Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-06 00:00:00

15.02.2023 року до Калинівського районного суду Вінницької області звернувся керівник Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області із вказаним позовом, поданим в інтересах держави в особі Калинівської міської ради Вінницької області, до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - [PERSON] про витребування земельної ділянки, в якому просить витребувати у [PERSON] на користь Калинівської міської ради Вінницької області земельну ділянку площею 2,0000га., за видом використання: для ведення особистого селянського господарства, за кадастровим номером 0521683100:05:000:0271, місцем розташування якої є: Вінницька область, Хмільницький район, Калинівська міська рада (Мирненський старостинський округ), та відшкодувати понесені судові витрати. В обґрунтування цієї вимоги зазначив, що вказана спірна земельна ділянка вибула із комунальної власності внаслідок незаконного повторного використання відповідачем [PERSON] права на безоплатну приватизацію земельної ділянки одного виду використання, тобто поза волею власника цієї земельної ділянки - держави в особі Калинівської міської ради Вінницької області, а тому вона підлягає витребуванню з незаконного володіння у [PERSON] , якій вона була відчужена згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 24.06.2021 року. Одночасно із вказаною позовною заявою, керівником Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області подана заява про забезпечення позову. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Калинівського районного суду Вінницької області від 15.02.2023 року, позов переданий на розгляд судді Сєліну Є.В. Ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 23.02.2023 року, накладено арешт на нерухоме майно, а саме земельну ділянку, загальною площею 2,0000га., за видом використання: для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 0521683100:05:000:0271, місцем розташування якої є: Вінницька область, Хмільницький район, Калинівська міська рада (Мирненський старостинський округ). Відповідно до ухвали судді Калинівського районного суду Вінницької області Сєліна Є.В. від 23.02.2023 року, відкрите провадження за позовом, визначено здійснити розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 23.05.2023 року, закрите підготовче провадження у справі, призначено її до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні. Предмет та підстава позову не змінювались, позовні вимоги не збільшувались. Представник Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області - прокурор ХАРАНОВСЬКА І.І. в судовому засіданні просила позовні вимоги задовольнити з підстав, зазначених у поданому позові. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала письмову заяву, згідно якої позовні вимоги визнає у повному обсязі, просить розподіл судових витрат провести у відповідності до положень ст.142 ЦПК України, а справу розглянути за її відсутності. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав письмову заяву, згідно якої просить справу розглянути за його відсутності, при прийняті рішення покладається на думку суду. Заслухавши вступне слово представника прокуратури, з`ясувавши обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, дослідивши в порядку, визначеному в підготовчому засіданні у справі, докази, якими вони обґрунтовуються, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Частинами першою та четвертою статті 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до статті 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Частиною першою статті 330 ЦК України встановлено, що якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває права власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього. В силу частини першої статті 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Згідно з частиною першою статті 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної та комунальної власності за рішеннями органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Відповідно до частини третьої статті 116 ЗК України, безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян проводиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Згідно з приписами частини четвертої статті 116 ЗК України, передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, проводиться один раз по кожному виду використання. Частиною шостою статті 118 ЗК України передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Для ведення особистого селянського господарства громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в розмірі - не більше 2 гектара (пункт «б» частини першої статті 121 ЗК України). Судом встановлено, що наказом начальника Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області Василенко В. від 12.07.2019 року № 22-5142-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність», затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства (01.03) [PERSON] , яка розташована за межами населених пунктів Городнявської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області. Надано у власність [PERSON] земельну ділянку загальною площею 2,0000га. (кадастровий номер 6825582600:07:005:0339), для ведення особистого селянського господарства (01.03) із земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташовану за межами населених пунктів Городнявської сільської ради Шепетівського району Вінницької області. Наказом начальника Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області Козака Ю. від 06.12.2019 року № 2-23803/15-19-СГ «Про надання у власність», затверджений розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON] для ведення особистого селянського господарства із земель державної власності сільськогосподарського призначення на території Немерченської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області. Надано [PERSON] у власність земельну ділянку із земель державної власності сільськогосподарського призначення, розташовану на території Немерченської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області, площею 2,0000га. із кадастровим номером 0522884600:10:002:0386, для ведення особистого селянського господарства (код цільового призначення 01.03). Рішенням 4-ої сесії 8-го скликання Калинівської міської ради Вінницької області № 529 від 25.02.2021 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, передачу земельної ділянки у власність [PERSON] », затверджений [PERSON] проект землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2,00га. (кадастровий номер 0521683100:05:000:0271) для ведення особистого селянського господарства на території Мирненської сільської ради Калинівського району Вінницької області. Передано [PERSON] безоплатно у приватну власність земельну ділянку площею 2,00га. (кадастровий номер 0521683100:05:000:0271) для ведення особистого селянського господарства на території Мирненської сільської ради Калинівського району Вінницької області. Право приватної власності на вищевказані земельні ділянки в передбаченому законом порядку зареєстровані за [PERSON] , про що свідчить інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 320342674 від 17.01.2023 року. Відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого 24.06.2021 року приватним нотаріусом Хмільницького районного нотаріального округу Вінницької області Саміляк О.П. та зареєстрованого в реєстрі за № 654, [PERSON] передав (продав) у власність [PERSON] , а остання прийняла (купила) у власність, земельну ділянку площею 2,0000 гектарів, кадастровий номер 0521683100:05:000:0271, з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Мирненської сільської ради Калинівського району Вінницької області. Отже, оскільки станом на час прийняття рішення 4-ої сесії 8-го скликання Калинівської міської ради Вінницької області № 529 від 25.02.2021 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, передачу земельної ділянки у власність [PERSON] », відносно земельної ділянки площею 2,0000 га. (кадастровий номер 0521683100:05:000:0271), для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Мирненської сільської ради Калинівського району Вінницької області, [PERSON] на підставі наказу начальника Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області Василенко В. від 12.07.2019 року № 22-5142-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність» та наказу начальника Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області Козака Ю. від 06.12.2019 року № 2-23803/15-19-СГ «Про надання у власність» вже отримав безоплатно у приватну власність земельні ділянки: площею 2,0000га. (кадастровий номер 6825582600:07:005:0339), для ведення особистого селянського господарства (01.03) із земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташовану за межами населених пунктів Городнявської сільської ради Шепетівського району Вінницької області, та площею 2,0000га. (кадастровий номер 0522884600:10:002:0386), для ведення особистого селянського господарства (01.03) із земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташовану на території Немерченської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області, а тому суд дійшов висновку, що [PERSON] скористався своїм правом, передбаченим статтею 116 ЗК України, повторно, тобто з порушенням визначеного земельним законодавством порядку. За системним зв`язком та змістом положень частини першої, пункту «в», частини третьої, четвертої статті 116, частин першої, сьомої, дев`ятої статті 118, частини першої статті 121, статті 122 ЗК України, які визначають право громадян на безоплатне набуття у приватну власність земельних ділянок певного виду використання із земель державної та комунальної власності шляхом приватизації та порядок його реалізації, закон визначає, що така передача здійснюється шляхом прийняття відповідним органом виконавчої влади або місцевого самоврядування в межах повноважень відповідного рішення і не допускає безоплатної передачі у власність громадян земельних ділянок певного виду використання більш як один раз. Відповідно прийняття органами виконавчої влади або місцевого самоврядування рішень про таку передачу без додержання вказаних вимог також є недопустимим. Відтак, рішення 4-ої сесії 8-го скликання Калинівської міської ради Вінницької області № 529 від 25.02.2021 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, передачу земельної ділянки у власність [PERSON] » суперечить актам цивільного законодавства, порушує інтереси держави в особі органу місцевого самоврядування, тому є незаконним. З приводу необхідності заявлення позовних вимог про визнання незаконним або скасування відповідного наказу, з метою витребування спірної земельної ділянки у дійсного власника, судом враховано висновки Верховного Суду щодо належних та ефективних способів захисту порушених прав. У випадку коли на вирішення спору може вплинути оцінка рішення органу державної влади чи місцевого самоврядування як законного або протиправного, не допускається відмова в позові з тих мотивів, що рішення органу державної влади чи місцевого самоврядування не визнане недійсним або що таке рішення не оскаржене, відповідна позовна вимога не пред`явлена. Застосування судом того чи іншого способу захисту має приводити до відновлення порушеного права позивача без необхідності повторного звернення до суду. Судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту. Такі висновки сформульовані в постановах Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 року у справі № 910/3009/18 (пункт 63), від 19.01.2021 року у справі № 916/1415/19 (пункт 6.13), від 16.02.2021 року у справі № 910/2861/18 (пункт 98). Вимога про визнання рішень органів державної влади чи органів місцевого самоврядування недійсними (незаконними) та їх скасування не є ефективним способом захисту, адже задоволення такої вимоги не призвело б до відновлення володіння відповідною земельною ділянкою (постанови Великої Палати Верховного Суду від 21.08.2019 року у справі № 911/3681/17 (пункт 39), від 11.02.2020 року у справі № 922/614/19). Визнання незаконним рішення 4-ої сесії 8-го скликання Калинівської міської ради Вінницької області № 529 від 25.02.2021 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, передачу земельної ділянки у власність [PERSON] » не є необхідним для вирішення питання про належність права власності на земельну ділянку та для її витребування з чужого володіння (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 року у справі № 183/1617/16 (пункт 94). Тому, суд доходить висновку, що відсутність позовних вимог про визнання незаконним та скасування відповідного рішення не перешкоджає наданню правової оцінки у мотивувальній частині судового рішення, а також не обмежує прокурора у праві вимагати витребування земельної ділянки у неналежного володільця. Наведені обставини у сукупності підтверджують, що повторне отримання у власність [PERSON] землі сільськогосподарського призначення у межах безоплатної норми приватизації призвело до безпідставного вибуття землі із державної власності, а тому рішення, яким затверджено проект землеустрою та передано земельну ділянку у власність особи, яка таке право вже використала, є незаконним. Главою 29 ЦК України визначено такі способи захисту права власності як витребування майна з чужого незаконного володіння (віндикаційний позов) та усунення перешкод у реалізації власником права користування та розпорядження його майном (негаторний позов). ЦК України передбачені засади захисту права власності, зокрема право на витребування власником свого майна від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (стаття 387 ЦК України) та від добросовісного набувача (стаття 388 ЦК України). Віндикація застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема, якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. У цьому разі майно може бути витребуване від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача, з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК України. Метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений, як фактично, тобто повернення його у фактичне володіння, так і у власність цієї особи. При цьому у випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні або поновленні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно (принцип реєстраційного підтвердження володіння нерухомістю). Відповідні правові висновки викладено Великою Палатою Верховного Суду у постанові 28.11.2018 року у справа № 504/2864/13-ц (провадження № 14-452цс18), у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 21.09.2020 року у справі № 201/12925/17 (провадження № 61-2178св19). Під час розгляду цієї справи судом встановлено, що [PERSON] незаконно заволодів земельною ділянкою з кадастровим номером 0521683100:05:000:0271. Згідно з договором купівлі-продажу земельної ділянки від 24.06.2021 року, відчужив зазначену земельну ділянку [PERSON] . Таким чином, на час пред`явлення позову, право власності на земельну ділянку зареєстровано за [PERSON] , про що свідчить інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 322647786 від 13.02.2023 року. Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 29.05.2019 року у справі № 367/2022/15-ц (провадження № 14-376цс18) зазначила, що з огляду на приписи статей 387 і 388 ЦК України помилковими є висновки щодо неможливості витребування власником земельних ділянок, які були поділені та/або об`єднані. Формування земельних ділянок їх володільцем, зокрема внаслідок поділу та/або об`єднання, з присвоєнням їм кадастрових номерів, зміною інших характеристик не впливає на можливість захисту права власності чи інших майнових прав у визначений цивільним законодавством спосіб. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.05.2019 року у справі № 367/2022/15-ц (провадження № 14-376цс18) наведено правовий висновок про те, що власник з дотриманням вимог статей 387 і 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання наступних рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника. З урахуванням вищевикладеного, позов керівника Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області, поданий в інтересах держави в особі Калинівської міської ради Вінницької області, до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - [PERSON] про витребування земельної ділянки, підлягає до задоволення, у зв`язку із чим, необхідно витребувати у [PERSON] на користь Калинівської міської ради Вінницької області земельну ділянку площею 2,0000га., за видом використання: для ведення особистого селянського господарства, за кадастровим номером 0521683100:05:000:0271, місцем розташування якої є: Вінницька область, Хмільницький район, Калинівська міська рада (Мирненський старостинський округ). У відповідності до положень статті 142 ЦПК України, слід стягнути з [PERSON] на користь Вінницької обласної прокуратури (отримувач коштів: Вінницька обласна прокуратура, код ЄДРПОУ: 02909909, банк отримувача: ДКСУ м.Київ, МФО 820172, рахунок: UА568201720343110002000003988) судовий збір, сплачений при поданні заяви про забезпечення позову у розмірі 1342грн.00коп., а також 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову в розмірі 1342грн.00коп., а інші 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову в розмірі 1342грн.00коп. повернути Вінницькій обласній прокуратурі з державного бюджету в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики. За приписами частин першої-третьої, п`ятої статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Outcome: approved