Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі частини з усих видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною трирічного віку. На обгрунтування позову вона зазначила, що 06 липня 2020 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу вони мають сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з нею. Сімейне життя не склалося і з січня 2022 року вони з відповідачем разом не проживають, до суду подана заява про розірвання шлюбу. На даний час вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, не працює, а відповідач добровільної матеріальної допомоги на її утримання і утримання дитини не надає. Відповідач є здоровою, працездатною людиною, на своєму утриманні непрацездатних членів родини не має, стягнень по виконавчим документам не має, отже має змогу надавати їй матеріальну допомогу на її утримання до досягнення їх сином трьох років. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 02 червня 2023 року провадження у справі було відкрито і розгляд справи призначено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач [PERSON] подала до суду заяву, а якій змінила позовні вимоги і просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/6 частки від його заробітку (доходів) щомісяця, до досягнення їх сином трирічного віку, справу розглядати справу без її участі. Відповідач [PERSON] змінені позовні вимоги визнав, просив розглядати справу без нього, про що подав до суду заяву. У відповідності до ст.247 ЦПК України якщо розгляд справи відбувається без участі осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~ Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 06 липня 2020 року виконавчим комітетом Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області.. Від даного шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Холодногірським районним у місті Харкові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків). На даний час сторони разом не проживають, згідно з Довідкою про реєстрацію місця проживання особи, виданої виконавчим комітетом Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області 22.04.2023 року за №07-12/84-Р, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається із Витягу з реєстру Краснокутської територіальної громади від 23.05.2023 року дитина сторін [PERSON] , [INFO] , проживає за адресою: [ADDRESS] . Надаючи правову\~оцінку встановленим\~фактам,\~суд зазначає\~наступне. Згідно ст. 5 Протоколу № 7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №\~475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.97 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. За приписами ч. 1 ст. 4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 8, 9 ст.\~7\~СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Частиною 2 ст.\~18\~СК передбачено, що суд застосовує ті способи захисту прав або інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Положеннями ч.1 ст.75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Відповідно до ч.1 ст.80\~СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 2, 4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Виходячи з положень, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу. Отже, аналіз даних положень сімейного законодавства України передбачає право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині -матері незалежно від цієї обставини. Як було встановлено судом, сторони мають сина, який проживає разом із матір`ю, позивачка не працює, так як перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, отже вона потребує матеріальної допомоги від свого чоловіка, що у свою чергу є його обов`язком відповідно до вимог ст.84 ЦПК України. Статтею 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачем не надано суду доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення його від обов`язку утримувати дружину, він є повнолітньою, працездатною, здоровою особою. Також матеріали справи не містять доказів на підтверджування існування обставин, які перешкоджають працевлаштуванню відповідача, та доказів на підтвердження того, що відповідач відноситься до категорії непрацездатних осіб, або є інвалідом. Враховуючи вищевикладене, а також визнання зміненого позову відповідачем, суд дійшов висновку про стягнення з нього аліментів на користь позивачки у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку, починаючи з дня подання позову і до досягнення сином сторін трирічного віку, тобто до [INFO] . Відповідно до ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах стягнення суми платежу за один місяць. Згідно зі ст.141 ЦПК України з відповідача слід також стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 1073,60 гривень, від сплати якого позивачка звільнена. На підставі викладеного,

Outcome: approved