Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-28 00:00:00

15.05.2023 до Заводського районного суду м. Миколаєва звернувся Департамент праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради з позовом до [PERSON] про повернення надміру виплачених державних коштів. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступні обставини справи. Так, [PERSON] , [INFO] , перебувала на обліку в Управлінні соціальних виплат і компенсацій Заводського району Департаменту (далі Управління) як отримувач державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, згідно з п. 2 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженого постановою КМУ від 24.02.2003 №250. Відповідно до заяви про призначення усіх видів соціальних допомог та декларації про доходи та витрати осіб від 02.01.2020 гр. [PERSON] було призначено державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям з 01.01.2020 по 30.06.2020 в сумі 6375, 40 грн щомісяця. В результаті обміну даними з Державною податковою інспекцією було виявлено, що [PERSON] не задекларувала дохід за ознакою доходів «104», а саме дохід від продажу нерухомого майна, який вона отримала в сумі 209950,00 грн за період за який обчислювався середньомісячний сукупний дохід для визначення розміру допомоги, а саме з 01.09.2019 по 30.06.2019. Крім того, чоловіком заявниці [PERSON] було також отримало дохід, а саме дохід, отриманий заявником як додаткове благо за ознакою «126» у сумі 1509,38 грн та інші доходи, які включаються до складу загального місячного (річного) оподатковуваного доходу в розмірі 4346,27 грн за періоди, за які обчислювався середньомісячний дохід для визначення розміру вищезазначеної допомоги, а саме з 01.09.2019 по 30.06.2019 та з 01.07.2019 по 31.12.2019. Управлінням було зроблено перевірку призначеної допомоги та на підставі п. 25 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженого постановою КМУ від 24.02.2003 №250 та згідно рішення Управління від 19.03.2020 виплату державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям з 01.03.2020 [PERSON] припинено. У зв`язку з тим, що [PERSON] надала недостовірну інформацію про свої доходи, виникла переплата державних коштів по допомозі малозабезпеченим сім`ям за період з 01.07.2019 по 31.12.2019, з 01.03.2020 по 31.03.2020 в сумі 46776, 34 грн та з 01.01.2020 по 29.02.2020 в сумі 12750,80 грн. Таким чином утворилася заборгованість у сумі 59527,14 грн. Відповідно до п. 28 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, якщо сім`єю подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинуло на встановлення права та на призначення соціальної допомоги та визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, органи праці та соціального захисту населення визначають обсяг надміру виплачених коштів та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану сім`ї, повідомляють уповноваженого представника малозабезпеченої сім`ї про обсяг надміру виплачених коштів та строки їх повернення. У разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлені строки вирішується питання про їх стягнення у судовому порядку. 22.04.2020 та 19.11.2020 громадянці [PERSON] метою досудового врегулювання питання щодо відшкодування надміру виплачених коштів було повідомлено про переплату з зазначенням періоду за який виникла переплата державних коштів, суму переплати, розрахункового рахунку на який потрібно повертати кошти та періоду на добровільне виконання вимог. Кошти [PERSON] було частково повернуто, та станом на 11.05.2023 сума заборгованості складає 52887,81 грн, які на рахунок Департаменту не надходили. Відповідачем 09.06.2023 до суду було надано заяву про розгляд справи за її відсутності. У своїй заяві [PERSON] зазначила, що з позовом ознайомлена та позовні вимоги визнає. Крім того, відповідач зазначає, що з юридичним відділом ДПСЗМ ММР провели бесіду та порозумілися та вже внесла перші платежі. 27.06.2023 від відповідача надійшло звернення про те, що нею було частково сплачено заборгованість, що вона просила врахувати при розгляді справи. 29.06.2023 від позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог, оскільки відповідачем було частково сплачено заборгованість та станом на 28.06.2023 сума коштів, що підлягають поверненню складає 50887,81 грн. Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги, підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , перебувала на обліку в Управлінні соціальних виплат і компенсацій Заводського району Департаменту (далі Управління) як отримувач державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, згідно з п. 2 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженого постановою КМУ від 24.02.2003 №250. Відповідно до заяви про призначення усіх видів соціальних допомог та декларації про доходи та витрати осіб від 02.01.2020 гр. [PERSON] було призначено державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям з 01.01.2020 по 30.06.2020 в сумі 6375, 40 грн щомісяця. В результаті обміну даними з Державною податковою інспекцією було виявлено, що [PERSON] не задекларувала дохід за ознакою доходів «104», а саме дохід від продажу нерухомого майна, який вона отримала в сумі 209950,00 грн за період за який обчислювався середньомісячний сукупний дохід для визначення розміру допомоги, а саме з 01.09.2019 по 30.06.2019. Крім того, чоловіком заявниці [PERSON] було також отримало дохід, а саме дохід, отриманий заявником як додаткове благо за ознакою «126» у сумі 1509,38 грн та інші доходи, які включаються до складу загального місячного (річного) оподатковуваного доходу в розмірі 4346,27 грн за періоди, за які обчислювався середньомісячний дохід для визначення розміру вищезазначеної допомоги, а саме з 01.09.2019 по 30.06.2019 та з 01.07.2019 по 31.12.2019. Управлінням було зроблено перевірку призначеної допомоги та на підставі п. 25 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженого постановою КМУ від 24.02.2003 №250 та згідно рішення Управління від 19.03.2020 виплату державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям з 01.03.2020 [PERSON] припинено. У зв`язку з тим, що [PERSON] надала недостовірну інформацію про свої доходи, виникла переплата державних коштів по допомозі малозабезпеченим сім`ям за період з 01.07.2019 по 31.12.2019, з 01.03.2020 по 31.03.2020 в сумі 46776, 34 грн та з 01.01.2020 по 29.02.2020 в сумі 12750,80 грн. Таким чином утворилася заборгованість у сумі 59527,14 грн. Відповідно до п. 28 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, якщо сім`єю подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинуло на встановлення права та на призначення соціальної допомоги та визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, органи праці та соціального захисту населення визначають обсяг надміру виплачених коштів та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану сім`ї, повідомляють уповноваженого представника малозабезпеченої сім`ї про обсяг надміру виплачених коштів та строки їх повернення. У разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлені строки вирішується питання про їх стягнення у судовому порядку. 22.04.2020 та 19.11.2020 громадянці [PERSON] метою досудового врегулювання питання щодо відшкодування надміру виплачених коштів було повідомлено про переплату з зазначенням періоду за який виникла переплата державних коштів, суму переплати, розрахункового рахунку на який потрібно повертати кошти та періоду на добровільне виконання вимог. З даними повідомленнями відповідач ознайомлена під підпис 07.05.2020 та 10.12.2020 відповідно. Як зазначається позивачем та відповідно до заяви від 15.04.2022, яка міститься в матеріалах справи, у зв`язку з важким матеріальним становищем [PERSON] зверталася до ДПСЗН ММР з проханням продовжити період погашення виниклої переплати допомоги малозабезпеченим сім`ям до 20.03.2023. Кошти [PERSON] було частково повернуто, та станом на 11.05.2023 сума заборгованості складає 52887,81 грн, які на рахунок Департаменту не надходили. Відповідачем 09.06.2023 до суду було надано заяву про розгляд справи за її відсутності. У своїй заяві [PERSON] зазначила, що з позовом ознайомлена та позовні вимоги визнає. Крім того, відповідач зазначає, що з юридичним відділом ДПСЗМ ММР провели бесіду, дійшли до розуміння та нею вже внесено перші платежі. 27.06.2023 від відповідача надійшло звернення про те, що нею було частково сплачено заборгованість, що вона просила врахувати при розгляді справи. 29.06.2023 від позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог, оскільки відповідачем було частково сплачено заборгованість та станом на 28.06.2023 сума коштів, що підлягають поверненню складає 50887,81 грн. Відповідно до ч. 1-3 ст. 326 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) у державній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить державі України. Від імені та в інтересах держави України право власності здійснюють відповідно органи державної влади. Управління майном, що є у державній власності, здійснюється державними органами, а у випадках, передбачених за може здійснюватися іншими суб`єктами. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) майнова завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичною або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до ст. 1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Згідно з п. 2 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженого постановою КМУ від 24.02.2003 №250 (в редакції на момент звернення), державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям призначається і виплачується у грошовій формі малозабезпеченим сім`ям, які постійно проживають на території України, мають середньомісячний сукупний дохід, нижчий від прожиткового мінімуму для сім`ї. Крім того, відповідно до п. 8 Порядку, державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям призначається з місця звернення на шість місяців. Для призначення допомоги подається в установленому порядку довідка про склад сім`ї та декларація про доходи та майновий стан (заповнюється на підставі довідок про доходи кожного члена сім`ї). При цьому допомога призначається на основі середньомісячного за останні шість місяців, що передують місяцю звернення, сукупного доходу осіб, які входять до складу сім`ї. Згідно п. 25 Порядку, виплата раніше призначеної соціальної допомоги припиняється, якщо сім`єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинули на встановлення права на соціальну допомогу і визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, - з місяця, в якому виявлено порушення. Відповідно до п. 28 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, якщо сім`єю подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинуло на встановлення права на призначення соціальної допомоги та визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, органи праці та соціального захисту визначають обсяг надміру виплачених коштів та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану сім`ї, повідомляють уповноваженого представника малозабезпеченої сім`ї про обсяг надміру виплачених коштів та строки їх повернення. У разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлені строки вирішується питання про їх стягнення у судовому порядку. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленні сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у х сукупності. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає і рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийняття. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказами в цілому, та і кожного доказу. Відповідно до п. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановленим цим Кодексом. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави витрати по сплаті судового збору у розмірі 2582,50 грн.

Outcome: approved