Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-13 00:00:00

КП «Харківські теплові мережі» 27.07.2021 року звернувся в Орджонікідзевського районний суд м.Харків з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання. В своїй позовній заяві просить стягнути з відповідача заборгованість за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, що отримані за адресою [ADDRESS] , за період з 01.10.2017 року по 31.04.2021 рік в сумі 57940,08 грн. та судовий збір. 28.09.2021 року ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м.Харків Матвієвської Г.В. відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою судді Київського районного суду м.Полтави від 18.04.2023 року на підставі розпорядження Верховного суду України від 14.03.2022 року №7/0/9-22, прийнято справу до провадження та вирішено проводити розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідачем відзив на позовну заяву не подавався. Представник позивача просив проводити розгляд справи без участі представника. За таких обставин судом відповідно до положень норм ст. ст. 280, 281 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до таких висновків. Судом встановлено, що власником нежитлового приміщення розташованого за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] . Так, з матеріалів справи вбачається, що позивач КП Харківські теплові мережі» в період з 01.10.2017 року по 31.04.2021 рік надавав послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за адресою: [ADDRESS] , але плата за послуги не вносилася, а тому існує заборгованість за вказаний період в розмірі 55037,85 грн. При цьому розрахунок вартості послуг відповідає затвердженим тарифам. Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. Статтями 64, 68 ЖК України передбачено обов`язок відповідачів своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Статтею 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Оскільки відповідач покладені, як на споживача, обов`язки належним чином не виконує, за отримані послуги не сплачує, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості є повністю обґрунтованими. Тому з відповідача на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» підлягає стягненню сума заборгованості за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, які отримані за адресою: [ADDRESS] в розмірі 55037,85 грн. При вирішенні питання щодо стягнення 3 % річних та розрахованої суми інфляції суд виходить з наступного. Частиною 2 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник у разі прострочення виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Пунктом 10 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач зобов`язаний у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню в розмірах, установлених законом або договорами про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, установлених ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за лату замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. З огляду на викладене слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами на підставі договору про надання послуг теплопостачання, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) вимагати сплату грошей за надані послуги. Таким чином, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Закріплена ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, встановлених у ч. 2 ст. 625 ЦК України. На підставі викладеного суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за надані послуги з врахуванням індексу інфляції та 3% річних. Тому з відповідача на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» підлягає стягненню сума заборгованості за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, отримані за адресою: [ADDRESS] за період з 01.10.2017 року по 31.04.2021 рік в розмірі 55037,85 грн. та 3 % річних в 621,43 грн., нарахований індекс інфляції в розмірі 2280,80 грн., а всього - 57940 грн. 08 коп. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати в 2270,00 грн.

Outcome: approved