Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-12 00:00:00

У березні 2023 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідачки про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що він є власником квартири [ADDRESS] . 28.09.2022 року в зазначеній квартирі відбулось залиття з вини мешканців квартири [ADDRESS] , яка розташована поверхом вище. Вказане підтверджується Актом комісії ТОВ «Імпульс-Газ» від 03.10.2022 року. Розмір завданої шкоди (відновлювального ремонту) - 78100 грн., що підтверджується висновком про вартість проведення відновлювального ремонту квартири, виконаним ТОВ «Центр незалежної експертної оцінки» від 24.10.2022 року, а також 5000 грн. - вартість реставрації дерев`яного фасаду кухонного гарнітуру, які позивач просить стягнути з відповідачки. Крім того, позивач просить стягнути з відповідачки 7000 грн. витрат на проведення будівельно-технічного експертного дослідження та 5000 грн. витрат на правову допомогу. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22.03.2023 року відкрито провадження у цивільній справі за вказаним позовом, розгляд якої вирішено проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. 24.04.2023 року від відповідачки [PERSON] до суду надійшов відзив, в якому вона заперечує проти позовних вимог, зазначає про те, що позивачем не доведено, що залиття його квартири сталось внаслідок її протиправних дій, для складання акту про залиття квартири вона запрошена не була, тому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. 17.05.2023 року на адресу суду представником позивача була направлена відповідь на відзив, в якому він заперечує проти доводів відповідачки, викладених у відзиві, наполягає на задоволенні позовних вимог. У судовому засіданні представник позивача адвокат Пікуль Д.С. позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні, яке відбулось 04.07.2023 року, просила суд відмовити у задоволенні позову із міркувань, викладених у відзиві. Представник відповідачки адвокат Літвінова О.Г. в судовому засіданні просила суд відмовити в позові, підтримала доводи, викладені у відзиві. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що наприкінці вересня 2022 року на запрошення відповідачки він був присутній при огляді квартири сантехніком, який на той час не виявив ніяких порушень в роботі каналізаційних комунікацій. В жовтні 2022 року він знову був в квартирі відповідачки, була розкрита магістральна труба, з якої підтікала вода внаслідок навантаження від інтенсивного користування водою іншими жильцями. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що наприкінці вересня 2022 року він був у квартирі відповідачки, побачив мокру підлогу, в квартирі було волого. На його питання, що трапилось відповідачка відповіла, що це не вперше. В цей час зайшов, як він вважав, співробітник ЖЕК, відповідачка запропонувала йому перевірити сантехніку, подивитись стіни, він сказав, що не бачить ніякої проблеми. Ні її питання, що їй робити далі, оскільки в квартирі були мокрі стіни та підлога, співробітник ЖЕК запропонував перевірити в інших мешканців. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він працював в ЖЕК з 1986 року та обслуговував будинок, де живуть сторони. В жовтні 2022 року його запросила відповідачка оглянути квартиру та встановити причини течії води. В неї все було сухо, але, якщо хтось із мешканців починав користуватись водою, починала текти каналізаційна труба. Він порадив їй звернутись до ЖЕК, оскільки ця труба в них на обслуговуванні. Наскільки йому відомо, [PERSON] викликала сантехніка із ЖЕК, але він сказав, що в нього болить рука. Вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, судом приходить до наступних висновків. Так, судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником та проживає в квартирі [ADDRESS] . Відповідачка [PERSON] проживає в квартирі [ADDRESS] . Відповідно до Акту без номеру від 03.10.2022 року, затвердженого директором ТОВ «Імпульс-Газ» Ю. Лагута, комісія у складі головного інженера Петренко С.Г., майстра [PERSON] , слюсаря - сантехніка [PERSON] склали акт з приводу залиття кв. [ADDRESS] внаслідок ймовірно необережного поводження з сантехнічним обладнанням мешканців з вище розташованої квартири [ADDRESS] . При обстеженні квартири [ADDRESS] пошкоджень інженерних мереж не виявлено. Згідно висновку про вартість проведення відновлювального ремонту квартири [ADDRESS] , складеного ТОВ «Центр незалежної експертної оцінки`від 24.10.2022 року ринкова вартість відшкодування збитків, завданих квартирі [ADDRESS] після її залиття, складає 78100 грн. Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року №?76 і зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 25.08.2005 року №?927/11207 (надалі - Правила), передбачено, що в разі залиття квартири складається відповідний акт (пункт 2.3.6 Правил). Аналізуючи норми Правил щодо складання акту про залиття, Верховний Суд у постанові від 21.02.2018 року (справа №2-1974/11) вказав, що в додатку № 4 до цих Правил зазначено, що факт залиття квартири та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньо-будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. В акті повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття. З досліджуваного в судовому засіданні Акта про залиття вбачається, що в ньому не зазначено даних про власників квартир [ADDRESS] , [ADDRESS] . Акт про залиття містить інформацію про пошкоджене майно в квартирі [ADDRESS] . Акт не містить інформації про присутність власників квартир [ADDRESS] та [ADDRESS] під час обстеження квартири [ADDRESS] . Вказаний акт містить лише припущення, що залиття сталось саме з вини мешканців квартири [ADDRESS] внаслідок необережного поводження із сантехнічним обладнанням. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно роз`яснень, викладених в пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Отже, для відшкодування шкоди за правилами ст. 1166 ЦК необхідно довести такі факти: неправомірність поведінки особи; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою, а також вину завдавача шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. Частина 2 ст. 1166 ЦК встановлює презумпцію вини завдавача шкоди, що означає, що особа, яка завдала шкоду, буде вважатися винною, якщо вона сама не доведе відсутність своєї вини. Проте, саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. Разом із тим, із змісту Акту про залиття вбачається, що він засвідчує факт залиття квартири [ADDRESS] , при цьому через відсутність обов`язкових даних, які мають бути відображені в цьому документі, цей Акт складений з порушенням вимог Правил, а тому цей акт не може бути належним і допустимим доказом заподіяння відповідачем майнової шкоди; також у вказаному акті відсутні дані про те, що вина власника квартири [ADDRESS] у залитті встановлена. Як встановлено судом в судовому засіданні, відповідачка не була присутня при складанні акту, її не повідомляли про обстеження та до її квартири ніхто не заходив. Позивач також не був присутній при цьому, оскільки перебуває за кордоном, замість нього, зі слів представника позивача, була присутня теща позивача, між тим, відомості про це в акті обстеження не відображені. Тому висновок, зазначений в акті обстеження, що залиття сталось саме з вини мешканців квартири [ADDRESS] внаслідок необережного поводження із сантехнічним обладнанням, є неспроможним. Допитані у судовому засіданні свідки надали пояснення щодо стану квартири відповідачки та її дій, які вона вчиняла з метою виявити причини підтікання води. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частинами 6, 7 ст. 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Суд прийшов до висновку, що позивач не довів факт протиправних дій (бездіяльності) відповідача і причинний зв`язок між цією протиправною поведінкою та заподіяною шкодою, а відтак підстави для відшкодування майнової шкоди відсутні, тому суд відмовляє у задоволенні позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed