Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-28 00:00:00

05.05.2023 до Криворізького районного суду Дніпропетровської області надійшла вказана позовна заява, в якій представник позивача просить суд стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі частина від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову представник позивача вказувала, що позивач та відповідач перебували у шлюбі, який рішенням суду від 20.01.2021 було розірвано. В період шлюбу у сторін народилося троє дітей. Після розірвання шлюбу, за заявою відповідача з позивача стягнуто аліменти на утримання трьох малолітніх дітей у розмірі частини всіх його видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 09.03.2023 було задоволено позов [PERSON] до [PERSON] та визначено місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] з батьком, припинено стягнення з [PERSON] аліментів на утримання [PERSON] , а розмір аліментів, які стягуються з позивача на користь відповідачки на утримання їх спільних двох малолітніх дітей - [PERSON] та [PERSON] зменшено до 1/3 частки з усіх видів доходу [PERSON] . З липня 2022 року [PERSON] постійно проживає з батьком і саме з цього часу, як зазначає представник позивача, матір не надає допомоги на утримання сина у зв`язку із чим представник позивача просить суд стягнути з відповідачки на користь позивача аліменти на утримання їх спільного малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] у розмірі частина від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття. 26.05.2023 представником відповідача до суду подано відзив на позов в якому представник відповідача просить суд позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання їх спільного малолітнього сина у твердій грошовій сумі 500 грн щомісячно. В обґрунтування заперечень проти позову, представник відповідача зазначив про те, що відповідачка не має можливості сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] у заявленому позивачем розмірі, та взагалі у частці від заробітку, оскільки заробітку не має, адже на даний час вона не працює та перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною [PERSON] , [INFO] , якого вона народила в шлюбі, укладеному 09.03.2022 з [PERSON] . На даний час вона отримує виплати як багатодітній родині в розмірі 2100 грн. на місяць та соціальну допомогу при народженні дитини сина [PERSON] , але ці кошти не є її особистою власністю, а надаються на утримання дітей. Будь-яких інших доходів відповідачка не має. Крім того, представник відповідача звертає увагу суду на те, що позивач має перед [PERSON] заборгованість зі сплати аліментів на утримання їх спільних дітей [PERSON] та [PERSON] та її не сплачує, тим самим користується коштами, які повинен сплачувати на користь відповідачки на утримання двох спільних дітей, що проживають з нею. Сторони в судове засідання не з`явилися, забезпечивши участь представників у розгляді справи. Представники сторін відповідно свої вимоги та заперечення підтримали та наполягали на власних позиціях. Суд, вислухавши представників сторін, дослідивши докази, подані сторонами на обґрунтування своїх вимог та заперечень, встановивши правовідносини, які виникли між сторонами та яка правова норма підлягає застосуванню до них, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що з 29.04.2012 сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який 20.01.2021 за рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області було розірвано. Вказане встановлено рішенням суду від 09.03.2023 та не заперечувалося сторонами. В період шлюбу у сторін народилися діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] , батьками яких є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копіями відповідних свідоцтв про народження дітей ( а.с.4-6). Судовим наказом від 26.01.2021, виданим Криворізьким районним судом Дніпропетровської області з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання трьох малолітніх дітей у розмірі частини від усіх видів доходу (заробітку) боржника, але не менше 50% та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 11.01.2021 та до досягнення дітьми повноліття. На підставі вказаного судового наказу Криворізьким відділом ДВС ПСМУ Міністерства юстиції (м. Дніпро) 08.02.2021 відкрито виконавче провадження № 64397901 ( а.с.12,14). Рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 09.03.2023 задоволено позов [PERSON] до [PERSON] та місцем проживання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] визначено з батьком [PERSON] за місцем його проживання. Крім того вказаним рішенням суду припинено з 01.02.2023 стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього [PERSON] та зменшено розмір аліментів, стягнутих з [PERSON] на утримання інших дітей, а саме вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки від усіх видів доходу (заробітку) [PERSON] , але не менше 50% та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно (а.с. 12). Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 04.05.2023, заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей станом на 04.05.2023 становить 37106,79 грн (а.с. 40). На підтвердженні зміни прізвища відповідача суду надано копію свідоцтва про шлюб, відповідно до якої 09.03.2022 [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та після державної реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище « [PERSON] » ( а.с. 38). [INFO] народився [PERSON] , батьками якого в свідоцтві про народження зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.39). [PERSON] у період з 26.12.2022 по 19.10.2025 знаходиться у відпустці до догляду за дитиною до 3 років, що підтверджується довідку з місця роботи відповідача АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» № 88 від 09.05.2023 (а.с. 37). Відповідно до довідок з управління соціального захисту населення Криворізької районної державної адміністрації від 22.05.2023 [PERSON] у період з листопада 2022 по квітень 2023 щомісячно отримує допомогу на дітей, які виховуються у багатодітних сім`ях у розмірі 2100 грн., а також одноразову допомогу при народженні дитини у розмірі 860 грн. ( а.с. 35, 36). Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 № 2402 «Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України». Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Отже, право вибору способу стягнення аліментів (тверда сума чи в частці від заробітку), надано законом саме позивачу. Пунктом 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів на утримання дитини, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, та інші обставини, які мають істотне значення. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець стягує з боржника\~аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого\~Сімейним кодексом України. Тобто, нормами чинного законодавства закріплена презумпція, згідно якої розмір аліментів на дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У даній справі позов подано [PERSON] до суду засобами поштового зв`язку 04.05.2023 (а.с. 20), а тому аліменти підлягають стягненню саме з вказаної дати. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище та потреби дитини відповідного віку в їжі, одязі, засобах особистої гігієни, забезпеченні належних побутових умов необхідних для належного і гармонійного її розвитку, участь у забезпеченні дитини якими мають приймати обоє батьків. Суд враховує й те, що нині [PERSON] є працездатною особою, яка нині перебуває у відпустці по догляду за дитиною [PERSON] , [INFO] , до досягнення ним трьох років, який народжений [PERSON] у шлюбі з іншим чоловіком, та відповідно має право на утримання від вказаного чоловіка. Суд враховує й те, що сторони мають ще двох спільних дітей: [PERSON] та [PERSON] , які проживають з матір`ю та на утримання яких стягуються аліменти в розмірі 1/3 частини доходів батька позивача по справі. Довідкою державного виконавця підтверджується факт наявності заборгованості зі сплати аліментів на утримання [PERSON] та [PERSON] , однак міститься й інформація, що [PERSON] провів платежі в березні та квітні 2023 на загальну суму 7700 грн та нині на розгляді суду перебуває спір, предметом якого є розмір вказаної заборгованості за аліментами, рішення за яким ще не прийнято, що визнано представниками сторін у ході даного судового засідання. Як вказували представники сторін, сторони не знайшли компромісу у вирішенні питання щодо участі кожного з них в утриманні спільних дітей, які відповідно не проживають з кожним із них. Вирішуючи даний спір, суд враховує, що з кожним із батьків [PERSON] та [PERSON] , проживають їх спільні діти, відповідно з [PERSON] син [PERSON] , а з [PERSON] донька [PERSON] та син [PERSON] . При цьому, позивач сплачує аліменти на користь [PERSON] на утримання [PERSON] та [PERSON] , а [PERSON] участі в утриманні сина, який проживає з батьком не приймає, отримує виплати на дітей багатодітної сім`ї, до числа яких входить і [PERSON] , але будь-якої участі в утриманні сина, з початку його проживання з батьком, не приймає. Разом з тим, кожен із батьків має приймати участь в утриманні дитини, а перебування [PERSON] у відпустці по догляду за дитиною, народженою в іншому шлюбі, не звільняє матір дитини [PERSON] від обов`язку прийняття участі в його утриманні. Народження у жінки іншої дитини та перебування у зв`язку з цим у відпустці по догляду за дитиною, не може бути підставою для припинення чи зменшення її обов`язків перед іншою дитиною [PERSON] . Факт відсутності у батьків доходів, не може бути підставою для припинення їх обов`язків щодо дітей, в тому числі щодо участі в утриманні дітей. Враховуючи викладене, беручи до уваги викладені обставини, суд приходить до висновку про існування обов`язку матері [PERSON] на утримання її сина [PERSON] , що проживає з батьком, а тому з урахуванням матеріального стану відповідача, зокрема того, що вона отримує певні соціальні виплати, отримує аліменти від [PERSON] , має можливість отримувати утримання від чоловіка [PERSON] , перебуваючи у відпустці по догляду за їх спільним сином [PERSON] , виходячи з найкращих інтересів дитини, рівності обов`язків батьків щодо дітей, рівності прав дітей незалежно їх спільного проживання чи не проживання з батьками, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) [PERSON] , але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вказаний розмір аліментів суд вважає справедливим, адже в даному випадку, кожен із дітей сторін перебуватиме в рівних умовах по утриманню ( [PERSON] сплачує аліменти на двох дітей в розмірі 1/3 частини його заробітку, тобто по 1/6 частці на дитину). На переконання суду, саме такий розмір аліментів не буде надмірним та буде необхідним для забезпечення гармонійного розвитку і розумних потреб дитини, оскільки аліменти - це платіж, спрямований саме на утримання дитини, який повинен бути достатнім для цього. Враховуючи вищевикладене, суд критично оцінює доводи представника відповідача про відсутність обов`язку у відповідача сплачувати аліменти на сина [PERSON] , враховуючи перебування її у відпустці по догляду за іншою дитиною, а також доводи про можливість лише частково задоволення позову в розмірі 500 грн. Суд наголошує, що згідно діючого законодавства право обирати спосіб стягнення аліментів належить стягувачу, а розмір аліментів на дитину не може бути меншим 50 % прожиткового мінімуму для дитини певного віку, який з урахуванням віку [PERSON] станом на дату розгляду справи складає 1416,50 грн (2833/2). Доводи представника відповідача про те, що позивач має заборгованість за аліментами, яку не сплачує, не може бути підставою для не стягнення аліментів із відповідача на утримання сина [PERSON] , що нині проживає з батьком позивачем по справі. Норми СК України містять положення, які дозволять захистити права стягувача у разі несвоєчасної сплати аліментів. У випадку відсутності у відповідача коштів необхідних для сплати аліментів на утримання дитини, в тому числі відсутності доходів, заборгованість визначатиметься в порядку визначеному ст. 196 СК України, при цьому боржник не позбавлений права порушувати питання про відстрочку, розстрочку чи навіть звільнення від сплати заборгованості в порядку визначеному ст. 197 СК України. Більш того,\~відповідно до\~ст.\~192\~СК України,\~розмір аліментів,\~визначений за\~рішенням суду\~або домовленістю\~між батьками,\~може бути\~згодом зменшено\~або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках. Аналогічні положення містить ч.4 ст. 273 ЦПК України. Згідно з ст. 141 ЦПК України, ст. 4, абз. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн. Клопотань про розстрочення, або звільнення від сплати судового збору від відповідача не надходило.

Outcome: partial