Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-04 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. Позивачка звернулась до суду з позовом в якому просить визнати дійсною біржову угоду купівлі-продажу нерухомості - житлового будинку [ADDRESS] , що розташований на земельній ділянці площею 857, 0 м2, укладену 22 січня 2002 року між [PERSON] та [PERSON] . В обґрунтування позовної заяви посилається на те, що між її сином, [PERSON] та відповідачем була укладена біржова угода купівлі-продажу нерухомості, яка була зареєстрована 22.01.2002 на Дубенській філії Рівненської міжрегіональної універсальної товарно-майнової біржі "ПРАЙС", діючої на підставі положення про філію від 23.01.1999. Право власності на будинковолодіння [ADDRESS] було зареєстроване за [PERSON] . Дубенським державно-комунальним малим підприємством "Архітектор" в реєстровій книзі № 33 за реєстровим № 205-7308. 06 березня 2023 року її син загинув захищаючи цілісність та державний суверенітет України від неспровокованої військової агресії російської федерації під час виконання бойового завдання. Після його смерті приватним нотаріусом Дубенського районного нотаріального округу Шмигою М.В. була заведена спадкова справа № 17/2023. З заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріальної контори звернулися його неповнолітня дочка [PERSON] , [INFO] , а також вона. Спору, щодо поділу спадкового майна між спадкоємцями немає. У зв`язку з тим, що договір купівлі-продажу не був нотаріально посвідчений, приватним нотаріусом Шмигою М.В. було надано роз`яснення, що вона не видасть свідоцтво про право на спадщину з вказаної вище причини, рекомендовано звернутися до суду. Оскільки [PERSON] (що являвся стороною договору, покупцем) помер, нотаріальне посвідчення угоди на даний час є неможливим. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Представник позивача адвокат Пащук Т.С., згідно поданої заяви просить розглянути справу у їх відсутність, позовні вимоги повністю підтримує і просить задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, подала заяву, згідно якої позов визнає, проти задоволення позову не заперечує та просить справу розглянути без її участі. Згідно ч.3 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України суд ухвалює рішення про задоволення позову у випадку визнання позову відповідачем і якщо таке визнання прийняте судом. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що 22 січня 2002 року між [PERSON] та [PERSON] була укладена біржова угода купівлі-продажу нерухомості за змістом якої [PERSON] купив житловий будинок [ADDRESS] , що розташований на земельній ділянці площею 857, 0 м2. Вказана угода була зареєстрована 22.01.2002 на Дубенській філії Рівненської міжрегіональної універсальної товарно-майнової біржі "ПРАЙС", діючої на підставі положення про філію від 23.01.1999 року. Право власності на будинковолодіння [ADDRESS] було зареєстроване за [PERSON] . Дубенським державно-комунальним малим підприємством "Архітектор" в реєстровій книзі № 33 за реєстровим № 205-7308 (а.с.15, 16-20). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , видане 30.03.2023 (а.с.12). Після смерті [PERSON] приватним нотаріусом Дубенського районного нотаріального округу Шмигою М.В. була заведена спадкова справа № 17/2023, із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріальної контори звернулися його неповнолітня дочка [PERSON] , [INFO] , а також [PERSON] (а.с.27). IV. Норми права, які застосував суд. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі ст. 153 ЦК УРСР (в редакції 1963 року, яка діяла на момент укладення правочину та підлягає застосуванню до спірних правовідносин), договір є укладеним, якщо сторонами досягнуто згоди за всіма істотними умовами. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 224 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ст. 227 ЦК УРСР 1963 року, що діяв на час укладення договору купівлі- продажу від 22.01.2002 року, договір купівлі-продажу житлового будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Відповідно до ст. 47 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими ч. 2 ст. 48 цього Кодексу. Якщо одна зі сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. У пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 28 квітня 1978 року № 3 "Про судову практику в справах про визнання угод недійсними" (зі змінами та доповненнями) роз`яснено, що з підстав недодержання нотаріальної форми визнаються недійсними тільки угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню, зокрема договори довічного утримання; застави, купівлі-продажу (у тому числі при придбанні на біржових торгах). Щоб не допустити неправильного визнання дійсними угод на підставі ч.2 ст.47 ЦК, суд повинен перевірити, чи підлягала виконана угода нотаріальному посвідченню, чому вона не була нотаріально посвідчена і чи не містить вона протизаконних умов. Зі змісту біржової угоди від 22.01.2002 вбачається, що даний договір укладений у відповідності до вимог ст.15 Закону України "Про товарну біржу", зареєстрований Дубенською філією Рівненської міжрегіональної універсальної товарно-майнової біржі "ПРАЙС", подальшому нотаріальному посвідченню не підлягає. У відповідності до вимог ст. 227 ЦК України підлягає реєстрації в БТІ за місцем знаходження нерухомості. Відповідно до ст. 15 Закону України "Про товарну біржу" в редакції, що діяла на час укладення договору купівлі-продажу, угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. V. Мотивована оцінка і висновки суду. Під час розгляду справи відповідачка визнала позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тож, дослідивши надані сторонами докази, суд робить висновок про наявність правових підстав для задоволення позову в повному обсязі. Суд вважає, що право власності на житловий будинок було зареєстровано за померлим [PERSON] . Дубенським державно-комунальним малим підприємством "Архітектор" в реєстровій книзі №33 за реєстровим №205-7308 згідно діючих на той час правил. На теперішній час позивачу необхідно підтвердження дійсності біржової угоди в судовому порядку, оскільки договір договору купівлі-продажу не нотаріально посвідчений, як того вимагається зараз. Право власності [PERSON] на спірне домоволодіння виникло на незаборонених законом підставах. У редакції, що діяла на час укладення договору купівлі-продажу спірного домоволодіння у 2002 році, в самому Законі України "Про товарну біржу" не передбачалися правові наслідки у вигляді недійсності договору, укладеного та зареєстрованого на біржі, у разі порушення вимог, встановлених ст. 15 цього Закону до біржової операції, як щодо допуску товарів до обігу на біржі, так і щодо прийняття у члени біржі. З огляду на викладене, оскільки сторони домовилися щодо всіх істотних умов договору купівлі-продажу та така домовленість підтверджується письмовими доказами, повністю виконали умови угоди, яку не було нотаріально засвідчено з посиланням на ст.15 Закону України "Про товарну біржу", є підстави для визнання вказаного договору купівлі-продажу від 22.01.2002, що зареєстрований Дубенською філією Рівненської міжрегіональної універсальної товарно-майнової біржі "ПРАЙС", дійсним. На підставі викладеного,

Outcome: approved