Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-05 00:00:00

У червні 2023 року [PERSON] звернулася в\~суд з\~позовом до\~ [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування позову зазначено, що сторони по справі з 26 березня 2019 року перебувають\~у зареєстрованому\~шлюбі. Сімейне життя склалося невдало. У них різні погляди на сім`ю. Шлюб носить формальний характер, а тому його подальше збереження є недоцільним та суперечитиме інтересам позивачки. За таких обставин просила шлюб розірвати. Відповідач відзиву на позовну заяву не подав. Ухвалою судді від 21 червня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження, справу призначено до судового засідання. Позивачка позов підтримала та просила задовольнити заявлені позовні вимоги, розгляд справи проводити у її відсутності. Відповідач подав до суду нотаріально засвідчену заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечував щодо їх задоволення. Зазначив, що не заперечує щодо розгляду справи без його участі. Підтвердив відсутність у подружжя спільних дітей та спільного майна. \~ \~ \~ \~У зв`язку з тим, що особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши наявні у справі докази, які надані лише позивачкою, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 26 березня 2019 року між [PERSON] та [PERSON] у Львівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 521. Після державної реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 26 березня 2019 року Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області. За\~статтею 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен з подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з частиною 1 статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частини першої статті 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. За статтею 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до\~частини другої\~ статті 104 СК України та частини третьої статті 105 СК України шлюб припиняється\~внаслідок його\~розірвання за\~позовом одного\~з подружжя\~на підставі\~рішення суду\~відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею 111 СК України передбачено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. За змістом вказаної норми примирення подружжя здійснюється судом лише за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Також відповідно до вимог ч.4 ст.56 СК України суд не може примушувати дружину та чоловіка до збереження шлюбних відносин. Отже, з наведеного вбачається, що застосування строку для примирення є правом суду, а не його обов`язком. Вивчивши обгрунтування позову позивача, ту обставину, що між сторонами відсутні шлюбні відносини, діти від спільного проживання в шлюбі не народилися, сторони не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, суд прийшов до висновку, що застосування судом строку для примирення подружжя за наведених обставин суперечитиме інтересам сторін. Згідно статті\~112\~СК\~України\~підставами для\~\~розірвання\~шлюбу за\~позовом\~одного\~з подружжя є з`ясування фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову про розірвання шлюбу, наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки встановлено, що сторони протягом тривалого часу не підтримують сімейні стосунки, визнання позову відповідачем, а також враховуючи конституційне право особи на шлюб за вільною згодою, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін, що має істотне значення. Наведене дає підстави для висновку, що подальше збереження сім`ї сторін неможливе, тому суд дійшов до переконання, що шлюб слід розірвати. Відповідно до\~ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Заяви про відновлення дошлюбного прізвища позивачка до суду не подавала.

Outcome: approved