Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-05 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом про стягнення заборгованості із [PERSON] , посилаючись на те, що відповідач з метою отримання банківських послуг підписав заяву №б/н від 12.05.2016 року. Відповідачу було відкрито картковий рахунок та встановлено кредитний ліміт. Для користування картковим рахунком із [PERSON] отримано кредитну картку розмір кредитного ліміту на якій у подальшому збільшено до 46000, 00 тис. грн. Відповідач належним чином умови договору не виконував, внаслідок чого у нього перед позивачем станом на 18.02.2023 року виникла заборгованість в розмірі 53508,18 гривні, яка складається з 46030,90 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 7477,28 - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит. Виходячи з викладеного позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 53508,18 коп. та покласти на відповідача судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2684,00 грн. Провадження у справі було відкрито 04.05.2023 року з призначенням судового засідання на 23.05.2023 року за правилами спрощеного позовного провадження, також 23.05.2023 року перенесено судовий розгляд справи на 06.07.2023 року. В судове засідання позивач свого представника не направив, однак по позовним вимогам просив розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, у разі відсутності відповідача не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином. Виходячи з вимог статті 280 ЦПК України суд визнає причину неявки позивача поважною та знаходить можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів проти чого не заперечує позивач. Судом встановлено, що відповідач з метою отримання банківських послуг підписав заяву №б/н від 12.05.2016 року. Відповідачу було відкрито картковий рахунок та встановлено кредитний ліміт. Для користування картковим рахунком [PERSON] отримано кредитну картку розмір кредитного ліміту на якій у подальшому збільшено до 46000,00 тис. грн. У відповідності з ч. 2. ст. 639 ЦК України - якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Згідно ст. 207 ЦК України Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Статтею 207 ЦК України не передбачено вичерпного переліку таких документів, тому окрім листів та телеграм можуть використовуватися і інші засоби зв`язку, наприклад електронний або інший інтернет/SMS-ресурс. ч. 2. ст. 638 ЦК України передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною, тому акцептуючи пропозицію Банку відповідач підписом у Заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг визнає та погоджується на запропоновані Банком умови користування послугами Банку. Згідно статей.526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором та підтверджується випискою по рахунку. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст. 509,526,1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, хоча ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Відповідач [PERSON] належним чином умови договору не виконував внаслідок чого у нього перед позивачем станом на 18.02.2023 року виникла заборгованість в розмірі 53508,18 гривні, яка складається з 46030,90 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 7477,28 - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит. На підтвердження викладених обставин позивач надав розрахунок заборгованості за договором б/н від 12.05.2016 року, довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти оформленої на відповідача, виписку за договором б/н за період з 20.10.2017 року по 20.02.2023 року, копію анкети - заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг підписану відповідачем 12.05.2016 року. Зважаючи на вказане, суд знаходить, що відповідач [PERSON] повинен нести перед позивачем відповідальність за невиконання умов укладеного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Сплата судового збору позивачем підтверджена платіжним дорученням від 26.04.2023 року. Тому з відповідача слід стягнути судові витрати у вигляді судового збору на користь позивача. Враховуючи обставини справи, на підставі ст.ст. 526, 530, 546, 1054, 1055 ЦК України, та

Outcome: approved