Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-28 00:00:00

07.11.2022 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів, що стягуються на утримання неповнолітньої дитини. Позов обґрунтувала тим, що сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 11.04.2018 року було стягнуто з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки у твердій грошовій сумі у розмірі 1 000 грн. щомісяця, починаючи з 12.12.2017 року, і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Зазначає, що відповідач здатен за станом здоров`я та матеріальним положенням сплачувати на користь їх дитини аліменти у розмірі 3\~500 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. Позивач подала заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся у відповідності до ст. 128 ЦПК України належним чином, про причину неприбуття не повідомив та не подав відзив, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України за відсутності заперечень до того позивача. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з такого. Відповідно до ст. 27 Конвенції про права дитини держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Згідно до ст. 121 Сімейного кодексу України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану. Статтею 141 Сімейного кодексу України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За загальним правилом (ч. 1 ст. 13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких відповідно до ст. 129 Конституції України, ст.ст. 12, 81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно зі ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 11.04.2018 року було стягнуто з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки у твердій грошовій сумі у розмірі 1 000 грн. щомісяця, починаючи з 12.12.2017 року, і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Виходячи з п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, утримувач має право на стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті тощо. Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2023 рік», прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років встановлено в розмірі 2 833 гривні. Як вбачається з даних відповідей фінансових установ, ні ім`я відповідача є відкритими рахунки із рухом грошових коштів. Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, позивачем не надано суду доказів про те, що відповідач має дохід в розмірі, що давало б сплачувати аліменти щомісяця в сумі 3\~500 грн. Таким чином, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити частково та змінити розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , з суми у розмірі 1\~000 грн. на суму у розмірі 2 500 грн. щомісячно.

Outcome: partial