Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-29 00:00:00

У квітні 2023 р. Рибалко С.М. , який представляє інтереси позивача звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з вищезазначеним позовом. Позов обгрунтовано правом страхової компанії на стягнення з винної у ДТП особи коштів як різниці між фактично відшкодованою шкодою потерпілій особі та лімітом відповідальності страховика винної особи за мінусом франшизи. Посилаючись на виплату потерпілій особі - страхувальнику збитку у розмірі 180739,37 грн. та посилаючись на ліміт відповідальності 130000,00 грн. за договором обов`язкового страхування, укладеного між [PERSON] та ПАТ "НАСК "Оранта" та передбачену цим договором франшизу 1500,00 грн., просить стягнути з [PERSON] як винуватця ДТП 52239,37 грн. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва суду від 07.04.2023 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом у порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву. Відповідач правом подання відзиву не скористався. Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, доходить висновку про задоволення позову виходячи з наступного. Судом встановлено, що 16.09.2021 р. [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Peugeot» д.н.з. [NUMBER] , по вул. Харківське шосе в м.Києві, не дотрималась безпечної дистанції та скоїла зіткнення з автомобілем «Volkswagen» д.н.з. [NUMBER] , внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 25.10.2021 року винною за наслідками ДТП було визнано [PERSON] (справа з ун. №753/20019/21). Відповідно до відповіді НПУ автомобіль «Peugeot» д.н.з. [NUMBER] на праві приватної власності належить [PERSON] . Власником автомобіля «Volkswagen» д.н.з. [NUMBER] є ТОВ «Оріфлейм Україна», водієм юридичної особи, який має право керування транспортним засобом є [PERSON] . На момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія «Peugeot» д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] була застрахована ПАТ «НАСК «Оранта» полісом обов`язкового страхування №ЕР/202067129, максимальна сума відшкодування матеріальних збитків за яким складає 130000,00 грн. Згідно договору №250573106.21 між Акціонерним товариством "Страхова компанія "Інго" та ТОВ "Оріфлейм Україна" 06.08.2021 р. укладено договір добровільного страхування засобів наземного транспорту, цивільної відповідальності, водія та пасажирів від нещасних випадків. Як вбачається з страхового акту №4485246 від 30.11.2021 р. зазначена подія визнана страховою, за умовами страхування підлягає відшкодуванню 180739,37 грн. Згідно розпорядження заступника голови правління АТ «СК «Інго» Шевченка В.В. від 30.11.2021 р. №4485246 здійснено виплату по страховій події ТОВ «Оріфлейм Україна» у розмірі 180739,37 грн. Згідно платіжного доручення №24913 від 14.12.2021 р. АТ СК «Інго» сплатило ТОВ «Оріфлейм Україна», власнику «Volkswagen» д.н.з. [NUMBER] , страхове відшкодування у розмірі 180739,37 грн. 11.07.2022 р. [PERSON] направлено претензію від АТ «СК «Інго`з пропозицією у добровільному порядку врегулювати спір в сплатити різницю між фактичним розміром шкоди і виплатою страхової компанії у розмірі 52239,37 грн. Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Зважаючи на те, що позивачем набуто право вимоги лише в межах виплаченого страхового відшкодування, враховуючи те, що страховиком відповідача за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності виплачено у відповідності до ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" 130000,00 грн., суд доходить висновку, що різниця між вказаними сумами, яка становить 52239,37 грн. грн. підлягає стягненню із відповідача як з особи винної у заподіянні шкоди в силу ст. 1194 Цивільного кодексу України, а тому позов підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2684,00 грн.

Outcome: approved