Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-27 00:00:00

05 червня 2023 року до Новосанжарського районного суду Полтавської області надійшла позовна заява [PERSON] (надалі також позивач, [PERSON] ) до [PERSON] (надалі також відповідач, [PERSON] ), про стягнення з [PERSON] , [INFO] , на її користь аліментів на період навчання в розмірі частини заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, до 30 червня 2026 року. Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 14 червня 2023 року після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 21). Аргументи учасників справи В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначала, що є дочкою [PERSON] та [PERSON] , шлюб яких був розірваний. Вказала, що після розірвання шлюбу батьків вона залишилась проживати з мамою та перебуває на її утриманні. Зазначила, що є здобувачем вищої освіти 1 курсу денної форми здобуття освіти за освітнім рівнем «бакалавр» спеціальність 025 «Музичне мистецтво» Інституту сучасного мистецтва Національної академії керівних кадрів культури і мистецтв державної форми власності IV рівня акредитації, та, що навчається на платному відділенні, стипендії не отримує. Вказала, що її мама не може самостійно оплатити навчання, проїзд до місця навчання, проживання, харчування та інші потреби, необхідні для життя. Батько добровільно не надає допомогу на її утримання, хоча він здоровий, працездатний, матеріально забезпечений, має роботу, тому має можливість надавати допомогу їй у зв`язку з навчанням. З огляду на викладене, вона змушена звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів на підставі статті 199 СК України, відповідно до якої право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має повнолітня дочка, яка продовжують навчання. Позивач у судове засідання не з`явилась, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином (а.с. 23) У наданій до суду 15 червня 2023 року заяві просила розглядати справу без її участі, позовну заяву підтримала (а.с. 25). Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином (а.с. 24). 20 червня 2023 року від відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, в якій [PERSON] зазначив, що проти позову не заперечує (а.с. 26). Правом подати до суду відзив на позовну заяву у встановлений в ухвалі про прийняття\~позовної заяви\~до розгляду\~та відкриття\~провадження у\~справі від\~14\~червня 2023\~рокустрок відповідач не скористався. Відповідно до частини 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи неподання відповідачем відзиву на позов у встановлений судом строк, та зважаючи на заяви позивача та відповідача, справа підлягає вирішенню на підставі наявних матеріалів. Відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно з частиною 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладені норми цивільно-процесуального законодавства, судове засідання проведено за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне. Обставини справи, встановлені судом Відповідно до копії свідоцтва про народження, батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 2). З довідки № 362 від 28 грудня 2022 року, виданої Інститутом сучасного мистецтва Національної академії керівних кадрів культури і мистецтв,\~вбачається,\~що [PERSON] \~є здобувачем\~вищої освіти\~I\~курсу денної\~форми здобуття\~освіти за\~освітнім рівнем\~«бакалавр»спеціальність 025 «Музичне мистецтво» Інституту сучасного мистецтва Національної академії керівних кадрів культури і мистецтв державної форми власності IV рівня акредитації. Навчається за кошти фізичних та/або юридичних осіб, без виплати стипендії. Термін навчання з 07 вересня 2022 року по 30 червня 2026 року (а.с.3) Оскільки повнолітня донька продовжує навчатись, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, вона звернулась до суду із відповідним позовом про стягнення аліментів з батька відповідно до статті 199 СК України. Надаючи оцінку позовним вимогам, суд виходить з наступного. Норми права, які підлягають застосуванню Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з частиною 1 статті 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до\~частини 3 статті 199 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до статті 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 Сімейного кодексу України. В пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року зазначено про обов`язок батьків утримувати повнолітніх сина чи дочку, які продовжують навчання, після досягнення ними повноліття (незалежно від форми навчання), який (обов`язок) настає за обов`язкової сукупності трьох юридичних фактів: досягнення дитиною віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років і продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Аналіз статей 182, 191, 199, 200, 201 Сімейного кодексу України у поєднанні з основними правилами доказування (параграф перший глави п`ятої розділу першого ЦПК України) дає підстави зробити висновок про те, що обов`язок батька (матері) надавати матеріальну допомогу своїй дитині, яка продовжує навчання, презюмується. Батько (мати) можуть бути звільненні від такого обов`язку у разі доведеності факту неможливості надавати допомогу дитині, при цьому, зважаючи на специфіку спірних правовідносин, обов`язок доведення такого факту покладається саме на батька (мати), до яких пред`явлений позов. Відповідно до частини 1 статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Висновки щодо правозастосування З огляду на викладені норми чинного законодавства, зважаючи на встановлені обставини справи, суд приходить до наступних висновків. Враховуючи, що форма навчання позивачки є оплатною і денною, у зв`язку з чим вона потребує матеріальних витрат на оплату навчання, проживання, проїзд до місця навчання, харчування, це вказує на наявність потреби в матеріальній допомозі батьків. При цьому [PERSON] навчається на денній формі, що виключає її працевлаштування. Судом не встановлено, що відповідач допомагає своїй доньці матеріально у зв`язку з навчанням останньої у вищому навчальному закладі. Відповідачем також до суду не надано доказів неможливості надання матеріальної допомоги доньці. Обов`язок утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання, є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому обов`язком особистим, індивідуальним. Батьки мають всебічно сприяти розвитку дітей, які хоча й досягли повноліття, однак продовжують навчання з метою здобуття спеціальності, що забезпечить їм можливість у подальшому працевлаштуватися та мати власний незалежний від батьків дохід. Забезпечення умов для такого розвитку та навчання пов`язане з належним наданням матеріальної допомоги, що має бути достатньою та не ставити повнолітніх у становище вибору між можливістю подальшої освіти і здобуття спеціальності та між необхідністю працевлаштування для власного матеріального забезпечення. Таким чином, беручи до уваги обов`язковість сукупності таких юридичних фактів - як досягнення донькою повнолітнього віку, продовження нею навчання і у зв`язку з цим існування потреби у матеріальній допомозі, наявності у відповідача можливості надавати таку допомогу, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи стягнення з 05 червня 2023 року і на весь період навчання, але не більш як до досягнення нею двадцяти трьох років. Суд зазначає, що мінімальний розмір сплати аліментів, що становить не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до вказаного випадку не застосовується, оскільки [PERSON] не є дитиною, та досягла повноліття. Згідно з статтею 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень, зокрема у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Розподіл судових витрат Позивач від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду звільнена на підставі пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір». Відтак, відповідно до положень частини 6 статті 141 ЦПК України, судовий збір в сумі 1073 грн 60 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved