Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-29 00:00:00

Позивач звернувся до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно. Позивач посилається на те, що влітку 2009 року придбала у [PERSON] домоволодіння житловий будинок з господарськими спорудами в [ADDRESS] , з приватизованою присадибною земельною ділянкою площею 0,5421 га. Вартість домоволодіння та присадибної ділянки була обумовлена в сумі 3 500 грн. Після досягнення\~згоди по\~всіх істотних\~умовах,\~позивач віддала\~гроші повністю,\~отримала ключі\~від будинку,\~документи.Але договір купівлі продажу не був посвідчений, так як [INFO] [PERSON] померла. ЇЇ спадкоємцем є онук [PERSON] , якому вона заповідала все своє майно. Позивач зазначає, що проживає в придбаному будинку. Вважає, що зі своєї сторони вона виконала всі покладені на нього обов`язки згідно домовленості (договору купівлі-продажу) - сплатила всю обумовлену суму вартості будинку та присадибної ділянки, безперешкодно користується будинком та присадибною ділянкою, а у зв`язку зі смертю власника неможливо виконати вимоги\~ст. 209 ЦК України\~щодо обов`язкового нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна. За цих обставин він звернувся з даним позовом до суду. Позивач в судове засідання не з`явилася, на адресу суду надіслала заяву, в якій прохає розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явився, до суду надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок від 11.12.1990 року, власником домоволодіння в [ADDRESS] \~є [PERSON] (а. с. 21). Згідно державного акту на право приватної власності на землю серія ДП від 23.02.1998 року власником присадибної земельної ділянки площею 0,5421 га в [ADDRESS] , є також\~ [PERSON] (а. с. 23). Згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 25.08.2009 року, [PERSON] померла [INFO] , актовий запис № 39 (а. с. 20). Згідно заповіту від 03.03.2004 року після смерті [PERSON] спадкоємцем є [PERSON] відповідач по справі (а. с. 22). Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі внутрішній волі. Правочин має вчинятись у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). На а. с. 9 є розписка відповідача про отримання нею плати за житловий будинок який розташований в [ADDRESS] . Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Виходячи з матеріалів справи, обставини, які склалися, свідчать про наявність укладення договору купівлі-продажу між сторонами. Об`єктивно сторони договору купівлі-продажу порушили вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору. Але позивач і власник нерухомого майна, як сторони правочину (розписки), домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося виконання договору. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. У відповідності до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом, при цьому право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що правочин, який укладено між сторонами у справі вважається таким, що вчинений правомірно, тому є законні підстави для визнання за позивачем права власності на житловий будинок та присадибну земельну ділянку.

Outcome: approved