Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-16 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить змінити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь [PERSON] на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до повноліття дитини, згідно рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 03.12.2015 року та визначити аліменти у розмірі 1/6 частини. В обґрунтування свого позову позивач зазначив, що за рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 03.12.2015 року з нього на користь відповідача стягуються аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, починаючи з 09.09.2015 року и до повноліття дитини. Однак, у зв`язку із змінами в сімейному стані, народженням дитини в іншому шлюбі, він позбавлений можливості сплачувати аліменти в вищезазначеному розмірі, тому просив позов задовольнити. Ухвалою судді Лазаревої Г.М. від 13.11.2018 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Відповідачу запропоновано подати відзив в строк 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження та позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив. 04.05.2023 р. на підставі розпорядження керівника апарату суду щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи та рішення зборів суддів Корабельного районного суду м. Миколаєва, був здійснений повторний автоматизований розподіл даної судової справи та на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільну справу за Таран Олега\~Борисовича до\~ [PERSON] про\~зміну розміру\~аліментів було передано в провадження судді Чернявської Я.А. Ухвалою судді Чернявської Я.А. від 04.05.2023\~р.\~дана цивільна\~справа була\~прийняття до свого провадження та призначено по справі судове засідання. В судове засідання позивач не з`явився, від представника позиваач адвоката Кузьміних І.М. надійшла заява про про розгляд справи без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій позовні вимоги не визнала та заперечувала проти їх задоволення. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки у судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, зваживши доводи сторін, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню , виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Європейський суд з прав людини у рішенні «М.С. проти України» повторює, що існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї того, що в усіх рішеннях щодо дітей мають переважати їхні найкращі інтереси. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що на підставі рішення Корабельног районного суду м. Миколаєва від 03.12.2015 року з позивача [PERSON] на користь відповідача [PERSON] стягуються аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09.09.2015 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . 01.07.2016 р. між [PERSON] і [PERSON] укладений шлюб, про що зроблений відповідний актовий запис № 244 та видане Свідоцтво про шлюб. У другому шлюбі, [INFO] у позивача [PERSON] народилася донька [PERSON] . Позивач зазначив, що на його утриманні також перебуває донька дружини від першого шлюбу [PERSON] , [INFO] , яка наразі є повнолітньою особою. У позовній заяві позивач зазначає, що його дружина хворіє цукровим діабетом 1-го типу з больовим синдромом з 30.10.13 року, перебуває на обліку лікаря ендокринолога, про що надав медичні довідки. Позивач вказав, що працює далекобійником, проте доказів про місце роботи та отриманий дохід суду не надав. Докази на підтвердження погіршення його матеріального становища суду не надав. В свою чергу відповідач надала підтверджувальні документи про те, що їхній спільній доньці [PERSON] встановлена інвалідність, діагноз- Q 15.0, про що свідчить Корінець медичного висновку № 834 на дитину-інваліда віком до 18 років. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до\~ст.\~183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує\~їх зі\~способом присудження\~(ч.\~3\~ст.\~181\~СК України) . Стаття 192 СК України тільки вказує\~на можливість\~зміни раніше\~встановленого розміру\~аліментів за\~наявності доведених\~в судовому\~порядку підстав,\~а саме:\~зміни матеріального\~або сімейного\~стану,\~погіршення або\~поліпшення здоров`я\~когось із\~них та\~в інших\~випадках,\~передбачених цим\~Кодексом. Проаналізувавши наявні у справі докази, суд вважає, що відповідачем не доведене погіршення його матеріального становища або погіршення стану його здоров`я належними та допустимими доказами, а тому визначений рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 03.12.2015 р. розмір аліментів відповідає вимогам Сімейного кодексу України, а його зменшення у зв`язку із тим, що на утриманні позивача перебувають донька від другого шлюбу та дружина, буде суперечити інтересам його доньки [PERSON] , 2011 року народження. Враховуючи зазначені обставини, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову.

Outcome: dismissed