Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-02 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав. Позов мотивує тим, що 10.05.2008 вона уклала шлюб із відповідачем. Від даного шлюбу у сторін народився син - [PERSON] . Після народження дитини відповідач не надавав їй необхідну допомогу та підтримку у догляді за дитиною, а тому рішенням суду стягується із відповідача на її користь аліменти у розмірі частини від усіх видів його заробітку. Станом на день подачі позову заборгованість у останнього становить 73612,85 грн. Відповідач зовсім не цікавиться сином, ні його здоров`ям, ні потребами. Він не бажає спілкуватися із своїм сином і не надає матеріальної допомоги, позивачка самостійно забезпечує їхнього сина, створює належні умови для проживання. На підставі вищенаведеного, просить позбавити [PERSON] батьківських прав щодо сина, [PERSON] . Позивач в судове засідання не з`явилася, в матеріалах справи є заява про підтримання позову. Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, хоча належним чином повідомлявся про місце, день та час розгляду справи у встановленому законом порядку. Відзив на позов не подавав. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування виконавчого комітету Дрогобицької міської ради у судовому засіданні не заперечив щодо задоволеня позовних вимог. Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно паспорта громадянина України [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Згідно Довідки виданої Директором КП «Управитель «ЖЕО» ДМР, [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , разом із своїм сином [PERSON] , [INFO] . Із свідоцтва про народження серії [NUMBER] , вбачається, що [PERSON] народився [INFO] , і його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Згідно рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21 травня 2018 року,шлюб між [PERSON] [PERSON] розірвано. Згідно Акту обстеження умов проживання за адресою [ADDRESS] , то квартира приватизована, забезпечена усіма необхідними для проживання меблями та побутовою технікою, є електро-, водо-, газопостачання. [PERSON] забезпечений окремою кімнатою, є окремий розкладний диван, шафа для одягу, письмовий стіл, все необхідне для проживання та виховання дитини. Згідно висновку Виконавчого комітету Дрогобицької міської ради від 25.04.2023 №3-35/2290 за результатами розгляду та на основі наявних документів та беручи до уваги те, що[PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити його батьківських прав по відношення до малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Згідно листа В.о. голови правління ГО «ЧАС ЗМНІ- РЕАБІЛІТАЦІЙНИЙ ЦЕНТР», [PERSON] , [INFO] , з 16.11.2019 по теперішній час проходить курс психосоціальної реабілітації відновлення особистості в їхньому центрі. Згідно розрахунку заборгованості по аліментах від 01.02.2023 заборгованість зі сплати аліментів відповідно до виконавчого листа за №65979018 станом на 31 січня 2023 року становить 73612,85 грн. Згідно характеристики наданої класоводом [PERSON] , батько [PERSON] з моменту розлучення проживав окремо від сім`ї, не брав участі у вихованні сина, навчання та успішністю дитини не цікавився. Відповідно до пояснень сусідки [PERSON] , батько [PERSON] усунувся у виконанні своїх обов`язків, вона не бачила щоб він гуляв із своїм сином чи з ним спілкувався. Відповідно до пояснень сусідки [PERSON] , батько [PERSON] усунувся у виконанні своїх обов`язків, вона не бачила щоб він гуляв із своїм сином чи з ним спілкувався. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Крім того, ст. 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки не піклуються про дитину. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину із пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться із дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Пленум Верховного Суду України в п. 15 та п.16 постанови від 30.03.2007 за № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її харчування, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначенні фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. На думку суду, надано достатньо доказів, які свідчать про ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини. За таких встановлених обставин, винної поведінки відповідача та йогосвідомого нехтування своїми батьківськими обов`язками, враховуючи права та інтереси дитини, суд дійшов до висновку про ухилення відповідачем виконання своїх батьківських обов`язків і необхідність позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Згідно п.6 ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. В порядку ч. 1 ст. 141 ЦПК України, слід стягнути із відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1073,60 гривень.

Outcome: approved