Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, яку обгрунтовує тим, що 02.02.2022 між та ТОВ «ВЕЗЕМ ШИППІНГ» укладено Попередній договір купівлі-продажу транспортного засобу МІКІ1-10909 (далі Попередній договір), згідно з яким вони зобов`язалися в майбутньому (до 30.04.2022) укласти договір купівлі-продажу на транспортний засіб марки Volkswagen, модель Jetta, рік випуску 2012, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] . Згідно з п. 2.1 Попереднього договору, продаж транспортного засобу вчиняється за ціною 194547,04 грн. Оплата проводиться шляхом сплати завдатку на розрахунковий рахунок виконавця в розмірі 194547,01 грн (пункт 2.3 Попереднього договору). Наступні розрахунки здійснюються відповідно до виставлених рахунків. Позивач здійснив передплату в розмірі 194547,04 грн. Відповідно до п. 1.3 Попереднього договору, ТОВ «ВЕЗЕМ ШИППІНГ» гарантує, що на момент укладання основного договору транспортний засіб, визначений у п. 1.1 цього договору, буде належати позивачу та не буде знаходитись під забороною відчуження, арештом, не буде предметом застави чи іншим засобом забезпечення виконання зобов`язань перед будь-якими фізичним та юридичними особами, а також не буде обтяжений будь-яким іншим чином, передбаченим чинним законодавством. Згідно з п. 1.5 Попереднього договору, ТОВ «ВЕЗЕМ ШИППІНГ» уже здійснила придбання транспортного засобу з онлайн-аукціону автомобілів після його погодження з позивачем, який жодних заперечень та претензій щодо придбання транспортного засобу з метою подальшого укладення основного договору не має. Відповідно до п. 2.5 Попереднього договору, сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення основного договору, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням. Розділом 3 Попереднього договору визначений порядок переходу права власності на транспортний засіб. Згідно з положеннями розділу 4 Попереднього договору, цей договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до 30.04.2022 або до укладання основного договору. За положеннями пункту 4.3 Попереднього договору, якщо позивач після отримання від ТОВ «ВЕЗЕМ ШИППІНГ» тексту даного договору для його укладення здійснив оплату, зазначену у п. 2.3 Договору, вважається, що здійснення такої оплати є прийняттям стороною пропозиції укласти договір та позивач вступив у договірні відносини з ТОВ «ВЕЗЕМ ШИППІНГ». Станом на час подачі даного позову відповідач не уклав основний договір та не передав позивачу транспортний засіб. Оскільки відповідач необґрунтовано ухилився від виконання умов договору, то позивач має право на повернення авансового платежу, відшкодування збитків та компенсацію моральної шкоди. Основний договір купівлі-продажу транспортного засобу марки Volkswagen, модель Jetta, рік випуску 2012, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , в строк до 30.04.2022, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону, між позивачем та відповідачем не був укладений. Оскільки сторони лише домовилися укласти такий договір у майбутньому під час укладання Попереднього договору, то і передана позивачем відповідачу сума коштів в розмірі 194547,04 грн є авансом в розумінні статті 570 ЦК України, який підлягає поверненню позивачу. Він тяжкою працею заробляв грошові кошти, робив заощадження для придбання довгоочікуваного автомобіля для родини, внаслідок чого зазнав душевних страждань у зв`язку з протиправною поведінкою відповідача та відмовою від виконання своїх зобов`язань. При цьому, поведінка відповідача у справі є вкрай неправомірною, відповідач не намагався виконати свої зобов`язання та й досі у добровільному порядку не повернув грошові кошти, що має наслідком відшкодування завданих збитків, в т.ч. моральної шкоди. При вирішенні питання про стягнення моральної шкоди просить також врахувати, що позивач розраховував отримати оплачений автомобіль ще у квітні 2022 року, проте ТОВ «ВЕЗЕМ ШИППІНГ» свої зобов`язання не виконав і позивач змушений був додатково витрачати кошти на придбання автомобіля, який був йому необхідний, особливо в умовах воєнного стану. Моральну шкоду позивач оцінює у розмірі 20000,00 грн. Вважає, що з відповідача підлягає стягненню 1483162,80 грн, з яких: 194547,00 грн сума боргу, 24497,48 грн інфляційне збільшення, 3453,88 грн 3% річних, 1260664,56 грн штрафні санкції. Тому просить стягнути з ТОВ «ВЕЗЕМ ШИППІНГ» на користь [PERSON] кошти у розмірі 1483162,80 грн та судові витрати. Ухвалою судді Вінницького районного суду Вінницької області від 14.12.2022 позовну заяву [PERSON] залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. Ухвалою судді Вінницького районного суду Вінницької області від 23.12.2022 відкрито провадження у даній справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 17.05.2023 закрито підготовче провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання 10.07.2023 учасники справи не з`явились, хоч про день, час та місце розгляду справи повідомлялись в установленому законом порядку. Представник позивача [PERSON] адвокат Мишковська Т.М. попередньо через електронну пошту суду подала письмове клопотання, в якому просить розгляд справи, призначений на 10.07.2023, провести без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Частиною третьою статті 211\~ЦПК\~України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача ТОВ «ВЕЗЕМ ШИППІНГ» в судове засідання не з`явився, хоч про дату, час та місце розгляду справи ТОВ «ВЕЗЕМ ШИППІНГ» повідомлялося судом у встановленому законом порядку. Крім того, інформація щодо розгляду справи міститься на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет (веб-адреса сторінки http://vnr.vn.court.gov.ua). Заяв про розгляд справи без участі відповідача або про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Відзив на позовну заяву відповідачем у запропонований судом строк до суду не подано. За згодою сторони позивача, на підставі ухвали суду про заочний розгляд справи, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~статті 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання 10.07.2023 за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Врахувавши позицію сторони позивача, викладену у письмовій заяві, дослідивши письмові докази у справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов таких висновків. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом від\~17.07.1997\~«Про\~ратифікацію\~Конвенції про\~захист\~прав\~людини і\~основоположних\~свобод\~1950\~року,\~Першого\~протоколу\~та протоколів\~№\~2,\~4,\~7\~та\~11\~Конвенції» і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом установлено, що 06.12.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕЗЕМ ШИППІНГ» та [PERSON] було укладено Договір послуг № 195549, відповідно до умов якого, замовник доручає виконавцеві, а виконавець бере на себе зобов`язання з надання послуг з підбору, бронювання та послуг із забезпечення придбання, перевезення, транспортного оброблення та розмитнення транспортного засобу (пункт 1.1 Договору послуг); з метою виконання умов договору для здійснення підбору, огляду та бронювання виконавцем замовник відповідно до встановленого виконавцем рахунку здійснює оплату, що за домовленістю сторін становить 16380,00 грн, у тому числі ПДВ 2,730 грн, на розрахунковий рахунок виконавця, вказаний в договорі, одразу з моменту укладання цього договору; підбір огляд та бронювання товару здійснюється тільки після оплати платежу (пункт 2.3 Договору); підтвердженням здійснення підбору, огляду та бронювання товару Виконавцем є підписання сторонами Акту виконаних робіт, два підписані виконавцем примірники якого надсилаються замовнику разом з Договором та підписуються замовником в день здійснення підбору, огляду та бронювання товару. Неповернення одного підписаного примірника Замовником протягом 5 календарних днів з моменту здійснення підбору, за відсутності письмових претензій до виконавця, є підтвердженням належного знання послуг з підбору, огляду та бронювання товару (пункт 2.4 Договору) (а.с. 11). Однак з наданої копії договору послуг № 195549 від 06.12.2021 убачається, що підпис [PERSON] в даному договорі відсутній. Згідно з копією Акту виконаних робіт до договору № 195549 від 06.12.2021, Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕЗЕМ ШИППІНГ», з однієї сторони, і [PERSON] , з іншої сторони, склали цей Акт про те, що виконавцем були надані послуги з підбору, огляду, бронювання; вартість послуг складає 16380,00 грн; замовник претензій по об`єму, якості та строкам виконання робіт (надання послуг) не має (а.с. 12 зі звороту). Відповідно до копії квитанції № 9242-5Р69-6А4А-РН24 від 06.12.2021, [PERSON] сплатив на рахунок ТОВ «ВЕЗЕМ ШИППІНГ» 16380,00 грн як оплату за надання послуги щодо підбору та бронювання транспортного засобу, згідно з договором № 195549 (а.с. 13). Згідно з копією Попереднього договору купівлі-продажу транспортного засобу ПКП-10909 від 08.12.2021, Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕЗЕМ ШИППІНГ» (Сторона 1) та [PERSON] (Сторона 2), усвідомлюючи в повній мірі і однозначно значення своїх дій, ознайомлені із загальними вимогами чинного законодавства України, додержання яких є необхідним для чинності правочину і підтверджуючи свою справжню волю на його вчинення, перебуваючи при здоровому розумі й ясній пам`яті, діючи добровільно, свідомо та розумно, без впливу, обману, помилки, без будь-якого примусу як фізичного, так і психічного, бажаючи реального настання правових наслідків, обумовлених нижче, розуміючи значення своїх дій та їхні правові й фактичні наслідки, згідно вільного волевиявлення, яке повністю відповідає внутрішній волі учасників правочину, а також маючи всі необхідні для цього повноваження, уклали цей договір про наступне: сторони зобов`язуються укласти в майбутньому договір купівлі-продажу (Основний договір) на належний Стороні 1 транспортний засіб марки Volkswagen, моделі Jetta, рік випуску 2012, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] (пункт 1.1 Договору); за цим договором сторони зобов`язуються до 30 квітня 2022 року укласти Основний договір (пункт 1.2 Договору); Сторона 1 гарантує, що на момент укладання Основного договору транспортний засіб, визначений у п. 1.1 цього Договору, буде належати їй та не буде знаходитись під забороною відчуження, арештом, не буде предметом застави чи іншим засобом забезпечення виконання зобов`язань перед будь-якими фізичними та юридичними особами, а також не буде обтяжений будь-яким іншим чином, передбаченим чинним законодавством (пункт 1.3 Договору); Сторона 2 стверджує, що володіє достатньою інформацією про транспортний засіб, його вартість, якісні та технічні характеристики (пункт 1.4 Договору); продаж транспортного засобу вчиняється між сторонами за ціною (вартістю) в розмірі 194547,04 грн, у тому числі ПДВ 2424,51 грн, та сплачується Стороною 2 в безготівковій формі на поточний рахунок Сторони 1 в національній валюті України гривнях (пункт 2.1 Договору); Сторона 2 сплачує в день підписання цього Договору Стороні 1 в якості завдатку першу частину суми вартості транспортного засобу на розрахунковий рахунок Сторони 1 в розмірі 194547,04 грн, у тому числі ПДВ 32424,42 грн (пункт 2.3 Договору); сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення основного договору, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням (пункт 2.5 Договору); цей Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами, а саме: 08.12.2021, і діє до 30.04.2022 або до укладення Основного договору (пункт 4.1 Договору); якщо Сторона 2 після отримання від Сторони 1 тексту даного договору для його укладання здійснила оплату, зазначену в п. 2.3 договору, вважається, що здійснення такої оплати є прийняттям Стороною 2 пропозиції укласти договір та Сторона-2 вступила у договірні відносини з Стороною 1 (пункт 4.3 Договору) (а.с. 14). Відповідно до копії квитанції № 111Т0049R8 від 09.12.2021, [PERSON] здійснив платіж на рахунок ТОВ «ВЕЗЕМ ШИППІНГ» у розмірі 194547,10 грн; призначення платежу оплата за легкове авто ВІН КОД 3VW1K7AJ7CM470913 зг. рах. на оплату № 10909-ВН0092 від 08.12.2021 (а.с. 16). Згідно з ч.ч. 1, 2, 4 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626,\~628 ЦК України,\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526\~ЦК\~України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 635 ЦК України, попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору. Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, у письмовій формі. Сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства. Зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. Договір про наміри (протокол про наміри тощо), якщо в ньому немає волевиявлення сторін щодо надання йому сили попереднього договору, не вважається попереднім договором. В силу положень статей 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Статтями 610, 611 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, і у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплатою неустойки і відшкодування збитків та моральної шкоди. Статтею 655 ЦК України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно з ч. 1, 2 ст. 570 ЦК України, завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 571 ЦК України, якщо порушення зобов`язання сталося з вини кредитора, він зобов`язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості. Сторона, винна у порушенні зобов`язання, має відшкодувати другій стороні збитки в сумі, на яку вони перевищують розмір (вартість) завдатку, якщо інше не встановлено договором. У разі припинення зобов`язання до початку його виконання або внаслідок неможливості його виконання завдаток підлягає поверненню. Судом установлено, що між позивачем та відповідачем 08.12.2021 було укладено Попередній договір купівлі-продажу транспортного засобу № ПКП-10909. Відповідно до квитанції № 111Т0049R8 від 09.12.2021, [PERSON] здійснив платіж на рахунок ТОВ «ВЕЗЕМ ШИППІНГ» у розмірі 194547,10 грн; призначення платежу оплата за легкове авто ВІН КОД 3VW1K7AJ7CM470913 зг.рах. на оплату № 10909-ВН0092 від 08.12.2021. Згідно з позовною заявою, основний договір купівлі-продажу транспортного засобу марки Volkswagen, моделі Jetta, рік випуску 2012, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] в строк до 30.04.2022, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону, між позивачем та відповідачем не був укладений. Оскільки сторони лише домовилися укласти такий договір у майбутньому під час укладання Попереднього договору, то передана позивачем відповідачу сума коштів в розмірі 194547,00 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача, є авансом у розумінні статті 570 ЦК України, який підлягає поверненню позивачу. Аналогічний правовий висновок викладений у рішенні Верховного Суду України від 18.02.2009 (справа № 6-23108св08), у постановах Верховного Суду України від 25.09.2012 (справа №6-82цс13), від 13.02.2013 (справа №6-176цс12) та у постановах Верховного Суду від 30.01.2019 (справа № 461/5297/16-ц), від 17.06.2021 (справа № 711/5065/15-ц). Тому суд доходить висновку, що заявлена позивачем вимога про стягнення з відповідача ТОВ «ВЕЗЕМ ШИППІНГ» плати за Попереднім договором купівлі-продажу транспортного засобу ПКП-10909 у розмірі 194547,00 грн підлягає задоволенню. Відповідно до\~ч.ч.\~1-3\~ст.\~612\~ЦК України,\~боржник вважається\~таким,\~що прострочив,\~якщо він\~не приступив\~до виконання\~зобов`язання\~або не\~виконав його\~у строк,\~встановлений договором\~або законом. Боржник,\~який прострочив\~виконання зобов`язання,\~відповідає перед\~кредитором за\~завдані простроченням\~збитки і\~за неможливість\~виконання,\~що випадково\~настала після\~прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивач просить стягнути з відповідача індекс інфляції за весь час прострочення виконання зобов`язання, а також три проценти річних від простроченої суми, починаючи від дня, наступного за 30.04.2022. Розрахунок індексу інфляції позивачем здійснено за формулою: ІІС = (ІІ1 : 100) ? (ІІ2 :100) ? (ІІ3 :100) ? … (ІІZ : 100), де ІІ1 індекс інфляції за перший місяць прострочення, ІІZ індекс інфляції за останній місяць прострочення; останній період = IIС (102,70 : 100) ? (103,10 : 100) ? (100,70 : 100) ? (101,10 : 100) ? (101,90:100) ? (102,50 : 100) = 1.12592065; інфляційне збільшення = 194547,00 ? 1.12592065 - 194547,00 = 24497,48 грн. 3% річних позивачем розраховано за формулою: сума санкції = С ? 3 ? Д : 365 : 100, де С - сума заборгованості, Д - кількість днів прострочення (з 01.05.2022 до 02.12.2022 = 216 днів); 194547,00 ? 3 % ? 216 : 365 : 100 = 3453,88 грн. Отже, загальна заборгованість, на думку позивача, складає: 194547,00 (сума боргу) + 24497,48 (інфляційне збільшення) + 3453,88 (штрафні санкції) = 222498,36 грн. У даному випадку суд позбавлений можливості встановити, що виконання грошового зобов`язання є простроченим, оскільки у пункті 4.1 Попереднього договору зазначено, що він діє до 30.04.2022 або до укладення Основного договору. Крім того, позивачем не доведено, яке саме грошове зобов`язання прострочене, оскільки умовами Попереднього договору є укладення основного договору купівлі-продажу. Позивачем не надано доказів, що він звертався до відповідача з приводу повернення коштів в сумі 194547,00 грн до певного строку. Також судом враховано, що 24.02.2022 в України введено воєнний стан та оголошено загальну мобілізацію, що продовжує діяти і на даний час. Тому суд доходить висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача інфляційного збільшення та трьох процентів річних. Позивачем, крім іншого, заявлена вимога про стягнення штрафних санкцій неустойки (пені) за несвоєчасне виконання зобов`язання у розмірі 1260664,56 грн. Позивач вважає, що неустойка підлягає стягненню за період з 01.05.2022 до 02.12.2022, тобто за 216 днів, та розраховано, що сума неустойки становить 1260664,56 грн (194547?216?3:100). В обґрунтування вимог щодо стягнення штрафних санкцій неустойки (пені) позивач посилається на частину п`яту статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів». Відповідно до ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Сплата виконавцем неустойки (пені), встановленої в разі невиконання, прострочення виконання або іншого неналежного виконання зобов`язання, не звільняє його від виконання зобов`язання в натурі. Проте абзац перший частини п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» застосовується до договорів підряду та договорів про надання послуг, та не поширюється на договори купівлі-продажу транспортних засобів. З огляду на викладене вимога про стягнення штрафних санкцій неустойки (пені) задоволенню не підлягає. В позовній заяві описується про завдання позивачу моральної шкоди. За загальним правилом зобов`язання з відшкодування шкоди (майнової та немайнової) є прямим наслідком порушення охоронюваних законом суб`єктивних особистих немайнових і майнових прав та інтересів учасників цивільних відносин. При цьому одне і те ж правопорушення може призводити до негативних наслідків як у майновій, так і немайновій сферах, тобто виступати підставою для відшкодування майнової та моральної шкоди одночасно. Виходячи з положень статей 16, 23 ЦК України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права, компенсація моральної шкоди повинна відбуватися у будь-якому випадку її спричинення право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства (правова позиція Великої Палати Верховного Суду у справі № 216/3521/16-ц). Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до\~ст.\~23\~ЦК України,\~особа має\~право на\~відшкодування моральної\~шкоди,\~завданої внаслідок\~порушення її\~прав. Моральна\~шкода полягає: у\~фізичному болю\~та стражданнях,\~яких фізична\~особа зазнала\~у зв`язку\~з каліцтвом\~або іншим\~ушкодженням здоров`я; у\~душевних стражданнях,\~яких фізична\~особа зазнала\~у зв`язку\~з протиправною\~поведінкою щодо\~неї самої,\~членів її\~сім`ї\~чи близьких\~родичів; у\~душевних стражданнях,\~яких фізична\~особа зазнала\~у зв`язку\~із знищенням\~чи пошкодженням\~її майна; у\~приниженні честі\~та гідності\~фізичної особи,\~а також\~ділової репутації\~фізичної або\~юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб .\~Розмір грошового\~відшкодування моральної\~шкоди визначається\~судом залежно\~від характеру\~правопорушення,\~глибини фізичних\~та душевних\~страждань,\~погіршення здібностей\~потерпілого або\~позбавлення його\~можливості їх\~реалізації,\~ступеня вини\~особи,\~яка завдала\~моральної шкоди,\~якщо вина\~є підставою\~для відшкодування,\~а також\~з урахуванням\~інших обставин,\~які мають\~істотне значення.\~При визначенні\~розміру відшкодування\~враховуються вимоги\~розумності і\~справедливості. Моральна\~шкода відшкодовується\~незалежно від\~майнової шкоди,\~яка підлягає\~відшкодуванню,\~та не\~пов`язана\~з розміром\~цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Обгрунтовуючи заподіяння моральної шкоди, позивач зазначає, що він тяжкою працею заробляв грошові кошти, робив заощадження для придбання довгоочікуваного автомобіля для родини, внаслідок чого зазнав душевних страждань у зв`язку з протиправною поведінкою відповідача та відмовою від виконання своїх зобов`язань. При цьому, поведінка відповідача у справі є вкрай неправомірною, відповідач не намагався виконати свої зобов`язання та й досі у добровільному порядку не повернув грошові кошти, що має наслідком відшкодування завданих збитків, в т.ч. моральної шкоди. При вирішенні питання про стягнення моральної шкоди просить також врахувати, що він розраховував отримати оплачений автомобіль ще у квітні 2022 року, проте ТОВ «ВЕЗЕМ ШИППІНГ» свої зобов`язання не виконало і позивач змушений був додатково витрачати кошти на придбання автомобіля, який був йому необхідний, особливо в умовах воєнного стану. Моральну шкоду позивач оцінює у розмірі 20000,00 грн. Про заподіяння йому моральної шкоди позивач зазначає в описовій частині позову, але в прохальній частині позову вимога про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди відсутня. Оскільки, відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи в межах заявлених вимог, тому відсутні правові підстави щодо стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди, так як позивачем такі вимоги не заявляються. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, що мають значення для вирішення справи. Згідно з ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Частиною другою статті 78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення (частина перша статті 81 ЦПК України). Таким чином, оскільки надані позивачем [PERSON] докази не підтверджують усіх обставин, на які він посилається, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10.02.2010, заява № 4909/04). Відповідно до\~ч.ч.\~1,\~3\~ст.\~133\~ЦПК України,\~судові витрати\~складаються з\~судового збору\~та витрат,\~пов`язаних з\~розглядом справи.\~До витрат,\~пов`язаних з\~розглядом справи,\~належать витрати: на\~професійну правничу\~допомогу; пов`язані\~із залученням\~свідків,\~спеціалістів,\~перекладачів,\~експертів та\~проведенням експертизи; пов`язані\~з витребуванням\~доказів,\~проведенням огляду\~доказів за\~їх місцезнаходженням,\~забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно з\~ч.ч.\~1,\~6\~ст.\~141\~ЦПК України,\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Положеннями частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою підприємцем, ставка судового збору встановлена у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1073,60 грн), та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (13420,00 грн). Оскільки суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме: щодо стягнення з ТОВ «ВЕЗЕМ ШИППІНГ» на користь [PERSON] авансового платежу за Попереднім договором в розмірі 194547,00 грн, тому судові витрати у розмірі 1945 грн 47 коп. (один відсоток задоволеної частини вимог) належить стягнути з відповідача на користь держави, так як позивач [PERSON] , як споживач, був звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду з даною позовною заявою. На підтвердження понесення позивачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, а саме: на професійну правничу допомогу, як зазначено в позовній заяві, в сумі 15000 грн, необхідних доказів надано не було, тому такі витрати не підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: partial