Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-26 00:00:00

У березні 2019 року в інтересах позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Флагман-К», код ЄДРПОУ 36155412, місцезнаходження: 65007, м. Одеса, вул. Старорізнична (Куйбишева), буд 28 до суду звернулася адвокат Зудова В.В. з позовом до [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , який мешкає за адресою: [ADDRESS] про стягнення\~заборгованості\~за оплату житлово-комунальних послуг\~за період з 30 червня 2015 року по 31 січня 2019 року з урахуванням індексу інфляції та 3% річних у розмірі 17780,00 (сімнадцять тисяч сімсот вісімдесят гривень 00 коп.), судового збору у розмірі 1921,00 грн. та витрат на правничу допомогу у розмірі 4400,00 грн. Свої вимоги обгрунтовує тим, що 01.09.2009 року ТОВ «Флагман-К» уклало договір на обслуговування та ремонт будинку та прибудинкової території, відповідно до умов якого є обслуговуючою організацією з утримання та технічного обслуговування будинку [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . 24.12.2015 року Виконавчим комітетом Одеської міської ради було прийнято рішення №407 про встановлення тарифів з утримання будинку і споруд та прибудинкової території, розташованих за адресою: [ADDRESS] для ТОВ «Флагман-К». Відповідно до рішення виконкому ОМР №407 від 24.12.2015 року розмір встановлених тарифів на утримання будинку та прибудинкової території було встановлено на рівні 3,62 гривень. [PERSON] за обслуговування квартири [ADDRESS] за період з 30.06.2015 року по 31.01.2019 року заборгував за житлово-комунальні послуги позивачу 11470,45 грн., що підтверджується відповідними рахунками. За період слухання справи представник позивача ТОВ «Флагман-К» адвокат Зудова В.В. двічі зверталася з заявою про збільшення позовних вимог, в останній раз 14.04.2023 року надала заяву про збільшення позовних вимог, посилаючись на те, що відповідач по теперішній час не сплачує за спожиті житлово-комунальні послуги, у якій вона просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість\~за оплату житлово-комунальних послуг\~за період з 30 червня 2015 року по 28 лютого 2023 року з урахуванням індексу інфляції та 3% річних у розмірі 91635,16 грн. (дев`яносто одна тисяча шістсот тридцять п`ять гривень 16 коп.), судовий збір у розмірі 2684,00 грн. та витрат на правничу допомогу у розмірі 7600,00 грн Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси Єршової Л.С. від 25.03.2019 року вищевказаний позов ТОВ «Флагман-К» було залишено без руху у зв`язку з невідповідністю положенням ст.ст. 175, 177 ЦПК України та надано строк для усунення недоліків. 02.04.2019 року на адресу суду надійшла заява представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Флагман-К» адвоката Зудової В.В. про усунення недоліків позовної заяви, після чого ухвалою судді Приморського районного суду м.Одеси Єршової Л.С. від 04.04.2019 року справу було прийнято до провадження та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлнням сторін. 27 січня 2020 року представником позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Флагман-К» - Кузьминською Є.Г. надано до суду заяву про відвід головуючого судді з посиланням на упередженість судді під час розгляду справи, у задоволенні якого ухвалою судді Примоського районного суду м. Одси Абухіна Р.Д. від 28.01.2020 року було відмовлено у зв`язку не обгрунтованістю. Ухвалою суду від 14.08.2020 року було задоволено клопотання представника відповідача [PERSON] адвоката Пилаєвої Вікторії Володимирівни та зупинено ровадження у справі №522/4628/19 за вище вказаною позовною заявою ТОВ «Флагман-К» до [PERSON] про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг до набрання законної сили судовим рішенням по цивільної справи № 522/20663/19 за позовом [PERSON] до ТОВ «Флагман-К» про визнання незаконним застосування тарифів з утримання будинку та прибудинкової території. Постановою Одеського апеляційного суду від 29.10.2021 року було частково задоволено апеляційну скаргу ТОВ «Флагман-К» та ухвалу\~Приморського районного суду м.Одеси від 14 серпня 2020 року було скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції. 20.08.2019 року предстаником відповідача [PERSON] адвокатом Пилаєвою В.В. було надано відзив на позовну заяву ТОВ «Флагман-К», у якій вона заперечувала проти позовних вимог, просила відмовити у їх задоволенні, посилаючись на те, що ніякого договору із ТОВ «Флагман-К» відповідач не укладав, тарифи на обслуговування та ремонт будинку та прибудинкової території встановлені необгрунтовано, у зв`язку з чим розрахунок заборгованості є незаконним. Крім того, просила застосувати строк позовної давності, який сплив 30.06.2018 року, оскільки позивач звернувся до суду з позовом лише у березні 2019 року, у якому просив стягнути заборгованість, починаючи з 30.06.2015 року. 29.08.2019 року представником позивача ТОВ «Флагман-К» Зудовою В.В. надано до суду відповідь на відзив, у якому вона наполягала на задоволенні позову, посилаючись на те, що відповідач є фактичним споживачем житлово-комунальних послуг, наданих ТОВ «Флагман-К» та зобов`язаний сплатити за них за законом. Наполягала на тому, що строк позовної давності не сплив, оскільки позивач ще 13.08.2018 року звертався до суду про стягнення заборгованості з [PERSON] в порядку наказного провадження. У судове засідання представник позивача ТОВ «Флагман-К» адвокат Зудова В.В. не з`явилася, надала до заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, від його представника адвоката Пилаєвої В.В. до суду надійшла заява про слухання справи за їх відсутності, у задоволенні позову просили відмовити. Згідно з ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. У відповідності до вимог ст.ст. 12, 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд встановив, що 01.09.2009 року між ЗАТ «ПІК» та ТОВ «Флагман-К» було укладено договір на обслуговування та ремонт будинку та прибудинкової території, відповідно до умов якого ТОВ «Флагман-К» визначено як обслуговуючу організацію з утримання та технічного обслуговування будинку [ADDRESS] . [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . На підтвердження своїх доводів щодо заборгованості Відповідача, Позивач надав суду розрахунок заборгованості по квартплаті та комунальних послугах власника квартири [ADDRESS] [PERSON] , з якого вбачається, що заборгованість за послуги з утримання будинку та прибудинкової території, обслуговування ліфтів, вивіз твердих побутових відходів за період з 30 червня 2015 року по 28 лютого 2023 року складає 37621,17 гривень. Згідно з наданим Позивачем розрахунком втрати Позивача від інфляції, пов`язані з невиконанням Відповідачем своїх зобов`язань по оплаті вартості комунальних послуг становлять 45359,10 гривень, а штрафні санкції у вигляді 3% річних складають 8654,92 гривень. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначені Законом України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-VI від 24 червня 2004 року. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про місцеве самоврядування» (в редакції від 11.06.2009 року, підстава - 1254 - VI) до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать, зокрема, встановлення в порядку і межах, визначених законодавством, тарифів щодо оплати побутових, комунальних, транспортних та інших послуг, які надаються підприємствами та організаціями комунальної власності відповідної територіальної громади; погодження в установленому порядку цих питань з підприємствами, установами та організаціями, які не належать до комунальної власності. За положеннями п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-VI до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону. Комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газопостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством (ст.1 Закону № 1875 - VI). Постановою Кабінету міністрів України від 01.06.2011 року №869 затверджений «Порядок формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій». Цей Порядок визначає механізм формування тарифів на послуги на утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Згідно з ч. 2 ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-VI ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються центральними органами влади, національними комісіями, що здійснюють державне регулювання у відповідних сферах, та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом. Рішенням Виконавчого комітету Одеської міської ради №407 від 24.12.2015 року були встановлені тарифи з утримання будинку і споруд та прибудинкової території, розташованих за адресою: [ADDRESS] для ТОВ «Флагман-К» на рівні 3,63 гривні за 1 м.кв. площі. В подальшому наказами директора ТОВ «Флагман-К» збільшувались. Відповідно до вимог п.п. 1, 2 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Невід`ємною частиною договору є копія рішення (розпорядження), яким встановлено тариф на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій із зазначенням структури тарифу, періодичності та строків надання послуг. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством. Згідно з п. 6. ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі зміни цін/тарифів на житлово-комунальні послуги виконавець/виробник не менше ніж за 15 днів до введення їх у дію повідомляє про це споживачів з посиланням на рішення відповідних органів. Пунктом 2 ст. 31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що виконавці/виробники здійснюють розрахунки економічно обґрунтованих витрат на виробництво (надання) житлово-комунальних послуг і подають їх органам, уповноваженим здійснювати встановлення тарифів. Порядок доведення до споживачів інформації про перелік житлово-комунальних послуг, структуру цін/тарифів, зміну цін/тарифів з обґрунтуванням її необхідності та про врахування відповідної позиції територіальних громад розробляється і затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства. Відповідно до п. 2.4. Порядку доведення до споживачів інформації про перелік житлово-комунальних послуг, структуру цін/тарифів, зміну цін/тарифів з обґрунтуванням її необхідності та про врахування відповідної позиції територіальних громад, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 30.07.2012 № 390, Виконавці що надають послугу з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, до відома споживачів доводиться інформація про зміну цін/тарифів з обґрунтуванням необхідності зміни. Зазначена інформація доводиться до відома споживачів шляхом розміщення на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування в мережі Інтернет (за наявності), в друкованому засобі масової інформації місцевої сфери розповсюдження (перевага надається друкованим засобам масової інформації органу місцевого самоврядування), веб-сайті суб`єкта господарювання (за наявності) та в кожному конкретному будинку (на прибудинковій території), зокрема на інформаційних стендах у під`їздах будинків та біля них. При цьому, суд встановив, що постановою Приморського районного суду міста Одеси від 22 листопада 2017 року у справі №522/17869/17 позов задоволено та скасовано рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради № 407. Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2018 року у справі № 522/17869/17 рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким адміністративний позов [PERSON] задоволено частково; визнано нечинним рішення виконавчого комітету Одеської міської ради № 407; в решті позовних вимог відмовлено. Постановою Верховного Суду від 12.11.2020 року у справі № 522/17869/17 скасовано постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2018 року, а справу направлено на новий розгляд до П`ятого апеляційного адміністративного суду. Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01.02.2021 року у справі №522/17869/17 апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Флагман-К», виконавчого комітету Одеської міської ради - задоволено частково. Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 22 листопада 2017 року скасовано, прийнято по справі нову постанову, якою позовні вимоги [PERSON] - задоволено частково. Визнано протиправним та нечинним рішення виконавчого комітету Одеської міської ради № 407 від 24 грудня 2015 року про встановлення тарифів з утримання будинку і споруд та прибудинкової території, розташованих за адресою: [ADDRESS] для ТОВ «Флагман-К». В решті позовних вимог відмовлено. Постановою Верховного Суду від 19.07.2022 року у справі № 522/17869/17 касаційну скаргу Виконавчого комітету Одеської міської ради задоволено. Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 22.11.2017 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01.02.2021 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 06.12.2022 року позовну заяву до Виконавчого комітету Одеської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Флагман-К» про скасування рішення задоволено частково. Визнано протиправним та нечинним рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради №407 від 24 грудня 2015 року про встановлення тарифів з утримання будинку і споруд та прибудинкової території, розташованих за адресою: [ADDRESS] для ТОВ «Флагман-К». В решті позовних вимог відмовлено. Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 квітня 2023 року вищевказана постанова Приморського районного суду м Одеси від 06.12.2022 року була залишена без змін. Таким чином, застосування ТОВ «Флагман-К» тарифів, затверджених рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради № 407 від 24 грудня 2015 року по 06.12.2022 року є протиправним з моменту затвердження таких тарифів та нечинними з моменту прийняття постанови суду, вперше від 12.09.2018 року та після перегляду справи від 01.02.2021 та від 06.12.2022 року. Нарахування за житлово-комунальні послуги по квартирі [ADDRESS] у спірний період (з 30 червня 2015 року по 28 лютого 2023 року) здійснювалися відповідно до тарифів на житлово-комунальні послуги, затверджених рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради № 407 від 24 грудня 2015 року, які в подальшому були скасовані у судовому порядку. Аргументи Позивача про те, що споживач комунальних послуг має оплатити ці послуги відповідно до тарифів, які існували на момент їх надання, є безпідставними, оскільки саме по собі визнання нечинним нормативного акту виконавчоо комітету Одеської міської ради з моменту його прийняття свідчить про те, що він не породив жодних правових наслідків, відтак не може бути підставою для нарахування плати. Зазначене також узгоджується із висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 16 січня 2019 року у справі № 757/31606/15-ц (провадження № 14-285цс18), Верховного Суду, викладеним у постанові від 13 лютого 2019 року у справі № 752/14341/15-ц (провадження № 61-24428св18) та у постанові від 04 червня 2018 року у справі № 760/12445/15-ц (провадження № 61-5900св18). З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про неможливість обрахунку вартості комунальних послуг за тарифами, використаними Позивачем у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17 червня 2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів. Оцінивши надані докази, суд приходить до переконання, що Позивачем не надано до суду належних, допустимих та достатніх доказів для спростування доводів відповідача щодо розрахунку тарифів у відповідності до закону, натомість наполягає на стягненні заборгованості за тарифами які визнані судом протиправними. Також, суд вважає за необхідне зазначити, що Європейська Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року (надалі - Конвенція), була ратифікована Законом України N 475/97-ВР від 17.07.97 року, та відповідно до\~ст. 9 Конституції України\~є частиною національного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 6 Конвенції, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно до\~ст. 8 Конституції України,\~ст. 10 ЦПК України\~та ч. 1\~ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини. Рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (див. п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року). Однак, статтю 6 п. 1 Конвенції не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін (див. п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Флагман-К» до [PERSON] про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, не підлягають задоволенню. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, сплата судового збору та правничої допомоги відносяться на рахунок позивача. При цьому, суд зазначає про відсутність підстав для застосування позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачем, оскільки остання підлягає застосуванню лише за наявності підстав для задоволення позову, тоді як у даному випадку суд не вбачає підстав для задоволення позову у зв`язку з обранням позивачем неналежного способу захисту своїх оспорюваних прав.

Outcome: dismissed