Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-29 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. 23 травня 2023 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю із спадкодавцем на час відкриття спадщини. В обгрунтування позовних вимог зазначила, що з березня 2016 року стала проживати однією сім`єю зі своєю рідною сестрою [PERSON] , яка померла [INFO] та її чоловіком [PERSON] , який помер [INFO] по [ADDRESS] . Разом розпоряджалися грошовими коштами, підтримували один одного в різних життєвих ситуаціях, вирішували побутові проблеми, здійснювали спільні покупки, були пов`язані спільним побутом, робили поточні ремонти. У даній квартирі продовжує проживати на даний час. Сестру та її чоловіка вважала членами своєї сім`ї, здійснювала за ними догляд, оскільки вони за станом здоров`я потребували стороннього догляду, а дітей у них не було. Після смерті сестри, разом з чоловіком останньої, за спільні кошти, здійснили її поховання, а коли помер чоловік сестри, вона займалася його похованням, також допомагав її син. Встановлення факту проживання однією сім`єю з [PERSON] на час відкриття спадщини, протягом не менше п`яти років, їй необхідно для реалізації права на оформлення спадщини після його смерті. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала. Суду показала, що її сестра з чоловіком не мали дітей, коли стали потребувати сторонньої допомоги у зв`язку з віком та за станом здоров`я, попросили, щоб вона здійснювала за ними догляд. В березні 2016 року вона перейшла проживати до них у квартиру по [ADDRESS] . Вони спільно вели господарство, мали спільний бюджет, робили спільні покупки, на спільні кошти придбавали продукти харчування, ліки тощо. Після смерті сестри, продовжувала проживати однією сім`єю з її чоловіком, оскільки він не міг самостійно пересуватися і потребував стороннього догляду. Тому вона доглядала його до смерті, похоронила і продовжує проживати у квартирі. Позиція сторони відповідача. Відповідач [PERSON] позов визнала повністю, підтвердила, що позивачка проживала однією сім`єю зі своєю сестрою [PERSON] та її чоловіком [PERSON] . Вказала, що [PERSON] її дядько, у них з дружиною дітей не було. Коли вони занедужали, потребували стороннього догляду. Вона не мала такої можливості, бо працює та має власну сім'ю, тому всі турботи на себе взяла позивачка. Відповідач [PERSON] позов визнав. Суду пояснив, що проживає в м. Одеса, за характером роботи не міг часто приїжджати у м. Шепетівку, щоб навідувати дядька [PERSON] . Йому особисто не відомо хто здійснював за ним догляд, однак в м. Шепетівка проживає його сестра [PERSON] , якій відомі дані обставини. Тому, якщо сестра підтверджує дані обставини, то він з цим погоджується, висловлює вдячність позивачці за догляд дядька та погоджується на задоволення позову. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 06 червня 2023 року справу призначено за правилами загального позовного провадження у підготовче засідання на 30 червня 2023 року, витребувано у приватного нотаріуса Шепетівського районного нотаріального округу копію спадкової справи №8/2023, заведеної після смерті [PERSON] . У підготовчому судовому засіданні постановлено ухвалу про розгляд справи у підготовчому судовому засіданні у зв`язку з визнанням позову відповідачами. Сторони відмовилися від допиту свідків, заявлених для допиту позивачкою, у зв`язку з визнанням позову відповідачами. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Відповідно до довідки квартального громадського комітету №6 виконавчого комітету Шепетівської міської ради №4 від 23 березня 2023 року з березня 2016 року [PERSON] проживала однією сім`єю по [ADDRESS] , з подружжям [PERSON] та [PERSON] , до дня їх смерті, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, робили спільні покупки. Позивачка [PERSON] та [PERSON] були рідними сестрами по матері - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про їх народження та свідоцтвами про одруження, що підтверджують факт зміни прізвища. [PERSON] згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] померла [INFO] у віці 73 роки, її чоловік [PERSON] помер [INFO] у віці 80 років. Згідно долучених медичних документів за життя [PERSON] хворіла на онкологію, мала інвалідність першої групи довічно та потребувала стороннього догляду. Відповідно до довідки від 24 травня 2020 року причиною її смерті є: злоякісне новоутворення молочної залози. Ендогенна інтоксикація. [PERSON] перебував на обліку у сімейного лікаря з гіпертонічною хворобою, а також у лікаря уролога з діагнозом: вроджена аплазія правої нирки, гіпоплазія лівої нирки, хронічний пієлонефрит єдиної лівої нирки. У 2020 році йому виведено епіцистому, проведено двобічну вазорезекцію, потребував стороннього догляду. Похованням [PERSON] та [PERSON] займалась позивачка [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про поховання та договором замовлення на організацію та проведення поховання. Згідно свідоцтва про право власності на житло подружжю [PERSON] належала квартира [ADDRESS] . Після смерті дружини, спадщину на частину квартири прийняв її чоловік [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина на всю квартиру. Позивачка позбавлена можливості реалізувати своє право на спадкування після смерті [PERSON] , як член сім`ї, у зв`язку з чим звернулась до суду про встановлення відповідного факту, що має юридичне значення. Застосовані норми права. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст.ст. 1216-1218, 1220, 1221, 1223, 1264 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього кодексу. Згідно ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Статтею 3 Сімейного кодексу України встановлено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. З цього законодавчо сформульованого поняття сім`ї випливає, що ознаками сім`ї є, зокрема, спільне проживання, спільний побут та ведення спільного господарства. Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року №5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї», членами сім`ї є, зокрема особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі, але й інші родичі чи особи, які не перебувають з особою у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах та утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю. Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства. Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно - правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання. Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини. Згідно п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1259 ЦК України черговість одержання спадкоємцями за законом права на спадкування може бути змінена нотаріально посвідченим договором заінтересованих спадкоємців, укладеним після відкриття спадщини. Цей договір не може порушувати прав спадкоємця, який не бере у ньому участі, а також спадкоємця, який має право на обов`язкову частку у спадщині. Договір про зміну черговості спадкування укладається між спадкоємцями тієї черги, що закликається до спадкування, з однієї сторони, та спадкоємцем подальшої черги, з іншої сторони. Мета цього договору - зміна черговості спадкування за законом шляхом закликання до спадкування спадкоємця іншої черги, який за відсутності договору не має права на спадкування. Оцінка суду Судом встановлено, що з березня 2016 року позивачка [PERSON] проживала однією сім`єю зі своєю рідною сестрою по матері [PERSON] та її чоловіком [PERSON] , за якими здійснювала догляд, мала з ними спільний побут, спільний бюджет, взаємні права та обов`язки. Після смерті сестри [INFO] продовжувала проживати однією сім`єю з чоловіком померлої, який потребував стороннього догляду. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки воно не суперечить закону і не порушує права та інтереси інших осіб, в т.ч. відповідачів. Дослідивши докази, оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що заяву належить задовольнити, оскільки встановлення даного факту породить для позивача юридичні наслідки та іншого шляху для підтвердження цього факту не існує. Розподіл судових витрат. При зверненні до суду позивач сплатила судовий збір, що підтверджується відповідною квитанцією. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.9 ст.141 ЦПК України, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. Оскільки судовий спір виник з причин, не пов`язаних з діями відповідача, судовий збір покладається на позивача.

Outcome: approved