч.2 ст. 317 ЦПК України передбачено, що заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, розглядаються невідкладно з дня надходження відповідної заяви до суду. Судом встановлено, що [INFO] в м. Шахтарськ Донецької області померла мати заявника [PERSON] , [INFO] , яка була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Факт родинних відносин між заявником та померлою [PERSON] , підтверджується свідоцтвом про народження заявника. Факт смерті [PERSON] підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим окупаційними органами влади днр, лікарським свідоцтвом про смерть №247 від 26 червня 2023 року, виданого Центром первинної медико-санітарної допомоги м. Шахтарськ. Відповідно до зазначених документів причиною смерті є атеросклеротичний кардіосклероз з артеріальною гіпертензією. Місто Шахтарськ, де померла [PERSON] станом, як на момент її смерті, так і на даний час, є та визнано тимчасово окупованою територією України російською федерацією, заявник не має на теперішній час можливості зареєструвати в органах державної реєстрації актів цивільного стану факт смерті своєї матері [PERSON] . Відповідно до статті 1, 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. На тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим реалізації прав і свобод людини і громадянина. Частинами 2, 3, 4 статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законодавством України. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення зв`язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України. Відповідно до частини 1 статті 17 цього ж Закону, у разі порушення його положень цього Закону, державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Оскільки заявник не може отримати від закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, що створені за законодавством України, документ встановленої форми про смерть [PERSON] , у зв`язку з чим є перешкоди в здійсненні реєстрації смерті та отримання заявником свідоцтва про смерть його матері, вбачаються перешкоди реалізації заявником права на проведення державної реєстрації смерті в установленому законом порядку. Оцінюючи надані суду документи, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви в цій справі та встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, оскільки у заявника відсутня можливість отримати свідоцтво про смерть матері державного зразка. Відповідно до пункту 18 постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31.03.1995 року рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Відповідно до частини 4 статті 317, пункт 8 статті 430 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Outcome: approved