Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-03 00:00:00

І. Виклад позиції позивача. 10.05.2023 позивач звернулася до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , який було зареєстровано 29.09.2013 у Печеніжинській селищній раді Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис за №19. Малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , залишити проживати разом з нею. Після розірвання шлюбу просить змінити прізвище на дошлюбне « [PERSON] ». Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 29.09.2013 між сторонами укладено шлюб, від якого у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки вони виявилися людьми з різними характерами та поглядами на життя, шлюб та сім`ю. Між ними часто виникали непорозуміння, вони не могли дійти згоди при вирішенні простих побутових питань, внаслідок чого втратили почуття любові та поваги один до одного. Позивач вважає, що їхня сім`я розпалася, шлюб носить формальний характер, а тому його слід розірвати. ІІ. Виклад позиції відповідача. Відповідач [PERSON] правом подання відзиву не скористався. ІІІ. Процесуальні дії суду у справі. Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 11.05.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач [PERSON] для участі в судовому розгляд не з`явилася, надала суду клопотання, в якому просить проводити судове засідання за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про день, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його участі не заявляла, заперечень проти позову не надав, тому на підставі ст. 280 ЦПК України, за згоди позивача, суд постановив здійснювати заочний розгляд справи. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст правовідносин. Із свідоцтва про шлюб від 29.09.2013 серія [NUMBER] , виданого Виконавчим комітетом Печеніжинської селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області, вбачається що 29.09.2013 між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , укладено шлюб, про що складено актовий запис №19. Прізвища після реєстрації шлюбу чоловіка та дружини « [PERSON] ». Батьками [PERSON] , [INFO] , являються позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] (свідоцтво про народження від 20.03.2017 серії [NUMBER] , видане Виконавчим комітетом Печеніжинської селищної ради об`єднаної територіальної громади Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис №37). Згідно довідок про реєстрацію місця проживання особи №987 від 12.09.2015 та №131 від 20.03.2017, виданих Виконавчим комітетом Печеніжинської селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області позивач та малолітня [PERSON] , зареєстровані за однією адресою: [ADDRESS] . V. Оцінка Суду. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану (ч. 1 ст. 21 СК України). Шлюб припиняється внаслідок його розірвання (ч. 2 ст. 104 СК України). Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 109 цього Кодексу (ч. 2 ст. 105 СК України). Подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей (ч. ч. 1, 3 ст. 109 СК України). Згідно із ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із Постановою Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з?ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітніх дітей, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право за ст. 113 СК України після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до висновків Верховного Суду у Постанові від 15.01.2020 (справа №200/952/18, провадження №61-14859св19) за загальним правилом за відсутності спору щодо того, з ким з батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини разом з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. В разі наявності такого спору між батьками суд має роз?яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини. За таких обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, позицію позивача при розгляді заявлених вимог, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя, суд знаходить підстави для розірвання шлюбу. Також з врахуванням вищенаведеного, виходячи виключно з інтересів малолітньої дитини, а також тієї обставини що дитина на момент розгляду справи проживає постійно з матір`ю, суд вважає за можливе встановити її місце проживання з останньою. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Позивачем не заявлено вимогу про стягнення судових витрат з відповідача.

Outcome: approved