Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-03 00:00:00

В січні 2023 року позивач Моторно ( транспортне ) страхове бюро України\~ звернулося до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до [PERSON] \~ про стягнення грошових коштів в порядку регресу, посилаючись на наступні обставини. [PERSON] , 24.09.2019 року о 19 годині 50 хвилин перебуваючи за кермом мотоцикла «КТМ 390 Duke», д.н.з. [NUMBER] , на 0,5 км Глибочанського шосе, поблизу м. Біла Церква, не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечну швидкість руху, перед початком руху або перестроюванням не переконався, що це буде безпечно та допустив зіткнення з автомобілем «ВАЗ 21093», д.н.з. [NUMBER] , який рухався в зустрічній смузі руху, внаслідок чого гр. [PERSON] отримав тілесні пошкодження, а автомобіль «ВАЗ 21093», д.н.з. [NUMBER] механічні пошкодження. Водій [PERSON] порушив вимоги п.п. 2.36, 10.1 ПДР України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25 березня 2020 року у справі № 357/2555/20 про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] встановлено, що у протоколі про адміністративне правопорушення Білоцерківського ВП ГУНП у Київській області серії ОБ № 080435 зазначені відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення... інші відомості необхідні для вирішення справи. Оскільки правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП вчинено 24 вересня 2019 року, але справа про адміністративне правопорушення надійшла до суду 10 березня 2020 року, провадження у справі закрита на підставі ст. 247 ч. 1 п.7 КУпАП за закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП. На дату скоєння ДТП, а саме на 24.09.2019 року мотоцикл «КТМ 390 Duke», д.н.з. [NUMBER] не був забезпеченим, тобто його власник не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується витягом з Централізованої бази даних МТСБУ щодо перевірки наявності договору внутрішнього страхування за параметрами транспортного засобу на дату ДТП. Оскільки в ДТП винним є відповідач, враховуючи, що його цивільно-правова відповідальність не була застрахована на дату скоєння ДТП, водій і власник автомобіля «ВАЗ 21093», д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] , 27.09.2019 звернувся до МТСБУ з повідомленням про ДТП та із заявою про відшкодування оціненої шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 24 вересня 2019 року. Моторне (транспортне) страхове бюро України надало доручення по справі № 62560 на врегулювання справи щодо відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП ТОВ «SOS SERVICE UKRAINE». Як визначено виконаним на замовлення МТСБУ Звітом № 62560 «Про оцінку вартості (розміру збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу» автомобіля «ВАЗ 21093», д.н.з. [NUMBER] від 31 жовтня 2019 року, вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу складників пошкодженого колісного транспортного засобу (КТЗ)», становить 22 806,70 грн,, а вартість матеріального збитку 27 747,89 грн., що дорівнює ринковій вартості автомобіля, як зазначено у звіті, відновлювальний ремонт є недоцільним з економічної точки зору. Розмір оплати послуг аварійного комісара склала 920,60 грн., факт оплати його послуг підтверджується платіжним дорученням № 1156132 від 16 грудня 2019 року. Отож, враховуючи вимоги чинного законодавства, позивач, після звернення потерпілого в ДТП власника КТЗ із відповідною вимогою, вжив всіх заходів для виплати страхового відшкодування по ДТП, винним в якій є відповідач та МТСБУ здійснило постраждалому [PERSON] виплату коштів на відшкодування завданої дорожньо-транспортною пригодою шкоди в розмірі, визначеному довідкою № 1 від 30.04.2020 про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, який затверджено Наказом про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих № 5347 від 14 травня 2020 року в розмірі 15 177,90 грн. Факт виплати постраждалому [PERSON] страхового відшкодування в розмірі 15 177,50 грн. підтверджується платіжним дорученням № 1478581 від 14 травня 2020 року. Отже, враховуючи вищенаведене, в даному випадку є підстава для звернення до відповідача з регресним позовом про відшкодування завданої шкоди. Просили суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача\~ Моторного (транспортного) страхового бюро України в порядку регресу суму виплаченого страхового відшкодування по ДТП, винним в якій є відповідач, в розмірі 16 098,50 грн., в тому числі: 920.60 грн. - витрати на встановлення розміру шкоди; 15 177,90 грн. - безпосередньо страхове відшкодування постраждалому в ДТП, а також\~ судовий збір в розмірі 2 481,00 грн. ( а. с. 1-5 ). Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.01.2023 року, головуючим суддею визначено Орєхова О.І. ( а. с. 40 ) та матеріали передані для розгляду. Відповідно до ч. 6 ст. 187 ЦПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання ( перебування ) такої фізичної особи. 25 січня 2023 року здійснено запит стосовно відомостей про реєстрацію місця проживання відповідача\~ ( а. с. 44 ). 27 лютого 2023 року за вх. № 8278 судом отримано з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в Києві та Київській області щодо\~ зареєстрованого місця проживання ( перебування ) відповідача ( а. с. 47). З вказаної інформації вбачається, що [PERSON] , [INFO] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 25.10.2016 року. Відповідно до ч. 1 ст. 187 ЦПК України за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 185 цього Кодексу. Якщо відповідачем вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суд відкриває провадження не пізніше наступного дня з дня отримання судом у порядку, передбаченому частиною восьмою цієї статті, інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача. Ухвалою судді від 28 лютого 2023 року прийнято позовну заяву до провадження та відкрито провадження у справі за позовною заявою Моторно ( транспортного ) страхового бюро України до [PERSON] про стягнення грошових коштів в порядку регресу. Постановлено провести розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням ( викликом ) сторін. Призначено судове засідання у справі на 14 годину 30 хвилин 28 березня 2023 року ( а. с.48-49). Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна. Розгляд справи неодноразово відкладався з різних підстав, здебільшого у зв`язку із неявкою відповідача у судові засідання та відсутності відомостей про його належне сповіщення, останнього разу, розгляд справи було відкладено на 04.07. 2023 року. В судове засідання позивач свого представника не направив, матеріли справи містять заяви ( неодноразові ), остання заява була отримана судом 20.04.2023 року за вх. № 17648, в якій представник позивача просив судове засідання, призначене на 25.04.2023 року проводити без участі позивача МТСБУ та його представника за наявними в матеріалах справи документами. позов підтримує у повному обсязі та наполягає на його задоволенні. Подальший розгляд проводити без участі позивача та його представника. Не заперечує проти заочного розгляду справи ( а. с. 60, 61 ). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце слухання справи повідомлявся належним чином у відповідності до вимог ЦПК України, але на адресу суду не повернулися відомості про його належне сповіщення. Так, на неодноразові виклики в судові засідання, на адресу суду поверталися поштові конверти, в яких причина їх повернення працівниками пошти зазначалася, як закінчення терміну зберігання. Відповідно до ч. 5 ст. 128 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. Судова повістка була правлена судома на адресу відповідача, за місцем реєстрації останнього згідно відомостей, які були отримані судом з Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області. Згідно ч. 3 ст. 130 ЦПК України якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться ( ч. 1 ст. 131 ЦПК України ). Крім того, Верховний Суд неодноразово зазначав, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку, суду ( близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої палати Верховного Суду від 25.04.2018 року у справі № 800/547/17, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 року у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 року у справі № 24/260-23/52-б ). До того ж, з матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] отримав ухвалу судді від 28.02.2023 року про відкриття провадження у справі, позовну заяву з додатками та судову повістку на 28.03.2023 року, про що свідчить рекомендоване поштове повідомлення про вручення ( а. с. 59 ). Вказані документи були отриманні останнім особисто. Вказане свідчить про те, що відповідач обізнаний, що на розгляді в суді перебуває цивільна справа за позовом МТСБУ до нього про стягнення грошових коштів в порядку регресу. Після цього, на всі наступні судові засідання, відповідач не отримував судові повістки, поштові конверти поверталися до суду за закінченням терміну зберігання. Статтею 43 ЦПК України встановлений обов`язок добросовісно користування учасниками судового процесу процесуальними правами. Сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами ( рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» ).\~\~\~ Заяв та клопотань з боку відповідача на адресу суду не надходило, як не надходило і відзив на позовну заяву. За вказаних обставин, суд приходить до висновку про можливість проведення судового засідання за відсутністю учасників судового розгляду, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та прийняття законного і обґрунтованого рішення. Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду при розгляді справи № 361/8331/18 від 1 жовтня 2020 року. В зазначеній постанові Верховний Суд виходив з такого: «якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні».\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання,\~ фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.\~\~\~\~\~\~ Стаття 280 ЦПК України визначає, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки, належним чином повідомлений відповідач [PERSON] не з`явився в судове засідання, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду, не повідомивши суду про поважність причини неявки та не надав відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи, а саме заочного, суд\~ вважає за необхідним по даній справі провести заочний розгляд. Ухвалою суду від 04.07.2023 року постановлено проводити заочний розгляд у зазначеній цивільній справі. Відповідно до ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги Моторно ( транспортного ) страхового бюро України підлягають\~ задоволенню з наступних підстав. Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Судом встановлені наступні обставини та спірні їм правовідносини. Встановлено, що [PERSON] , 24.09.2019 року о 19 годині 50 хвилин перебуваючи за кермом мотоцикла «КТМ 390 Duke», д.н.з. [NUMBER] , на 0,5 км Глибочанського шосе, поблизу м. Біла Церква, не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечну швидкість руху, перед початком руху або перестроюванням не переконався, що це буде безпечно та допустив зіткнення з автомобілем «ВАЗ 21093», д.н.з. [NUMBER] , який рухався в зустрічній смузі руху, внаслідок чого гр. [PERSON] отримав тілесні пошкодження, а автомобіль «ВАЗ 21093», д.н.з. [NUMBER] механічні пошкодження.\~\~\~\~\~\~\~\~ Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25 березня 2020 року у справі № 357/2555/20, справа про адміністративне\~ правопорушення відносно [PERSON] за ст. 124 КУпАП була закрита на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за закінченням на момент розгляду справи\~ строків, передбачених ст. 38 КУпАП ( а. с. 14-15 ). Вказана постанова набрала законної сили 06.04.10.2020 року. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вказаною постановою судом було встановлено, що згідно протоколу серії ОБ № 080435,\~ 24.09.2019 року о 19 годині 50 хвилин перебуваючи за кермом мотоцикла «КТМ 390 Duke», д.н.з. [NUMBER] , на 0,5 км Глибочанського шосе, поблизу м. Біла Церква, [PERSON] не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечну швидкість руху, перед початком руху або перестроюванням не переконався, що це буде безпечно та допустив зіткнення з автомобілем «ВАЗ 21093», д.н.з. [NUMBER] , який рухався в зустрічній смузі руху, внаслідок чого останній отримав тілесні пошкодження, а автомобіль «ВАЗ 21093», д.н.з. [NUMBER] механічні пошкодження. Отже, водій [PERSON] порушив вимоги п.п. 2.36, 10.1 ПДР України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Встановлено, що на дату скоєння ДТП, а саме на 24.09.2019 року мотоцикл «КТМ 390 Duke», д.н.з. [NUMBER] не був забезпеченим, тобто його власник не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується витягом з Централізованої бази даних МТСБУ щодо перевірки наявності договору внутрішнього страхування за параметрами транспортного засобу на дату ДТП ( а. с. 7-8 ). Оскільки в ДТП винним є відповідач, враховуючи, що його цивільно-правова відповідальність не була застрахована на дату скоєння ДТП, водій і власник автомобіля «ВАЗ 21093», д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] , 27.09.2019 року звернувся до\~ страхової компанії «Країна» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду ( а. с. 9-10 ) та 27.09.2019 року до МТСБУ з повідомленням про ДТП та із заявою про відшкодування оціненої шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 24 вересня 2019 року ( а. с. 12 ). Згідно Звіту № 62560 «Про оцінку вартості (розміру збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу» автомобіля «ВАЗ 21093», д.н.з. [NUMBER] від 31 жовтня 2019 року, вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу складників пошкодженого колісного транспортного засобу (КТЗ)», становить 22 806,70 грн,, а вартість матеріального збитку 27 747,89 грн., що дорівнює ринковій вартості автомобіля, як зазначено у звіті, відновлювальний ремонт є недоцільним з економічної точки зору. Отож, враховуючи вимоги чинного законодавства, позивач, після звернення потерпілого в ДТП власника КТЗ із відповідною вимогою, вжив всіх заходів для виплати страхового відшкодування по ДТП, винним в якій є відповідач та МТСБУ здійснило постраждалому [PERSON] виплату коштів на відшкодування завданої дорожньо-транспортною пригодою шкоди в розмірі, визначеному довідкою № 1 від 30.04.2020 р. про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, який затверджено Наказом про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих № 5347 від 14 травня 2020 року в розмірі 15 177,90 грн. Факт виплати постраждалому [PERSON] страхового відшкодування в розмірі 15 177,50 грн. підтверджується платіжним дорученням № 1478581 від 14 травня 2020 року ( а. с. 36 ). Отже, звертаючись до суду з вищевказаним позовом, позивач\~ МТСБУ вважає, що з відповідача повинно бути стягнуто суму сплаченого відшкодування в розмірі 15 177,50 гривень. Згідно зі статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на судовий захист. Статтею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.\~ Згідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ( фактів ), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. Відповідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 5 та 6 статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідальність страховика регулюється Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно ст. 5 цього Закону, об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Статтею 22 вищезазначеного Закону передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно ст. 40 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ є гарантом відшкодування шкоди. За п. 41.1 «а» ст. 41 цього Закону МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. За ст. 22 п. 22.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Як передбачено п. 38.2. ст. 38 Закону, МТСБУ після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду і який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ст. 993 ЦК України\~ до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода,\~ завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка\~ її завдала. Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.\~\~ Відповідно до ст. 27 Закону України ,,Про страхування" до страховика, який виплатив страхове\~ відшкодування\~ за договором\~ майнового\~ страхування,\~ в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. У\~ відповідності\~ до\~ положення\~ ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності\~ власників наземних транспортних засобів" передбачено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП. Аналогічні положення закріплені і у ст.1191 ЦК України, згідно якої особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»). За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 Цивільного кодексу(далі -ЦК) України. Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України). Розрізняють добровільну та обов`язкову форми страхування (стаття 5 Закону України «Про страхування»). Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Отже, виплативши на користь власника пошкодженого автомобіля «ВАЗ 21093», д.н.з. [NUMBER] [PERSON] спричинену шкоду, яка була завдана відповідачем [PERSON] , позивач набув право регресу до відповідача, з вини якого сталася вищевказана дорожньо-транспортна пригода. Зазначене узгоджується з правовою позицією, яка міститься в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 січня 2019 року у справі № 200/13392/13-ц, провадження № 61-41615св18. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Тому, позовні вимоги позивача\~ в частині стягнення з відповідача страхового відшкодування у розмірі 15177,50\~ грн. є цілком обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, позивач просив стягнути з відповідача розмір оплати послуг аварійного комісара ( експерта ), який склав в сумі 920,60 грн. Так, сплата послуг аварійного комісара ( експерта ) підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням № 1156132 від 16.12.2019 року ( а. с. 35 ). Так, згідно з пунктом 40.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону. Відповідно до пункту 3 Порядку залучення Моторним (транспортним) страховим бюро України аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, для визначення причин настання страхових випадків та розміру збитків, затвердженого розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг від 23 лютого 2006 року № 5417, залучення представника МТСБУ для визначення причин настання страхових випадків, розміру збитків здійснюється на підставі договору з МТСБУ. Згідно з пунктом 41.4. статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих здійснює оплату послуг аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, залучених відповідно до пункту 40.3 статті 40 цього Закону. Оскільки позивач поніс витрати в розмірі 920,60 гривень у зв`язку із проведення експертизи про визначення матеріального збитку, завданого ушкодженням колісного транспортного засобу автомобіля «ВАЗ 21093», д.н.з. [NUMBER] , то така сума підлягає також стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача МТСБУ. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 22.07.2019 року по справі № 185/5812/16-ц. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»). Аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що в межах даного спору позивачем, який виплатив\~ потерпілій особі завдану майнову шкоду, правомірно заявлені вимоги до відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно із п. 1 ч.ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Поняття судових витрат міститься в п. 1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», де судові витрати передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи. Оскільки позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, то з відповідача [PERSON] на користь позивача\~ Моторно ( транспортного ) страхового бюро України підлягає стягненню судові витрати у сумі 2 481 гривень, понесення яких документально підтверджено наявним в матеріалах справи платіжним дорученням № 894441 від 03.02.2022 року ( а. с. 6 ). Одночасно суд роз`яснює, що відповідно до вимог ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved