Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-05 00:00:00

У травні 2023 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача. В обґрунтування заявлених вимог вказує, що 12 квітня 2014 року між нею та [PERSON] зареєстровано шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві. Від спільного шлюбу мають двоє дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя не склалося через протилежні погляди на сімейне життя. Разом не проживають, втратили почуття любові та поваги один до одного, спільне господарство не ведеться. Відповідач відмовляється вчиняти будь-які дії, спрямовані на розірвання шлюбу за взаємною згодою. З цих підстав позивач просить шлюб розірвати. На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25 травня 2023 року справу передано на розгляд судді Шролик І.С. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 29 травня 2023 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження на 12 червня 2023 року о 11.00 год. Відстрочено [PERSON] сплату судового збору до ухвалення судового рішення по сплаті. В судове засідання, призначене на 12 червня 2023 року сторони не з`явилися, про розгляд справи повідомлені судом належним чином. Розгляд справи відкладено на 06 липня 2023 року о 11.30 год. В судове засідання, призначене на 06 липня 2023 року сторони не з`явилися, про розгляд справи повідомлені судом належним чином. Позивач надала до суду заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить проводити розгляд справи без її участі. Надала квитанцію про сплату судового збору на суму 1073,60 грн. Відповідач надіслав на електронну адресу суду заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу. В зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду. Оскільки, визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону і не порушує прав та інтересів будь-яких осіб, суд його приймає. Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12 квітня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 393. Після укладання шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с. 12). Від спільного шлюбу сторони мають двоє дітей: сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] (а.с. 10-11). Подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають зберегти шлюб, позивач на розірванні шлюбу наполягає, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. Судом встановлено, що сторони року проживають окремо та не ведуть спільного господарства. Шлюб носить формальний характер. Відповідно до ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечитиме інтересам одного з них. Згідно ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Із змісту ст. 112 СК України вбачається, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно зі ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Таким чином, суд вважає, що позов обґрунтований, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. У відповідності до положень ч. 4 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» та ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи положення ст. 142 ЦПК України та те, що відповідач визнав позов, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 536,80 грн, а з державного бюджету підлягає поверненню позивачу судовий збір в розмірі 536,80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved