Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-03 00:00:00

У жовтні 2022 року, [PERSON] звернулася до суду з позовом до Оболонського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Київ про зняття арешту накладеного постановою ВДВС Оболонського РУЮ у м. Київ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії ВП № 11152143 від 23.10.2006 року. Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що реалізуючи право на спадкування майна після смерті чоловіка, у нотаріуса дізналася, що на все майно її покійного чоловіка накладено арешт. Позивач вказує, що підставою видачі виконавчого листа на підставі якого накладено арешт було рішення Оболонського районного суду м. Києва від 29.06.2006 року в межах справи №2-1469/06, згідно якого стягнуто з [PERSON] на Користь [PERSON] грошові кошти в сумі 27 865,68 грн. та судового збору у розмірі 278,86 грн. При цьому, 20.05.2008 року, Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суму м. Києва скасувала вище зазначене рішення та прийняла своє рішення, відповідно до якого у задоволенні позову відмовлено. 25.05.2009 року, державним виконавцем ВДВС Оболонського районного управління юстиції у м. Києві винесено постанову про закінчення виконавчого провадження [NUMBER] відповідно до ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». З метою зняття арешту, позивач звернулась до Оболонського РВДВС міста Києва ГТУЮ у м. Києві, проте згідно відповіді від 27.09.2022 року, вбачається, що у зв`язку з терміном зберігання завершених виконавчих проваджень, який становить 3 роки, інформація щодо постанови від 23.10.2006 року, якою було накладено арешт на майно [PERSON] відсутня та у звільненні майна з під арешту відмовлено. Для вирішення питання про зняття арешту з рухомого майна заявнику було запропоновано звернутися до суду. Позивач вважає, що арешт на все майно [PERSON] є безпідставним. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити. Представник Оболонського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві в судове засідання не з`явився, надіслали клопотання в якому просили розглядати справи за їх відсутності. Вислухавши пояснення представників позивача, дослідивши матеріали справи та подані докази, суд встановив наступне. [PERSON] є дружиною [PERSON] , який помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про одруження Серії [NUMBER] та свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] (а.с 10, 11). Реалізуючи своє право на спадкування майна після смерті чоловіка [PERSON] подано заяву про прийняття спадщини. Згідно відомостей Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 189/06 від 23.10.2006 року ДВС Оболонського району м. Києва накладено арешт на майно [PERSON] на підставі постанови №1225/8 від 23.10.2006 року, що винесена відповідно до виконавчого листа Оболонського районного суду м. Києва №2-1469 від 29.06.2006 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] суму грошових коштів у розмірі 27 865,68 грн. Судом встановлено, що рішення Оболонського районного суду м. Києва від 29.06.2006 року, згідно якого стягнуто з [PERSON] на Користь [PERSON] грошові кошти в сумі 27 865,68 грн. та судового збору у розмірі 278,86 грн. скасовано постановою Апеляційного суду м. Києва від 20.05.2008 року та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. В матеріалах справи міститься постанова, від 25.05.2009 року, винесена державним виконавцем ВДВС Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, про закінчення виконавчого провадження [NUMBER], розпочатого на підставі виконавчого листа №2-1469 виданого 29.06.2006 року про стягнення боргу в розмірі 27 865,68 грн. відповідно до ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку зі скасуванням рішення згідно ухвали №22-1014/08 від 20.05.2008 року. Із відповіді Оболонського РВ ДВС м. Київ ЦМУЮ (лист №15190 від 27.09.2022 року) вбачається, що виконавче провадження 1225/8 від 23.10.2006 року було знищено у зв`язку з закінченням терміну зберігання (три роки). Згідно ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції станом на дату прийняття постанови) наслідки завершення виконавчого провадження у разі закінчення виконавчого провадження згідно із статтею 37 цього Закону, крім направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; повернення виконавчого документа стягувачу згідно із статтею 40 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, згідно із статтею 40-1 цього Закону, припиняється чинність арешту майна боржника, скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку з завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем був накладений арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про скасування арешту, накладеного на майно боржника. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. В процесі розгляду справи стало відомо, що окрім [PERSON] після смерті [PERSON] спадкоємцями також є дочка [PERSON] та онука [PERSON] . Проте, представник позивача не наполягав на їх залученні до розгляду справи у зв`язку з тим, що їх законні права та інтереси не порушуються даним позовом, а навпаки сприяють можливості прийняти спадщину. З огляду на встановлений законодавством час пред`явлення виконавчих листів до виконання та терміни зберігання матеріалів виконавчого провадження, а також скасування рішення на підставі якого було накладено арешт, суд вважає, що на сьогодні відсутні будь-які правові підстави для продовження існування обмежень, які накладені у зв`язку із виконанням скасованого рішення Оболонського районного суду м. Києва від 29.06.2006 року №2-1469/2006 року. Позивач не наполягав на стягненні судового збору з відповідача. На підставі викладеного, ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин),

Outcome: approved