Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом та просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] , який був зареєстрований 23 липня 2021 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Стрию Стрийського району Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), актовий запис № 241. В обгрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що сімейне життя між сторонами не склалося, оскільки у них з відповідачем різні характери та протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Відповідач відмовляється забезпечувати сім`ю та свою дитину, через що між сторонами постійно виникали сварки та непорозуміння, які призвели до того, що їхня сім`я розпалась та існує тільки формально. Більше того, під час конфліктів, відповідач [PERSON] ображав та бив позивача, навіть коли позивач була вагітною, через що спільне проживання стало неможливим. Вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 06.09.2022 відповідач [PERSON] був визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, за фактом нанесення позивачу легких тілесних ушкоджень. Все це призвело до того, що сторони припинили шлюбні відносини та з 15 січня 2022 року разом не проживають та не ведуть спільного господарства, а тому позивач просить шлюб розірвати. Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини та просили позов задоволити та стягнути з відповідача судові витрати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча своєчасно і належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 1\~ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи те, що відповідач не\~з`явився\~в судове\~засідання без\~поважних причин,\~про час\~та місце\~розгляду справи\~був належним\~чином повідомлений,\~а тому\~суд вважає\~необхідним ухвалити\~заочне рішення,\~проти такого\~вирішення справипозивач не заперечила. Суд проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 23.07.2021 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Стрию Стрийського району Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 23 липня 2021 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Стрию Стрийського району Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), актовий запис № 241. Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 22.07.2022 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Стрию Стрийського району Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів). Вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 06.09.2022 [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, за фактом нанесення [PERSON] легких тілесних ушкоджень. Згідно з ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п.10\~постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України «Про\~практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007\~року, проголошена\~Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Судом встановлено, що сторони з січня 2022 року спільно не проживають, не ведуть спільно господарство, шлюбні відносини не підтримують, втратили почуття любові та поваги один до одного, шлюб існує формально, примиритися не бажають, майнового спору між сторонами немає, а тому суд вважає необхідним шлюб розірвати. Підлягають також стягненню з відповідача понесені позивачем судові витрати в розмірі 1073,60 грн. сплаченого судового збору. Відповідно до частин третьої, четвертої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Відповідно до частини четвертоїстатті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення». Позивачем [PERSON] до матеріалів цивільної справи №456/1619/23 було долучено договір №12/23 про надання правової допомоги від 28.03.2023, додаток №1 до договору №12/23 від 28.03.2023, акт виконаних робіт за договором №12/23 про надання правової допомоги від 28.03.2023, квитанцію №1301 АТ «Ощадбанку» від 29.03.2023 про оплату послуг за договором про надання правової допомоги №12/23 від 28.03.2023 в сумі 5000 грн. За змістом цих документів під час виконання доручення клієнта адвокатом було надано послуги правової допомоги у справі №456/1619/23. Загальна вартість наданих клієнту послуг становить 5000 грн. Суд погоджується\~з доводами\~ позивача\~про те,\~що долучені\~до матеріалів\~позовної заяви\~документи підтверджують\~надання адвокатом\~Турчин Ю.І.\~позивачу правової\~допомоги при\~розгляді справи\~№ 456/1619/23\~за \~позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Відповідно до Постанови Верховного Суду від 22.01.2021 року у справі 925/1137/19, за умови підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, витрати на надану професійну правничу допомогу підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено. З огляду на вищевикладене суд приходить до переконання, що заявлені позивачем вимоги про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved