Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-16 00:00:00

Комунальне підприємство «Ладжитлосервіс» звернулося до суду із позовом про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за послуги з утримання будинку та прибудинкової території. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що за рішенням виконавчого комітету Ладижинської міської ради від 26.11.2018 року №402 КП «Ладжитлосервіс» призначено управителем багатоквартирних будинків в м. Ладижин. Згідно протоколу засідання комісії з питань визначення виконавця житлово-комунальних послуг №1 від 13.11.2018 року, ціна послуги з управління багатоквартирним будинком [ADDRESS] на 1 кв.м. загальної площі будинку встановлена в розмірі 4,52 грн. Відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , та є споживачем послуг, що надаються КП «Ладжитлосервіс». Між КП «Ладжитлосервіс» та співвласниками багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] , в особі [PERSON] , уповноваженого на підписання Договору про надання послуги від імені співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS] , що діє на підставі рішення виконавчого комітету Ладижинської міської ради №402 від 26.11.2018 року, укладений Договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком [ADDRESS] від 26.11.2018 року. Отже, між сторонами виникли правовідносини з приводу надання/отримання житлово-комунальних послуг та послуг із утримання будинку та прибудинкової території. Протягом тривалого часу відповідач користувався послугами, наданими позивачем, водночас не сплачував належним чином кошти за надані послуги. Особовий рахунок № [NUMBER] відкритий на відповідача [PERSON] . Відповідач [PERSON] є споживачем послуг, які надаються КП «Ладжитлосервіс». Згідно з розрахунком позивача, у відповідача [PERSON] станом на 01 квітня 2023 року виникла заборгованість в сумі 15294,06 грн. Позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість по оплаті за послуги з утримання будинку та прибудинкової території в сумі 15294,06 грн та судові витрати. Представник позивача КП «Ладжитлосервіс» адвокат Бодачевський Р.В. в судове засідання не з`явився, згідно поданої заяви позовні вимоги підтримав, просив справу розглянути за відсутності представника. Не заперечує щодо винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] повідомлялась про день, час і місце судового розгляду шляхом направлення поштової кореспонденції за зареєстрованою адресою місця проживання, не з`явилась в судове засідання. Відзиву, заяв, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подала. За таких обставин судом, з урахуванням положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України, було ухвалено розглядати справу заочно на підставі наявних у ній даних чи доказів. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи та усі зібрані по справі докази, давши їм оцінку в сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Згідно п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належить послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньо будинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку. Відповідно до статті 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» управління багатоквартирним будинком управителем здійснюється на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладається згідно з типовим договором. Згідно статті 11 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за згодою сторін та зазначається у договорі з управителем. Пунктом 1 частини 1 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно законодавства та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений у пункті 5 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до статті 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Ладижинської міської ради Вінницької області від 26.11.2018 року №402 «Про призначення управителя групи багатоквартирних будинків в м. Ладижин» на підставі протоколів конкурсної комісії було призначено управителя багатоквартирних будинків в м. Ладижин, в тому числі багатоквартирного будинку [ADDRESS] , - КП «Ладжитлосервіс», а також визначено уповноважену особу на підписання договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком за кожним багатоквартирним будинком, від імені співвласників багатоквартирного будинку, - заступника міського голови Олійника О.Ф. 26 листопада 2018 року між КП «Ладжитлосервіс» та співвласниками багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] , в особі [PERSON] , уповноваженого на підписання Договору про надання послуги від імені співвласників багатоквартирного на підставі рішення виконавчого комітету Ладижинської міської ради №402 від 26.11.2018 року, укладений Договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком [ADDRESS] , за яким КП «Ладжитлосервіс» надає співвласникам послугу з управління багатоквартирним будинком, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Укладений Договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком [ADDRESS] від 26.11.2018 року відповідає Типовому договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 5 вересня 2018 р. №712. Згідно протоколу засідання комісії з питань визначення виконавця житлово-комунальних послуг №1 від 13.11.2018 року, ціна послуги з управління багатоквартирним будинком [ADDRESS] на 1 кв.м. загальної площі встановлена в розмірі 4,52 грн. Згідно пунктів 10, 11 Договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком [ADDRESS] від 26.11.2018 року, ціна послуги з управління становить 4,52 грн. на 1 місяць за 1 кв. метр загальної площі житлового або нежитлового приміщення у будинку. Плата за послугу з управління нараховується щомісяця управителем та вноситься кожним співвласником не пізніше 29 числа місяця, наступного за розрахунковим. До визначення управителя багатоквартирних будинків м.Ладижин, КП «Ладжитлосервіс» було балансоутримувачем багатоквартирних будинків та виконавцем послуг з утримання будинків та прибудинкової території. Відповідач [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , та відповідно є споживачем послуг, що надаються КП «Ладжитлосервіс». Отже, між сторонами виникли правовідносини з приводу надання/отримання житлово-комунальних послуг та послуг із утримання будинку та прибудинкової території. Протягом тривалого часу відповідач користувався послугами, наданими позивачем, водночас не сплачувала належним чином кошти за надані послуги. З наданого позивачем розрахунку по особовому рахунку № [NUMBER] вбачається, що у відповідача [PERSON] станом на 01 квітня 2023 року виникла заборгованість з оплати послуг з утримання будинку та прибудинкової території за період з червня 2017 року по 01 квітня 2023 року в сумі 15294,06 грн. Таким чином, позивач КП «Ладжитлосервіс» фактично здійснював управління вказаним житловим будинком та здійснював витрати по його утриманню, а відповідач [PERSON] , яка зареєстрована і проживає в квартирі у багатоквартирному будинку, і відповідно є споживачем послуг з утримання будинку та прибудинкової території, отримувала зазначені послуги в повному обсязі, проте не оплачувала їх вартість, внаслідок чого виникла заборгованість з оплати послуг з утримання будинку та прибудинкової території в сумі 15294,06 грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. По даній справі позивачем сплачено судовий збір 2684 грн, тому дані кошти підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Щодо заявлених позивачем вимог про стягнення витрат на правничу допомогу в сумі 5000 грн, суд зазначає таке. Частиною першою статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. При цьому, пункт 1 частини третьої статті 133 ЦПК України відносить витрати на професійну правничу допомогу саме до витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Відповідно до частини першої статті 81ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Представник позивача просив стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн.. На підтвердження надання правничої допомоги до позовної заяви додав копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю та ордер на надання правничої (правової) допомоги. В постанові Верховного Суду від 21 жовтня 2021 року у справі № 750/2055/20 вказано, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Разом з тим в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц та в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 міститься правовий висновок про те, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки та ін.), які б засвідчували факт того, що позивач дійсно поніс витрати на правничу допомогу, матеріали позовної заяви не містять. В справі немає також і доказів розміру витрат, які позивач може сплатити в майбутньому, до справи не додано договору із адвокатом, чи витягу з договору. За таких обставин, суд не вбачає підстав для стягнення витрат на професійну (правничу) допомогу, оскільки позивачем не доведено, що такі витрати ним понесено чи мають бути понесені та не доведено розмір таких витрат. На підставі викладеного та

Outcome: approved