Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-10 00:00:00

У червні 2023 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до АТ «МетаБанк», ВДВС у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зняття арешту, який обґрунтовано наступним. Відповідно до інформації, яка міститься в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, наявні дані про обтяження нерухомого майна, яке належить позивачці [PERSON] , на підставі постанови Відділу державної виконавчої служби Запорізького районного управління юстиції Запорізької області від 28.01.2013. Згідно даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень, на примусовому виконанні у Відділі державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області перебувало виконавче провадження № 36173373 з примусового виконання дублікату виконавчого листа по справі № 1-229 від 13.12.2012, виданого Шевченківським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Метабанк» суми боргу у розмірі 338375,25 грн. Разом з тим, 25.04.2013 виконавчий документ повернуто стягувачу на підставі п. 5 ч. 1 ст.\~47 Закону України «Про виконавче провадження», однак при цьому виконавець не зняв арешт з належного позивачу на праві власності майна. Відповідно до довідки, виданої АТ «Метабанк», у стягувача за виконавчим листом будь-яких претензій до позивачки немає. Наявність вищевказаного арешту перешкоджає позивачці в розпорядженні належним їй на праві приватної власності майном, у зв`язку з чим позивачка звернулась до суду. Позивачка, належним чином повідомлена про дату, час та місце підготовчого судового засідання, до суду не з`явилась. Представник відповідача АТ «МетаБанк», належним чином повідомлений про дату, час та місце підготовчого судового засідання, до суду не з`явився. Надав до суду заяву про визнання позову в повному обсязі, проти зняття арешту з майна, належного позивачці, не заперечує. Просить провести розгляд справи без їх представника. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Представник відповідача ВДВС у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), належним чином повідомлений про дату, час та місце підготовчого судового засідання, до суду не з`явився. Причини неявки суду не повідомив, заяв та клопотань, відзиву до суду не надавав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі, неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Відповідно до копії вироку Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14.07.2008 у справі № 1-229.08, [PERSON] визнано винною у скоєнні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27 та ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 27 та ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 357 КК України. Вказаним вироком також задоволено цивільний позов АБ «Металлург» та стягнуто з засуджених [PERSON] та [PERSON] в солідарному порядку як відшкодування заподіяних злочином матеріальних збитків на користь АБ «Металлург» кошти у сумі 338375,25 грн. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 13.07.2022 № 304863342, вбачається, що наявна актуальна інформація про державну реєстрацію обтяжень номер запису про обтяження: 86758 (спеціальний розділ), а саме: 05.02.2013 державним реєстратором Запорізького районного управління юстиції у Запорізькій області Лагно М.Ю. зареєстровано обтяження арешт всього нерухомого майна [PERSON] . Підставою для державної реєстрації обтяження стала постанова б/н від 28.01.20213, видана Відділом державної виконавчої служби Запорізького районного управління юстиції Запорізької області. Відповідно до листа Запорізького відділу державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.\~Одеса) № 7700/4 від 10.03.2023, згідно інформації, що міститься в базі ВП-спецрозділ Автоматичної системи виконавчих проваджень (далі - АСВП), на примусовому виконанні перебувало виконавче провадження №\~36173373 з примусового виконання виконавчого листа № 1-229 від 13.12.2012, виданого Шевченківським районним судом м. Запоріжжя, про стягнення з [PERSON] на користь «Мета банк» суми боргу 338375,25 грн. Згідно інформації, що міститься в базі ВП-спецрозділ АСВП, виконавчий документ (виконавчий лист № 1-229 від 13.12.2012, виданий Шевченківським районним судом м. Запоріжжя) 25.04.2013 повернуто стягувачу на підставі п. 5 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» - неможливо встановити особу боржника, з`ясувати місце проживання боржника (у редакції закону, що діяла на той час). Згідно з копією статуту Акціонерного товариства «МетаБанк», Акціонерне товариство «МетаБанк» є правонаступником всіх прав, обов`язків та зобов`язань Публічного акціонерного товариства «МетаБанк» та Акціонерного банку «Металург». Відповідно до довідки Акціонерного товариства «МетаБанк» № 10/1 від 30.06.2022, Акціонерне товариство «МетаБанк» повідомляє про відсутність будь-яких претензій до [PERSON] щодо сплати заборгованості, присудженої вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14.07.2008 року № 1-229.08 щодо відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочинним шляхом. Статтею 41\~Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до ст.ст 316, 317, 319 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Вимоги позивачки, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. На сьогодні позивач має намір розпорядитися належним йому майном, проте через наявність арешту позбавлений можливості це зробити. Таким чином, арешт накладений на майно порушує право власності позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Згідно з ч. 2 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна Відповідно до ч. 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з позовною заявою до суду, за наявності арешту (обтяжень), накладеного на майно, порушується право власності позивача, внаслідок чого вона позбавлена змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Стосовно вимоги позивача щодо виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про обтяження нерухомого майна за реєстраційним номером 86758 (спеціальний розділ) від 05.02.2013, суд відмовляє у задоволені зазначеної вимоги, оскільки виключення таких відомостей не відноситься до компетенції суду. З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial