Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-10 00:00:00

7 червня 2023 року адвокат Адвокатського об`єднання «Галицька правнича група» Фрей Андріан Васильович в інтересах [PERSON] , за участі заінтересованої особи Радехівської міської ради Львівської області, звернувся до суду із заявою, відповідно до вимог якої просить установити факт прийняття спадщини [PERSON] шляхом постійного проживання за однією адресою на момент відкриття спадщини із спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування заяви вказує, що заявник [PERSON] після смерті спадкодавця [PERSON] , фактично прийняла спадщину шляхом спільного проживання зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини, після чого вступила у володіння спадщиною та продовжувала користуватись та розпоряджатись вищезазначеним майном. Відповідно до ст. 1270 ЦК України, заявник не заявляла про відмову від прийняття спадщини, тому лише у 2022 році звернувся до Державного нотаріуса у місті Радехів Червоноградського району Львівської області з метою оформити прийняття спадщини та отримати свідоцтва про право на спадщину. Проте, нотаріус не змогла встановити факту спільного проживання заявника із спадкодавцем на час відкриття спадщини, тому відмовила заявникові у видачі свідоцтва про право на спадщину. Спадкодавець [PERSON] , 1928 року народження, останні 7 (сім) років життя, перебуваючи у похилому віці, була немічна, часто хворіла та потребувала сторонньої допомоги. Заявник спільно проживала з [PERSON] , оскільки, протягом остатніх років життя доглядала за спадкодавцем, допомагала їй у повсякденних справах та доглядала за господарством, оскільки інших родичів, які б могли здійснювати догляд не було. На день смерті, [PERSON] виповнилося 84 роки, що вказує на її досить похилий вік. Із огляду на вищезазначене, [PERSON] для подальшої реалізації своїх майнових прав як спадкоємця, змушена встановити у судовому порядку факти, що мають юридичне значення, а тому звертається із цією заявою до суду (а.с. 2-8). Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 08.06.2023 відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити в порядку окремого провадження (а.с.1-2). Представник заявника Фрей А.В. в судовому засіданні надав пояснення аналогічні викладеним у заяві, яку просив задоволити. Представник заінтересованої особи Радехівської міської ради Львівської області у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив про розгляд справи без його участі, заяву визнає та не заперечив щодо задоволення заявлених вимог (а.с.28). Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, чим і скористався представник відповідача. Вислухавши пояснення представника заявника, свідка, дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд вважає, що заява підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань. Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ст. 15 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 13, 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Частиною 7 статті 19 ЦПК України визначено, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно із ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. На підставі ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеному у свідоцтві про народження або паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Частиною 2 статті 315 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Таким чином, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Суд установив, що заявник [PERSON] , народилася [INFO] в селі Дмитрів Радехівського району Львівської області, що підтверджує Паспорт громадянина України, серії [NUMBER] , виданий Радехівським РВ УМВС України у Львівській області 25 червня 2002 року (а.с.10-11). Згідно зі Свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] , виданим повторно 19 березня 2004 року Радехівським відділом РАЦС Львівської області, [PERSON] народилася [INFO] , у селі Дмитрів Радехівського району Львівської область, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 21 червня 1928 року зроблено відповідний запис № 14. Батьки: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.12). Відповідно до Свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] від 14 вересня 2012 року, виданого Дмитрівською сільською радою Радехівського району Львівської області, [INFO] у віці 84 років померла [PERSON] , про що 14 вересня 2012 року зроблено відповідний актовий запис № 17. Місце смерті: село Дмитрів Радехівський район Львівська область (а.с.13). Із Довідки Радехівської міської ради Львівської області №884 від 31.10.2022, видно, що померла [PERSON] , 1928 року народження, постійно до дня смерті [INFO] , проживала і була зареєстрована одна, на [ADDRESS] (а.с.14). Як видно з Довідки Радехівської міської ради Львівської області № 885 від 31.10.2022, [PERSON] , 1928 року народження, яка померла [INFO] станом на квітень 1991 року, проживала і була зареєстрована одна на [ADDRESS] (а.с.15). Згідно з Довідкою Радехівської міської ради Львівської області № 886 від 31.10.2022, [PERSON] , [INFO] , доглядала протягом 7-ми років [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , що проживала і була зареєстрована одна на [ADDRESS] , про що підтверджують сусіди: [PERSON] , 1966 року народження, та [PERSON] , 1950 року народження (а.с.16). Заявник [PERSON] була сусідкою померлої [PERSON] . Заявник протягом тривалого часу, а це більше 7-ми (семи) років доглядала за нею, оскільки вона була дуже похилого віку та потребувала сторонньої допомоги, підтримки, приготування їжі та догляду за господарством. Фактично [PERSON] проживала із спадкодавцем без реєстрації усі ці роки, тому вважається такою що прийняла спадщину шляхом спільного проживання із спадкодавцем [PERSON] на момент відкриття спадщини. Із огляду на наведене вище, заявник [PERSON] останні кілька років здійснювала догляд за своєю сусідкою спадкодавцем [PERSON] , оскільки спадкодавець була похилого віку та потребувала сторонньої допомоги. Відповідно до Витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 70577028 від 09.11.2022, виданого Соснівською державною нотаріальною конторою, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , інформація у спадковому реєстрі відсутня, тобто спадкова справа не відкривалася, а жоден документ про отримання спадкового майна не видавався (а.с.17). Після смерті спадкодавця залишилась спадщина (відкрилась спадщина), зокрема: будинковолодіння [ADDRESS] , що зареєстровано на праві особистої власності за колгоспним двором, головою якого була [PERSON] , що видно із Свідоцтва про право особистої власності на будівлі від 27.04.1989 (а.с.18). До складу спадщини також входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 1,1804 га, що розташована на території Дмитрівської сільської ради та належить [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, серії ІV-ЛВ №028684 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю №4853 від 29.12.1999. Відповідно до плану зовнішніх меж земельної ділянки спадкодавцю було передано у власність земельну ділянку, площею 0,0940 га; земельну ділянку, площею 0,2121 га; земельну ділянку, площею 0,0981 га; земельну ділянку, площею 0,7762 га. Як видно з Листа-відмови Радехівської державної нотаріальної контори №418/01-16 від 09.11.2022, відкрити спадкову справу після смерті гр. [PERSON] , яка померла [INFO] , немає підстав, так як відповідно до ст. 1270 Цивільного кодексу України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Рекомендоано [PERSON] звернутись з позовом до суду за продовженням строку прийняття спадщини або за визнанням факту прийняття спадщини чи права на спадщину (а.с.20). Спадкодавець [PERSON] , 1928 року народження, останні 7 (сім) років життя перебуваючи у похилому віці була немічна, часто хворіла та потребувала сторонньої допомоги. Заявник спільно проживала з [PERSON] , оскільки, протягом остатніх років життя доглядала за нею, допомагала їй у повсякденних справах та доглядала за господарством, оскільки інших родичів, які б могли здійснювати догляд не було. На день смерті спадкодавцеві - [PERSON] виповнилося 84 роки, що вказує на її досить похилий вік. Факт спільного проживання заявника [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] також підтвердила в судовому засіданні свідок [PERSON] , не довіряти показам якої у суду немає підстав. Відповідно до ст. 318 ЦПК України, у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено, зокрема, який факт заявник просить встановити та з якою метою. Мета встановлення факту це ті наслідки, настання яких бажав би заявник. Отож, встановлення у судовому порядку фактів, що мають юридичне значення, необхідно заявнику для реалізації свого права щодо оформлення спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Таким чином, узагальнюючи вищенаведене, виходячи із рекомендацій викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», та Постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», суд вважає вимоги заявника обґрунтованими та відповідно такими, що підлягають до задоволення.

Outcome: approved