Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-10 00:00:00

Заявник звернувся до суду з вказаною заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Свої вимоги мотивував тим, що [INFO] померла бабуся заявника [PERSON] , яка мешкала за адресою: [ADDRESS] . Після її смерті відкрилася спадщина, яку вона заповідала заповітом від 26.02.2007 року своєму онуку - [PERSON] . Заявник звернувся до Біляївської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріус відмовив заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність документів, які підтверджують родинний зв`язок між ним та спадкодавцем, а також у зв`язку з потребою встановлення факту постійного проживання заявника разом зі спадкодавцем. У зв`язку з чим заявник звернувся до суду з вказаною заявою. У судовому засіданні представник заявника наполягала на задоволенні заяви. Представник заінтересованої особи до судового засідання не з`явилася, однак надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, не заперечувала проти вказаної заяви (а.с. 48-49). Заслухавши пояснення представника заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 02.10.2013 року (а.с. 9). Як вбачається з заповіту, який посвідчений 26.02.2007 року секретарем Троїцької сільської ради Біляївського району Одеської області Пироговою О.І., усе майно [PERSON] , 1937 року народження, що на день її смерті буде їй належати, та на що вона за законом матиме право, заповідає [PERSON] (а.с. 6). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області від 06.03.2014 року, [PERSON] народився [INFO] (а.с. 10). 16.12.2022 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , видане Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 2043, після державної реєстрації шлюбу прізвище чоловіка зазначено « [PERSON] » (а.с. 14). Як вбачається з довідки Яськівської сільської ради Одеського району Одеської області № 05-13-06/142 від 09.02.2023 року, що [PERSON] , [INFO] по день смерті проживала за адресою: [ADDRESS] та на день смерті разом із нею проживав, але не був зареєстрований [PERSON] , [INFO] - онук (а.с. 7). Відповідно до акту від 09.02.2023 року, складеного депутатом Яськівської сільської ради Одеського району Одеської області, підписаним сусідами та скріпленим печаткою сільради, [PERSON] , [INFO] проживав разом із своєю бабусею [PERSON] до дня її смерті, [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] проживав разом з померлою, вів спільне господарство, обровляв город, проводив ремонтні роботи по підтриманню домоволодіння в належному стані тощо. [PERSON] здійснив поховання бабусі [PERSON] та продовжує проживати в будинку після її смерті по теперішній час (а.с. 8). Заявник звернувся до Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області з приводу оформлення спадщини, однак листом № 240/02-14 від 10.02.2023 року державним нотаріусом йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, що залишилася після смерті [PERSON] , у зв`язку з неможливістю встановити факт родинних відносин між заявником та [PERSON] (а.с. 12). Крім того, факт родинних відносин, а саме, те що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] дійсно є бабусею заявника [PERSON] підтверджується також показами свідка [PERSON] , яка була допитана у судовому засіданні та зазначила, що [PERSON] дійсно є бабусею заявника [PERSON] . За змістом частини першої статті 293 ЦПК України (далі - ЦПК України) окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України в порядку окремого провадження встановлюються факти, що мають юридичне значення. У відповідності до п. 1 ч. 1, ч.2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно із вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З урахуванням викладеного, суд вважає, що заява [PERSON] законна, обґрунтована, знайшла своє підтвердження у судовому засіданні та підлягає задоволенню.

Outcome: approved