Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-16 00:00:00

09 травня 2023 року заявник звернулась до суду з даною заявою, якою просила суд встановити факт народження нею дитини чоловічої статі [PERSON] , дата народження [INFO] , місце народження м.Білопілля, Сумського району Сумської області, Держава Україна. Свої вимоги мотивувала тим, що вона звернулась до органу державної реєстрації актів цивільного стану з проханням здійснити державну реєстрацію акту цивільного стану про народження її сина [PERSON] , який народжений [INFO] в м.Білопілля поза закладом охорони здоров`я. В графі мати вказати [PERSON] , в графі батько нічого не зазначати. 11.04.2023 їй було відмовлено, оскільки відсутній документ закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, то в такому разі підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Отримати свідоцтво про народження у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт народження відбувся поза закладом охорони здоров`я, а отже отримати медичний документ неможливо. Місцем народження сина Заявниці [PERSON] , є [ADDRESS] . народилась дитина в ромській родині. Встановлення факту народження сина [PERSON] їй необхідне для державної реєстрації його народження, а також для можливості отримання ним в подальшому паспорта громадянина України та інших документів. В судовому засіданні заявник та її представник - адвокат Лопаткін О. В. заяву підтримали та просила її задовольнити посилаючись на викладені в ній обставини. Заінтересована особа в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлені належним чином. Заслухавши учасників справи, свідків, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] [INFO] є громадянкою України, проживає за адресою [ADDRESS] (ас.8,9 ) Східним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції заявниці надано відмову за № 14616/14204-24-23 від 11.04.2023 у проведенні державної реєстрації народження дитини [PERSON] , [INFO] , поза закладом охорони здоров`я, оскільки заявником не надано документ, що підтверджує факту народження дитини, який видає заклад охорони здоров`я який проводив огляд матері та дитини. Якщо заклад охорони здоров`я не проводив огляд матері та дитини, документ що підтверджує факт народження видає медична консультаційна комісія в порядку визначеному КМ України. За відсутності зазначених документів підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження ( ас.12,13). Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] засвідчила, що 19 серпня 2006 року, бабуся [PERSON] , з якою проживала [PERSON] , покликала її допомогти з пологами, і вона особисто була присутня при народженні [PERSON] . Знає цю родину та тривалий час проживали поряд. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] також повідомив, що тривалий час проживав поряд з заявницею і коли вона народжувала сина допомагав, нагрівав та носив воду, та виконував інші доручення жінок, а потім усією ромською спільнотою святкували народження [PERSON] . Запам`ятав дату, бо то було ромське свято «Спас». Наданими суду фотокартками та впізнання свідками дитини заявниці у судовому засіданні також підтверджується народження заявницею сина. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п.7 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Статтею 5 СК України визначено, що держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім`ї. Держава створює людині умови для материнства та батьківства, забезпечує охорону прав матері та батька, матеріально і морально заохочує і підтримує материнство та батьківство. Як передбачено ст.121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Частиною 1 ст.122 СК України передбачено, що дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Частиною 1 ст.125 СК України передбачено, що якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Положеннями ст.144 СК України передбачено, що батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Невиконання цього обов`язку є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. У разі смерті батьків або неможливості для них з інших причин зареєструвати народження дитини реєстрація провадиться за заявою родичів, інших осіб, уповноваженого представника закладу охорони здоров`я, в якому народилася дитина або в якому на цей час вона перебуває. Реєстрація народження дитини провадиться органом державної реєстрації актів цивільного стану з одночасним визначенням її походження та присвоєнням прізвища, імені та по батькові. Реєстрація народження дитини засвідчується Свідоцтвом про народження, зразок якого затверджує Кабінет Міністрів України. З наведеного вбачається, що державна реєстрація народження дитини може бути проведена за заявою батьків, навіть після досягнення дитиною одного року і більше. Одночасно з проведенням такої реєстрації визначається походження дитини, зокрема від матері, шляхом внесення до актового запису про народження відомостей про останню на підставі медичних документів (ч. 1 ст. 125 СК України). Відповідно до ч.1 ст.135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Враховуючи, що матеріали справи не містять відомостей про зачаття та народження дитини у шлюбі, в даному випадку підлягають застосуванню положення ст. 125 СК України. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована одразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Згідно ч.1 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів (ч.3 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»). Статтею 131 СК України передбачено, що особа, яка вважає себе матір`ю дитини, може подати до суду заяву про визнання свого материнства, якщо запис про матір дитини вчинено відповідно до частини другої статті 135 цього Кодексу. Відповідно до пункту 1 Глави 1 Розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 № 52/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 24.12.2010 № 3307/5) державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Згідно пункту 24 Глави 1 Розділу ІІІ Правил якщо заява про державну реєстрацію народження дитини, яка досягла одного року і більше (додаток 5) надійшла після закінчення одного року з дня народження дитини і до досягнення нею 16 років, то державна реєстрація народження проводиться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання дитини на загальних підставах (за заявою будь-кого з осіб, визначених статтею 144 Сімейного кодексу України, але після перевірки наявності державної реєстрації народження за місцем народження дитини, за місцем проживання батьків дитини на момент її народження або за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян). У цих випадках одночасно подаються один із документів, передбачених у пункті 2 цієї глави, медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу, а також довідка з місця проживання дитини. За відсутності такої довідки дані про місце проживання дитини можуть бути підтверджені паспортом або паспортним документом одного з батьків чи законних представників дитини. Водночас подаються документи, що підтверджують походження дитини. Складений актовий запис про народження із зазначенням після порядкового номера: "Державна реєстрація з пропуском строку" включається до книги поновлених актових записів про народження. У разі досягнення дитиною 16 років державна реєстрація її народження може проводитися за її особистою заявою з пред`явленням паспорта та відповідно до законодавства, яке регулює порядок поновлення актових записів цивільного стану. Державна реєстрація народження на підставі рішення суду про встановлення факту народження проводиться за правилами поновлення актових записів, якщо з дня народження дитини, зазначеного у рішенні суду, минуло більше року. У разі державної реєстрації народження дитини на підставі рішення суду про встановлення факту народження, надісланого судом, свідоцтво про народження оформлюється та видається особі, яка була заявником у суді, або іншому законному представнику дитини під час звернення цієї особи до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Про особливості проведення такої державної реєстрації народження проставляється відповідна відмітка у графі «Для відміток» актового запису про народження (26 Глави 1 Розділу ІІІ Правил). Як визначено п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006, за умов, зазначених у п. 4 цієї постанови, заяву до суду про визнання материнства відповідно до ст. 131 СК може подати особа, яка вважає себе матір`ю дитини. Суд визнає материнство, якщо походження дитини від певної жінки, підтверджено відповідними доказами, у тому числі висновками експертизи. Згідно ч.2 ст.319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. З урахуванням наведеного, суд вважає доведеним факт народження [PERSON] дитини чоловічої статі [PERSON] , який народився [INFO] в м. Білопілля, Сумського району Сумської області . Встановлення даного факту, необхідно заявниці для державної реєстрації народження сина. Оскільки відмова Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зареєструвати факт народження дитини у зв`язку з вищевказаним не дає їй можливості належним чином реалізувати це право, тому порушене право заявника підлягає захисту в суді шляхом задоволення її заяви.

Outcome: approved