Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-09 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~У грудні 2021 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому послався на таке. Він є фізичною особою-підприємцем, займається продажем меблів у салоні-магазині. Відповідач консультував клієнтів з приводу придбання меблів у магазині. 08 липня 2021 року останній отримав від клієнта аванс за придбання меблів у розмірі 65 000,00 грн, але в касу віддав 38 000,00 грн, решту залишив собі. Також, цього ж дня відповідач отримав від клієнта гроші у сумі 174 460,00 грн, однак у касу віддав лише 134 460,00 грн, решту коштів залишив собі. 09 листопада 2021 року відповідач взяв без відома на власні потреби належні позивачу грошові кошти у розмірі 35 000,00 грн. Таким чином, [PERSON] безпідставно набуто грошові кошти у загальному розмірі 102 000,00 грн. Про вказане свідчать власноручно написані останнім розписки. Добровільно вирішити спір не представляється можливим за ухилення відповідача від повернення коштів. Позивач просить стягнути з відповідача безпідставно набуті ним грошові кошти у розмірі 102000,00 грн та понесені судові витрати у розмірі 1020,00 грн. У судове засідання сторони не з`явилися. Позивач подав суду заяву про слухання справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав повністю, заперечень проти заочного розгляду справи не зазначав. Відповідач про розгляд справи повідомлявся шляхом направлення судової повістки за реєстрованим місцем проживання та через оголошення, опубліковане на офіційному сайті суду на порталі Судова влада України. Причини неявки суду невідомі. Відзив не надійшов. За наявності умов, визначених у ч.1\~ст.280 ЦПК, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2\~ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1.\~ст. 4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу\~в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1.\~ст.13 ЦПК України). Судом встановлено, що позивач [PERSON] є фізичною особою-підприємцем, про свідчить копія витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань; види діяльності, зокрема, 47.59 Роздрібна торгівля меблями, освітлювальним приладдям та іншими товарами для дому в спеціалізованих магазинах (основний). Позивач зазначив, що відповідач [PERSON] у салоні-магазині, який належить позивачу, консультував клієнтів з приводу придбання меблів. \~ \~ \~ \~Згідно копій розписок [PERSON] від 08 липня 2021 року він отримав від клієнта [PERSON] аванс за придбання меблів у розмірі 65 000,00 грн, але в касу віддав 38 000,00 грн., а також отримав від клієнта [PERSON] гроші у сумі 174 460,00 грн, однак у касу віддав лише 134 460,00 грн. Рештою коштів розпорядився на власний розсуд. Дозволу керівника [PERSON] не запитав. Крім того, відповідно до копії розписки [PERSON] від 09 листопада 2021 року він взяв без відома на власні потреби належні позивачу грошові кошти у розмірі 35 000,00 грн. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ст. 1212 ЦК України\~особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. \~ \~ \~ \~Аналіз\~ст. 1212 ЦК України\~і цього інституту цивільного законодавства вказує на те, що правова природа інституту безпідставного отримання чи збереження майна (предмет регулювання) це відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. \~ \~ \~ \~Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок iншої особи, в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адмiнiстративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених\~статтею 11 ЦК України). \~ \~ \~ \~Під вiдсутнiстю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказiвцi закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. \~ \~ \~ \~Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала. \~ \~ \~ \~Загальна умова ч. 1\~ст. 1212 ЦК України\~звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, або отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі\~статті 1212 ЦК України\~тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання. \~ \~ \~ \~Зазначена норма закону застосовується лише у тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуто з допомогою інших, спеціальних способів захисту. Зокрема, у разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень частини першої\~статті 1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов`язання повернути майно потерпілому. \~ \~ \~ \~Така правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 07.06.2018р. по справі № 212/3593/16-ц (провадження № 61- 60св17), яка згідно з ч. 4\~ ст. 263 ЦПК України\~враховується судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. \~ \~ \~ \~Крім того, у постанові ВП Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17 виснувала, що за змістом приписів глав 82 і 83 Цивільного кодексу України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна в набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності в деліктних зобов`язаннях. Натомість для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої. \~ \~ \~ \~Згідно з ч. 1\~ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~У ході судового розгляду жодних договірних чи будь-яких інших правовідносин між позивачем та відповідачем не встановлено. \~ \~ \~ \~Намість, матеріалами справи справи підтверджено, що відповідач утримуючи у себе належні позивачеві кошти, діяв самостійно, без дозволу і поза межами своїх повноважень, що підтвердив письмово. \~ \~ \~ \~За такого, суд прийшов до висновку, що кошти в сумі 102 000,00 грн можна вважати майном, набутим відповідачем без достатньої правової підстави. \~ \~ \~ \~Оцінивши докази, подані сторонами, встановивши характер спірних правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги\~\~є обґрунтованим та такими, що підлягають задоволенню, оскільки між сторонами будь-яких договорів щодо надання послуг або виконання робіт не укладалось та відповідачем не були спростовані належними і достатніми доказами у справі доводи викладені в позовній заяві.\~ Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати.

Outcome: approved