Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Просив суд розірвати шлюб, укладений між [PERSON] , 1975 р.н. та [PERSON] , 1981 р.н., що був зареєстрований 24.12.2005 р. Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Луганську реєстраційної служби Луганського міського управління юстиції, актовий запис №888. Не надавати Сторонам строку на примирення. Стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 24.12.2005 р. [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб. Починаючи із цього позивач та відповідач проживали однією сім`єю, вели спільне господарство та виконували інші обов`язки подружжя щодо один одного. Від даного шлюбу у позивача та відповідача є одна дитина - дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луганського міського управління юстиції. З перших днів подружнього життя у нього та відповідача була дружна сім`я, заснована на почуттях любові, поваги та вірності один до одного, але з часом почуття любові, поваги та розуміння згасли і поступово стосунки між ними зіпсувались, та все одно вони неодноразово намагались зберегти сім`ю й жити заради дитини. Однак це не вдалось, що призвело до остаточного припинення шлюбних відносин у червні 2021 року. Після цього відповідач забрала свої речі зі спільної орендованої квартири ( [ADDRESS] ) та переїхала проживати до непідконтрольної Україні території, а саме в м. Луганськ, з їхньою дочкою. Наскільки йому відомо, у лютому 2022 року вона виїхала разом із дитиною (без його згоди) на територію Російської Федерації, де вони знаходяться і зараз, на момент подання цієї заяви. Враховуючи, що вони не проживають однією сім`єю, не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейні відносини, як подружжя, збереження шлюбу, буде суперечити інтересам кожного з них та їхньої дитини. Позивач до початку судового засідання надав суду заяву в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату та час слухання справи повідомлялася належним чином, шляхом оголошення на сайті суду. Відзив не надавала. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст.280\~ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зважаючи на що, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до наступного висновку. Відповідно до\~ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Факт перебування сторін у шлюбних правовідносинах підтверджується свідоцтвом про шлюб від 24.12.2005 року, з якого вбачається, що сторони 24 грудня 2005 року уклали шлюб, про що Жовтневим відділом\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану по\~м.\~Луганську реєстраційної\~служби Луганського\~міського управління\~юстиції складено відповідний актовий запис за №888. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 09.12.2011 року. Згідно із ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5\~Протоколу №7 Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Згідно зі ст.\~24\~Сімейного кодексу\~України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 Сімейного кодексу України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно з\~ч.3 ст.115\~Сімейного кодексу\~України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Суд з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, причини вимог розірвання шлюбу, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. На підставі ст.141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача документально підтверджені судові витрати в розмірі 1073 грн. 60 коп. за сплату судового збору.

Outcome: approved