Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-05 00:00:00

На розгляді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області перебуває цивільна справа за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] . Позовна заява мотивована тим, що між ним та відповідачем 12 серпня 2016 року був укладений шлюб. Від даного шлюбу у них народилася дитина [PERSON] , [INFO] . Зауважує, що він є громадянином Португальської Республіки, а відповідачка громадянкою України, спілкування підтримують виключно в інтересах дитини, народженої у шлюбі. Вказує, що підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у них відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, вони втратили почуття любові та поваги один до одного, шлюбні стосунки фактично припинені, спільного господарства не ведуть. Тому, просить суд шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] розірвати. Позивач не скористався правом на участь у судовому засіданні та його представник [PERSON] подав заяву, згідно якої просив провести розгляд справи без участі сторони позивача. Відповідач також не скористалася правом на участь у судовому засіданні та її представник [PERSON] подав заяву, що сторона позивача визнає позовні вимоги про розірвання шлюбу. Через неявку в судове засідання учасників справи, судом у відповідності до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] та уклали шлюб 12.08.2016 року, який зареєстрували в Ужгородському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, про що зроблено відповідний актовий запис №422 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 12.12.2016. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « [PERSON] ». Судом встановлено, що подружжя не підтримує шлюбно-сімейних відносин, їх шлюб існує формально, примирення між сторонами не можливе, спору про поділ майна та місця проживання дитини немає. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про міжнародне приватне право" право, що підлягає застосуванню до приватно-правових відносин з іноземним елементом, визначається згідно з колізійними нормами та іншими положеннями колізійного права цього Закону, інших законів, міжнародних договорів України. Згідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про міжнародне приватне право», особистим законом фізичної особи вважається право держави, громадянином якої вона є. За приписами ч. 1 ст. 60 Закону України "Про міжнародне приватне право" правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще мас місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином. Статтею 63 Закону України "Про міжнародне приватне право" передбачено, що припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу. Суд зазначає, що відповідач [PERSON] має місце проживання в Україні та є громадянкою України. Справи про визнання шлюбу недійсним, про розірвання шлюбу між одним з подружжя - громадянином України та другим із подружжя незалежно від його громадянства, які проживають за межами України, підсудні судам України (статті 63, 64 Закону України "Про міжнародне приватне право"). Таким чином, враховуючи те, що позивач є громадянином Португальської Республіки, а відповідачка є громадянкою України, суд вважає, що підсудність справи про розірвання шлюбу між сторонами підлягає до розгляду Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З`ясувавши фактичні обставини справи, дійсні причини позову, суд у відповідності до ст. 112 Сімейного Кодексу України вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, а тому згідно вимог ч. 3 ст. 105 СК України даний шлюб слід розірвати. Частиною 2 статті 114 СК України визначено, що у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. З урахуванням всіх обставин справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Outcome: approved