Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-11 00:00:00

АТ "Акцент-банк" звернулось до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № б/н від 24.09.2016 року у розмірі 15 548,95 грн., та витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 24.09.2016 року між АТ "А-Банк" та [PERSON] укладено договір, у відповідності до умов якого остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом. Згідно умов договору [PERSON] зобов`язалася щомісяця та у визначені строки здійснювати погашення частини суми заборгованості, проценти за користування кредитом. У порушення умов кредитного договору від 24.09.2016 року про належне, повне і своєчасне виконання зобов`язань, [PERSON] зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, не сплачує щомісячні платежі, в результаті чого станом на 13.10.2021 року має заборгованість в розмірі 15 548,95 грн., а саме: 9971,88 грн. - заборгованість за кредитом; 5577,07 грн. - заборгованість по відсоткам. У судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві просив розглядати справу за його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Також зазначив, у разі неявки в судове засідання відповідача на підставі\~ст. 280 ЦПК України не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку шляхом направлення судової повістки на адресу зареєстрованого місця проживання, причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не надала. У відповідності до приписів\~ст. 280 ЦПК України\~суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. З матеріалів справи судом встановлено, що 24.09.2016 року [PERSON] підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку. Згідно Анкети-заяви відповідач висловила свою згоду на те, що Анкета-заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування та кредитування, розташованими в рекламному буклеті складає між нею і банком договір про надання банківських послуг. У відповідності до умов договору від 24.09.2016 року [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок та зобов`язалася здійснювати погашення заборгованості за кредитом, процентами за його користування. Відповідно до розрахунку заборгованості, доданого до позовної заяви, станом на 13.10.2021 року [PERSON] має заборгованість в розмірі 15 548,95 грн., а саме: 9971,88 грн. - заборгованість за кредитом; 5577,07 грн. заборгованість по відсоткам. Наявність заборгованості за кредитним договором зумовила звернення АТ «Акцент-банк» до суду за захистом своїх прав. Статтею 634 ЦК України\~передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1, 2\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приписами ч. 1\~ст. 530 ЦК України\~визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 1054 ЦК України\~визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, якщо при цьому були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що між АТ "А-Банк" та [PERSON] 24.06.2016 року укладено кредитний договір № б/н, позивач умови кредитного договору виконав належним чином, надавши відповідачеві кредит, у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Однак, відповідач [PERSON] належним чином свої зобов`язання не виконувала, у визначені договором строки погашення заборгованості за кредитним договором не здійснила, внаслідок чого у відповідача перед позивачем станом на 13.10.2021 року склалась заборгованість в розмірі 15 548,95 грн., а саме: 9971,88 грн. - заборгованість за кредитом; 5577,07 грн. заборгованість по відсоткам, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Приймаючи до уваги викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до\~ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved