Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-10 00:00:00

Адвокат Мещанінов А.М., який діє в інтересах [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] , Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області, треті особи: [PERSON] , [PERSON] про визнання права на частку земельної ділянки (паю) в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що рішенням апеляційного суду Київської області від 20.01.2011 року у справі № 22-ц-6136/10 встановлено, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] прийняли спадщину після померлого у 1983 році [PERSON] , відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року), фактично вступивши в управління будинком, а після смерті [PERSON] фактично спадщину прийняли - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в установленому законом порядку від спадщини не відмовлялись. [INFO] помер [PERSON] , чоловік позивача. Після його смерті позивач в установленому законом порядку звернулась до Вишгородської районної державної нотаріальної контори Київської області та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,0696 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] та свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частину житлового будинку [ADDRESS] . Вказав, що позивач є єдиним спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , оскільки син спадкодавця - [PERSON] та донька [PERSON] відмовились від спадщини на її користь. Під час оформлення вказаної спадщини після померлого чоловіка про існування іншого спадкового майна, зокрема земельної ділянки (паю) позивачу відомо не було. Не вирішувалось питання щодо успадкування земельної ділянки (паю) під час розгляду справи № 22ц-6136/10, оскільки іншим спадкоємцям також не було відомо про наявність іншого спадкового майна, а саме земельної ділянки площею 0,9 га та 0,11 га, які розташовані за адресою: Київська область, Вишгородський район, Демидівська сільська рада (за межами села), що залишилася після смерті [PERSON] (матері чоловіка позивача). Про існування зазначеного спадкового майна позивачу стало відомо під час розгляду цивільної справи у Вишгородському районному суді Київської області, справа № 363/1219/20 за позовом [PERSON] , [PERSON] до Демидівської сільської ради, [PERSON] про визначення розміру частки в спадковому майні та визнання права власності в порядку спадкування. Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 15 липня 2021 року позов задоволено та визнано право власності по 1/3 частки земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що перебуває в колективній власності сільськогосподарських угідь колишнього ВАТ ім. Васильєва сертифікат РН 366157 від 26.03.2001 року, земельна ділянка площею - 0,9 га та земельна ділянка багаторічні насадження (смородина) площею - 0,11 га, що знаходиться за межами села Демидів в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] за [PERSON] та [PERSON] . 17 серпня 2021 року позивач отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії від державного нотаріуса Вишгородської районної державної нотаріальної контори Київської області Шило О.О. на заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на права на земельну частку (пай) що перебуває у колективній власності ВАТ ім. Васильєва села Демидів Вишгородського району Київської області в розмірі 1,97 в умовних кадастрових гектарах, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на дане нерухоме майно, а також нотаріусом зазначено те, що чоловік позивача, [PERSON] який помер [INFO] , спадщину після матері не прийняв за життя, з відповідною заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звертався. Оскільки постановою апеляційного суду Київської області від 20.01.2011 року у справі № 22-ц-6136/10, яка набрала законної сили, встановлено що її померлий чоловік [PERSON] фактично прийняв спадщину після померлої матері [PERSON] , якій належало право на земельну частку (пай), то позивач по справі в порядку спадкування за законом має право успадкувати 1/3 частку зазначеної земельної ділянки після смерті матері чоловіка - [PERSON] , яка померла [INFO] , як спадкоємець першої черги за законом. На підставі викладеного звернулася до суду та просила суд визнати за нею право власності на 1/3 земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що перебуває в колективній власності сільськогосподарських угідь колишнього ВАТ ім. Васильєва сертифікат РН 366157 від 26.03.2001 року, земельна ділянка № [NUMBER] рілля площею - 0,9 га та земельна ділянка багаторічні насадження (смородина) № 82 площею - 0,11 га, що знаходиться за межами села Демидів в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 23.11.2021 року по справі відкрито провадження та призначено до підготовчого судового засідання. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 15.06.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги повністю підтримали та просили їх задовольнити з викладених в позовній заяві підстав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій просив розглянути справу за його відсутності, у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] , який також є представником на підставі довіреності відповідача [PERSON] та його представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просили відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав викладених у письмовому відзиві на позовну заяву. У поданому до суду відзиві на позовну заяву зазначив, що позовні вимог є необґрунтованими та безпідставними, а також позивачем невірно обраний спосіб захисту порушених прав, оскільки з позовної заяви не вбачається які права позивача порушені та хто їх порушив, враховуючи що сертифікат перебував з 2007 року у володінні позивача, але позивач та її чоловік, який помер [INFO] не вчинили жодних дій щодо прийняття спадщини та свідомо його приховували, чим поринули права відповідачів. Позивач свідомо (умисно), маючи всі необхідні документи для реалізації своїх законних прав на спадкове майно, не скористалася такими правами своєчасно, а тому не має права на визначення права на частку земельної ділянки (паю) в порядку спадкування. Представник відповідача Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області в судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи без його участі на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Треті особи у судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог не заперечували та просили їх задовольнити. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст.12 ЦПК України, зазначається, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом по смерть серія [NUMBER] , яке видане 21.01.2003 року Виконкомом Лютізької сільської ради Вишгородського району Київської області, актовий запис № 3. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом по смерть серія [NUMBER] , яке видане 14.11.2011 року Відділом реєстрації смерті у м. Києві, актовий запис № 19630. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому на праві власності майно. З витребуваної судом копії спадкової справи № 584/2015 заведеної державним нотаріусом Вишгородської районної державної нотаріальної контори Київської області Загвоздіною А.М. до майна померлого [PERSON] , який помер [INFO] із заявами про прийняття спадщини до нотаріуса звернулася 18.04.2012 року дружина померлого - [PERSON] . Того ж дня, [PERSON] та [PERSON] , які є дітьми померлого звернулися до державного нотаріуса із заявами про відмову від спадщини на користь дружини померлого [PERSON] . На частину спадкового майна, що залишилася після смерті [PERSON] , який помер [INFO] державним нотаріусом було видано свідоцтва про право на спадщину за законом, однак постановою державного нотаріуса Вишгородської районної державної нотаріальної контори Київської області Шило О.С. від 17.08.2021 року у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) було відмовлено, у зв`язку із відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на вказане майно. Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 20.05.2010 року позовні вимоги [PERSON] задоволено частково, визнано незаконним та скасовано рішення виконкому Лютізької сільської ради Вишгородського району Київської області від 30.09.2004 року № 96 про оформлення права власності на будинок [ADDRESS] на ім`я [PERSON] ; визнано недійсним та скасовано свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 07.12.2007 року Вишгородською державною нотаріальною конторою Київської області на ім`я [PERSON] за № 1-5085. В задоволенні позову про визнання права власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] на житловий будинок [ADDRESS] відмовлено. Рішенням Апеляційного суду Київської області від 20.01.2011 року рішення Вишгородського районного суду Київської області від 20.05.2010 року скасовано в частині відмови у задоволенні позову [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] та ухвалено в цій частині нове рішення, яким позов [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом задоволено частково та визнано право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] за [PERSON] на 1/3 частину будинку за адресою: [ADDRESS] ; визнано право власності в порядку спадкування після смерті [PERSON] за [PERSON] на 1/3 частину будинку за адресою: [ADDRESS] ; визнано право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] за [PERSON] на 1/3 частину будинку за адресою: [ADDRESS] . В іншій частині залишено без змін. Даним рішенням зокрема,встановлено, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] прийняли спадщину після померлого у 1983 році [PERSON] , відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року), фактично вступивши в управління будинком, а після смерті [PERSON] фактично спадщину прийняли - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в установленому законом порядку від спадщини не відмовлялися, після смерті [PERSON] спадщину прийняв його син [PERSON] , шляхом подачі заяви до нотаріальної контори. Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. В матеріалах цивільної справи наявна копія сертифікату на право на земельну частку (пай) серія РН № 366157 з якого вбачається, що [PERSON] на підставі рішення Вишгородської районної державної адміністрації від 23.02.2001 року № 65 є власницею земельної частки (паю) у землі, яка перебуває у колективній власності ВАТ ім. Васильєва розміром 1,97 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Вартість земельної частки (паю) становить шістнадцять тисяч сорок вісім гривень. Рішенням Вишгородського районного суду Київської області, яке набрало законної сили, визнано за [PERSON] та [PERSON] право власності по 1/3 частки земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що перебуває в колективній власності сільськогосподарських угідь колишнього ВАТ ім. Васильєва сертифікат РН 366157 від 26.03.2001 року, земельна ділянка № [NUMBER] рілля площею - 0,9 га та земельна ділянка багаторічні насадження (смородина) №82 площею - 0,11 га, що знаходиться за межами села Демидів в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Як вбачається із статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно ст. 1220 ч. 1, 1223 ч. 3 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно ч. 2 статті 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 та ч. 5 ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Якщо спадкування за правом представлення здійснюється кількома особами, частка їхнього померлого родича ділиться між ними порівну. Як встановлено ч.1, 2, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1278 ЦК України, частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі. Відповідно ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до частин першої та другої статті 2 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до частини першої статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку, а також на права на земельну частку (пай) є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законом порядку. Згідно з пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 08.08.1995 р. № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» та відповідні норми ЦК УРСР. У цьому разі необхідно враховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25.10.2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. З урахуванням викладених обставин суд вважає, що позовні вимоги є законним та обґрунтованим, зважаючи на те, що земельна частка (пай) належала померлій [INFO] [PERSON] , а позивач, яка є дружиною її померлого сина [PERSON] , є її спадкоємицею за законом. На підставі викладеного, аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про визнання за позивачем права власності на 1/3 земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що перебуває в колективній власності сільськогосподарських угідь колишнього ВАТ ім..Васильєва сертифікат РН 366157 від 26.03.2001 року, земельна ділянка № [NUMBER] рілля площею - 0,9 га та земельна ділянка багаторічні насадження (смородина) № 82 площею - 0,11 га, що знаходиться за межами села Демидів в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . На підставі викладеного та

Outcome: approved