Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-29 00:00:00

І. ПРОЦЕДУРА 30.12.2020 року позивач Одеська міська рада звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить: визнати відумерлою спадщину після смерті [PERSON] , що складається з двокімнатної квартири загальною площею - 48,4 кв.м., житловою площею - 29,3 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] ; визнати за територіальною громадою м. Одеси в особі Одеської міської ради право власності на двокімнатну квартиру загальною площею - 48,4 кв.м., житловою площею - 29,3 кв.м, яка розташована за адресою [ADDRESS] ; стягнути з [PERSON] на користь Одеської міської ради судовий збір у розмірі 2270,00 грн. Ухвалою від 13.01.2021 року провадження у справі відкрито. 23.03.2021 року від представника відповідача [PERSON] - [PERSON] до суду надійшов відзив на позов. 01.04.2021 року до участі в справі залучено [PERSON] в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог. 25.06.2021 року до суду подані пояснення третьої особа [PERSON] щодо позову. 26.10.2021 року представником Одеської міської ради до суду подано заперечення на пояснення третьої особи. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 27.10.2021 року зупинено провадження у справі №947/38990/20 до набрання законної сили судовим рішенням в справі №947/12180/21 за позовною заявою [PERSON] до Одеської міської ради, третя особа - державний нотаріус Київської державної нотаріальної контори у місті Одесі Савицька Олена Юліанівна, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. 24.03.2023 року представник Одеської міської ради подала до суду клопотання про поновлення провадження у справі, оскільки обставини, які були підставою для зупинення провадження у справі, на теперішній час усунуті. Судом встановлено, що рішенням Київського районного суду м. Одеси від 21.09.2021 року позов [PERSON] до Одеської міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Державного нотаріуса Київської державної нотаріальної контори у місті Одесі Савицької Олени Юліанівни, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини залишено без задоволення. Постановою Одеського апеляційного суду від 23.02.2023 року рішення Київського районного суду м. Одеси від 21.09.2021 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до Одеської міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Державного нотаріуса Київської державної нотаріальної контори у місті Одесі Савицької Олени Юліанівни, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини залишено без змін. Ухвалою суду від 27.03.2023 року провадження по справі поновлено. В підготовчому судовому засідані судом отримано від адвоката Пінчука Д.С. заяву [PERSON] про вступ у справу як третьої особи, де в тексті викладено і позовну заяву про повернення боргу шляхом визнання права власності на нерухоме майно. Представник позивача [PERSON] заперечувала проти залучення третьої особи [PERSON] до участі в справі. Ухвалою суду клопотання щодо залучення до участі у справі в якості третьої особи [PERSON] залишено без задоволення. Ухвалою суду від 15.05.2023 року закрито підготовче засідання за позовною заявою Одеської міської ради до [PERSON] , третя особа - [PERSON] , про визнання спадщини відумерлою та визнання права власності на квартиру та справу призначено до судового розгляду до суду. Ухвалою суду від 07.06.2023 року в задоволенні заяви [PERSON] про вступ у справу в якості третьої особи та клопотання про відстрочення сплати судового збору - відмовлено. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні просить в задоволенні позовних вимог відмовити. Третя особа [PERSON] до судового засідання не з`явився, повідомлявся належним чином. Будь-яких заяв щодо розгляду справи від третьої особи до суду не надходило. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ В позовних вимогах Одеська міська рада посилається на те, що [INFO] помер [PERSON] , після чого відкрилася спадщина, що складається з двокімнатної квартири загальною площею - 48,4 кв.м., житловою площею - 29,3 кв.м., розташована за адресою: [ADDRESS] , що належала спадкодавцю на праві власності. Спадкодавець [PERSON] з 25.05.1973 року проживав в зазначеній квартирі разом зі своєю дружиною [PERSON] , а після її смерті [INFO] по день своєї смерті проживав один. В березні 2019 року [PERSON] звернулася до Київського районного суду м. Одеси за позовом до Одеської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування квартири [ADDRESS] . 17.07.2019 року Київським районним судом м. Одеси у справі №520/5310/19 ухвалено рішення, яким у задоволенні позову [PERSON] було відмовлено. Постановою Одеського апеляційного суду від 21.01.2020 року апеляційна скарга [PERSON] залишена без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Касаційна скарга у справі №520/5310/19 не подавалася. Отже, територіальна громада міста Одеси є універсальним правонаступником відумерлого майна, яке на час відкриття спадщини знаходилось на території міста Одеси, при цьому на Одеську міську раду законодавством покладено обов`язок у судовому порядку визнання цієї спадщини відумерлою при наявності умов і підстав, зазначених у ст. 1277 ЦК України, а оскільки відповідач не визнає права власності Одеської міської ради на квартиру [ADDRESS] , Одеська міська рада змушена звернутись до суду з позовом, однією з вимог якого є визнання права власності на спірну квартиру. У відзиві на позовну заяву представник відповідача [PERSON] - [PERSON] посилається на те, що в володінні та користуванні спірна квартира у відповідачки не знаходиться. Розпоряджатися цим майном вона також не вправі, що підтверджується судовими рішеннями. Фактичним користувачем квартири є переселенець [PERSON] . Також за правом на спадщину до Київської державної нотаріальної контори звернувся родич померлих - [PERSON] . Позовну заяву представник відповідача просить залишити без розгляду. Третя особа [PERSON] в письмових поясненнях посилається на те, що, враховуючи, що [PERSON] є його дядьком, третя особа звернувся до нотаріуса за отриманням свого законного права на спадщину за законом та з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 20.01.1998 року Управління житлово-комунального господарства міськвиконкому Одеської міської ради народних депутатіва посвідчило, що квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , дійсно належить на праві спільної часткової власності [PERSON] та членам його родини - [PERSON] в рівних частках /а.с.10/. [PERSON] помер [INFO] , про що 19.07.2014 року складено відповідний актовий запис №7367, що вбачається з свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції /т.1 а.с.8/. В березні 2019 року [PERSON] звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовом до Одеської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування (справа №520/5310/19). Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 17.07.2019 року у задоволенні позову [PERSON] було відмовлено. Постановою Одеського апеляційного суду від 21.01.2020 року апеляційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення. Рішення Київського районного суду м. Одеси від 17.07.2019 року залишено без змін /т.1 а.с.15-19/. З листа Департамента надання адміністративних послуг від 02.05.2019 року №417/01-02-11 вбачається, що згідно поквартирної картки (форми Б), яка надійшла від ОСББ "Академіка Корольова 70", що здійснює управління будинком [ADDRESS] зареєстровані особи відсутні. За період здійснення Департаментом з 05.04.2016 року повноважень органу реєстрації реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання за вищевказаною адресою не проводилась /т.1 а.с.20/. 15.02.2021 року [PERSON] звернувся до Київської державної нотаріальної контори у місті Одеса з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] 06.04.2021 року Київською державною нотаріальною конторою у місті Одеса Зерніну К.В. був направлений інформаційний лист щодо необхідності звернення до суду, оскільки в наданих документах для оформлення спадщини до майна померлого [INFO] [PERSON] відсутні документи, що свідчать про наявність підстав для закликання до спадкування за законом. З листа Київської районної адміністрації Одеської міської ради від 21.05.2021 року №1104/01-11 вбачається, що з метою недопущення порушення прав та інтересів територіальної громади м. Одеси посадовими особами Київської районної адміністрації Одеської міської ради проведено обстеження за адресою: [ADDRESS] , про що складено відповідний акт. При проведеному обстеженні встановлено, що двері квартири [ADDRESS] відчинені, однак через те, що на сходовій клітці облаштовано металевий тамбур, доступу до квартири немає. При проведеній бесіді з головою ОСББ "Корольова-70" встановлено, що раніше там дійсно мешкали внутрішньо переміщені особи: [PERSON] та [PERSON] , однак орієнтовно осінню вони переїхали. Станом на 18.05.2021 року в кв. [ADDRESS] , ніяких осіб не проживає /т.1 а.с.126/. 21.04.2021 року [PERSON] звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовом до Одеської міської ради, третя особа - Державний нотаріус Київської державної нотаріальної контори у м. Одесі Савицька О.Ю., в якій просив визначити йому додатковий строк для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини за законом, після смерті його дядька - [PERSON] , який помер [INFO] , терміном в два місяці з часу набрання рішенням суду законної сили (справа №947/12180/21). Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 21.09.2021 року позов [PERSON] до Одеської міської ради, третя особа - Державний нотаріус Київської державної нотаріальної контори у м. Одесі Савицька О.Ю., про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини залишено без задоволення. Постановою Одеського апеляційного суду від 23.02.2023 року рішення Київського районного суду м. Одеси від 21.09.2021 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до Одеської міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Державного нотаріуса Київської державної ноатріальної контори у місті Одесі Савицької О.Ю., про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - залишено без змін /т.1 а.с.181/. IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1 ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. У разі якщо на об`єкті нерухомого майна на момент відкриття спадщини знаходиться рухоме майно, що входить до складу спадщини, таке рухоме майно переходить у власність територіальної громади, якій передано нерухоме майно. V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ В ході судового розгляду справи судом достеменно встановлено, що на час смерті [PERSON] йому належала квартира [ADDRESS] . Судом встановлено, що спадкоємців за заповітом та спадкоємців за законом після смерті [PERSON] не залишилось. Відповідач [PERSON] в судовому порядку намагалася оформити право власності на квартиру [PERSON] в порядку спадкування, а також третя особа [PERSON] намагався в судовому порядку визначити додатковий строк для прийняття спадщини, однак як позовні вимоги [PERSON] , так і позовні вимоги [PERSON] були залишені судами першої та апеляційної інстанції без задоволення. Таким чином, на теперішній час представником позивача доведений факт відсутності спадкоємців у [PERSON] , померлого [INFO] . Заперечення проти позову, що висловлювались представником відповідача та представником третьої особи в судових засіданнях в ході судового розгляду справи не знайшли підтвердження та не приймаються судом. А саме, доводи, що позивач пред`явив вимоги до неналежного відповідача спростовані дослідженими судовими рішеннями першої та апеляційної інстанції. Так саме відповідач [PERSON] пред`являла вимоги до ОМР ще в 2019 році, а тому ОМР в 2020 році при зверненні до суду вірно визначила коло участників справи. Щодо категоричної позиції відповідача, що відповідач не мешкає в квартирі, суд вважає дані твердження не суттєвими. Доводи сторони відповідача, що ОМР мала би право заявити до суду вимоги в порядку окремого провадження, також судом відхиляються, оскільки на час звернення до суду з даними позовними вимогами існував спір про право. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені. VI. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням задоволення позовних вимог сума сплаченого при поданні позовної заяви судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved