Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача. В обґрунтування позову зазначає, що за життя його батько [PERSON] працював у сільському господарстві і отримав право на земельну частку (пай) на території Рябухівського старостинського округу відповідно до сертифікату серії ЧН № 0250488. [INFO] [PERSON] помер. Позивач є спадкоємцем після його смерті та є таким, що прийняв спадщину, так як проживав разом із спадкодавцем на момент відкриття спадщини. На даний час позивача повідомлено про те, що його батько мав право на земельну частку (пай) і значиться в розпаюванні земель. Позивач звернувся до нотаріальної контори з метою оформлення спадщини після смерті батька, але йому було відмовлено, оскільки відсутній оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай), який був втрачений. Тому позивач [PERSON] просить суд визнати за ним право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Ухвалою від 15 червня 2023 року відкрито загальне позовне провадження по справі та призначене підготовче судове засідання на 14 липня 2023 року, про що учасники справи повідомлені належним чином. В підготовче судове засідання позивач не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить задовольнити. Представник відповідача - Талалаївської селищної ради - в підготовче судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подали заяву про розгляд справи без участі представника селищної ради, позовні вимоги визнають. Суд, розглянувши заяви учасників справи, приходить до наступного висновку. Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Крім того, розглянувши визнання відповідачем - Талалаївською селищною радою - позову [PERSON] , суд приходить до наступного висновку. Положенням ч.4 ст. 200 ЦПК України передбачено, що ухвалення в підготовчому судовому засіданні рішенні у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього кодексу. Статтею 206 ЦПК України передбачено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову в прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Поскільки визнання відповідачем позову у даному випадку не суперечить закону та не порушує права свободи та інтереси інших осіб, поскільки позивач являється єдиним спадкоємцем за законом, тому суд приходить до висновку про прийняття визнання позову відповідачем та про винесення рішення по суті справи у підготовчому судовому засіданні. Суд, дослідивши та проаналізувавши наявні по справі докази, приходить до наступного висновку. Судом встановлені наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, які підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами, наданими учасниками справи на підтвердження своїх вимог та заперечень щодо позову, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Так, судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] помер [INFO] у віці 26 років, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.9). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] , у графі «Батько» зазначено [PERSON] (а.с.8). Згідно довідки Рябухівського старостинського округу Талалаївської селищної ради від 20.03.2023 року [PERSON] до дня смерті фактично проживав по [ADDRESS] . Разом з ним проживали [PERSON] - співмешканка, та [PERSON] - син (а.с.10). Згідно довідки Рябухівського старостинського округу Талалаївської селищної ради від 20.03.2023 року [PERSON] мав земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва якому присвоєно номер сітки 281, площа ріллі 3, 17 га (сертифікат ЧН № 0250488) (а.с.11). Інформаційною довідкою від 07.06.2023 року державного нотаріуса Талалаївської ДНК Івченку В.Л. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу (а.с.5) У районній газеті «Трибуна хлібороба» за 23 березня 2023 року поміщено оголошення про те, що втрачений сертифікат на право на земельну частику (пай) серії ЧН № 0250488 на ім`я [PERSON] вважати недійсним (а.с.12). Після встановлення зазначених обставин, оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. В частині другій статті 16 ЦК України передбачено право суду захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. а ч.3 ст. 152 Земельного Кодексу України. Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини , як визначено в ст.81 ч.1 п. г Земельного Кодексу України. Також, як вбачається з ч.1 п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Статтею 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» встановлено, що право на земельну частку (пай) може бути об`єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Документами, що підтверджують право особи-спадкоємця на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай) спадкодавця, який є правовстановлюючим документом, що засвідчує наявність у її власника лише однієї правомочності - права розпорядження земельною часткою (паєм), а не право власності, яке виражається у володінні, користуванні і розпорядженні. Тому, коли спадкодавець був наділений лише правом на земельну частку (пай), а не правом власності, то і до спадкоємця переходить лише право на земельну частку (пай), а не право власності. Згідно з положенням ст 549 ЦК УРСР, яка була чинна на час відкриття спадщини, спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Позивач [PERSON] на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем, був малолітньою особою віком до одного року, тому вважається таким, що прийняв спадщину після смерті свого батька, але не може належним чином її оформити. Так як спадкодавець [PERSON] за життя набув право на земельну частку (пай), це право ввійшло до складу спадщини після його смерті і яке успадковано позивачем, який прийняв спадщину належним чином та займається її оформленням, що підтверджується відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, то до позивача, як спадкоємця за законом першої черги, переходить право на прийняття спадщини в повному об`ємі, зокрема і на земельну частку (пай), яке належали спадкодавцю [PERSON] . Тому за встановлених вище обставин, діючи у відповідності до положень ст. 13 ЦПК України з урахуванням вимог ст. 16 ЦК України, та положень статей 152 та 153 ЗК України, суд приходить до висновку про захист порушеного права позивача, як спадкоємця, та про задоволення позову в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved