Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-11 00:00:00

11.04.2023 року позивач ТОВ "ІНФОКС" в особі філії "ІНФОКСВОДОКАНАЛ" звернулось до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНФОКС" в особі філії "ІНФОКСВОДОКАНАЛ" борг у сумі 37547,84 грн. Ухвалою суду від 27.04.2023 року провадження по справі відкрито, розгляд справи призначено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Копію ухвали про відкриття провадження з позовною заявою та з додатками було направлено відповідачу [PERSON] на адресу реєстрації його місця проживання. 07.06.2023 року поштове відправлення повернуто до суду з відміткою "за закінченням терміну зберігання". 26.05.2023 року відповідач [PERSON] подав до суду заяву про ознайомлення з матеріалами справи та 30.05.2023 року ознайомився, про що свідчить власноручний підпис відповідача на заяві. 13.06.2023 року відповідач [PERSON] подав до суду відзив на позов та зустрічний позов. Ухвалою суду від 21.06.2023 року зустрічну позовну заяву [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНФОКС" в особі філії "ІНФОКСВОДОКАНАЛ" про захист прав повернуто позивачеві з усіма доданими до неї документами. Відповіді на відзив від ТОВ "ІНФОКС" в особі філії "ІНФОКСВОДОКАНАЛ" до суду не надходило. На підставі викладеного суд вважає можливим розглянути справу по суті. ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ В позовних вимогах позивач посилається на те, що відповідач [PERSON] є споживачем філії «ІНФОКСВОДОКАНАЛ» ТОВ «ІНФОКС», однак відповідач послуги сплачував не в повному обсязі, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 37547,84 грн., в зв`язку з чим позивач звертається до суду за захистом своїх прав. Відповідач [PERSON] у відзиві з позовними вимогами не погоджується з вимогами та посилається на те, що довідка про склад сім`ї від лютого 2019 року втратила чинність, а звіт про заборгованість не відображає початок періоду заборгованості, а також метод нарахування на кожну особу. Також відповідач [PERSON] зазначає, що підписаний договір на надання послуг водопостачання взагалі відсутній, а причина його відсутності не зазначена позивачем. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ 07.12.2022 року суддею Київського районного суду м. Одеси Куриленко О.М. було видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] заборгованості за послуги водопостачання у розмірі 35483,76 грн. та судового збору у розмірі 248,10 грн. Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Салтан Л.В. від 08.02.2023 року по справі №947/27970/22 судовий наказ від 07.12.2022 року по справі №947/27970/22, виданий суддею Київського районного суду м. Одеси Куриленко О.М. про стягнення з [PERSON] заборгованості за послуги водопостачання у розмірі 35483,78 грн. скасований. Віповідно до Обгрунтованого розрахунку суми заборгованості по особовому рахунку [NUMBER] за період з 01.03.2020 року по 28.02.2023 року заборгованість споживача [PERSON] складає 37547,84 грн. /а.с.6-10/. За відомостями № Т4-298092-ф/л про кількість зареєстрованих осіб у житловому приміщенні/будинку, наданими Департаментом адміністративних послуг ТОВ "ІНФОКС" 09.11.2021 року, за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано 5 осіб /а.с.16/. IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ Відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст. 255 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до положень ст. 162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Статтею 67 ЖК України передбачено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ В ході судового розгляду справи встановлено, що ТОВ "ІНФОКС" в особі філії "ІНФОКСВОДОКАНАЛ" в порядку наказного провадження звертався до Київського районного суду м. Одеси з заявою про стягнення заборгованості з [PERSON] за послуги водопостачання та водовідведення. При цьому ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Салтан Л.В. від 08.02.2023 року по справі №947/27970/22 судовий наказ від 07.12.2022 року по справі №947/27970/22, виданий суддею Київського районного суду м. Одеси Куриленко О.М. про стягнення з [PERSON] заборгованості за послуги водопостачання у розмірі 35483,78 грн. був скасований. В позовних вимогах представник позивача посилається на те, що [PERSON] є споживачем філії "ІНФОКСВОДОКАНАЛ" ТОВ "ІНФОКС", що підтверджується оформленим особовим рахунком за № [NUMBER] , однак на підтвердження вказаних обставин суду належних та допустимих в сенсі ст. ст. 77, 78 ЦПК України доказів не надано. Стороною позивача на підтвердження позовних вимог надано лише Обгрунтований розрахунок суми заборгованості по особовому рахунку [NUMBER] за період з 01.03.2020 по 28.02.2023 року, копія ухвали суду про скасування судового наказу та довідки щодо кількості зареєстрованих за адресою: [ADDRESS] , осіб. Договору, на підставі якого надаються послуги з водопостачання та водовідведення, а також документів щодо затвердження тарифів, за якими нараховується заборгованість, суду не надано. Враховуючи принципи змагальності сторін та диспозитивності цивільного судочинства суд не збирає докази за власною ініціативою та ухвалює рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів. За таких обставин, з урахуванням заперечень відповідача щодо позовних вимог, суд приходить до висновку, що позивачем не доведені обставини, викладені в позовній заяві та доводи відповідача в відзиві на позов не спростовані. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача не підлягають задоволенню, так як не обґрунтовані та не доведені.

Outcome: dismissed