Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-26 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог 10.05.2023 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований між сторонами 03.12.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області. В обґрунтування вимог вказано, що сімейне життя сторін не склалось, спільне господарство сторони не ведуть, шлюбні стосунки фактично припинені, подальше збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам позивача. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . ІІ. Процедура та позиції сторін 29.05.2023 року було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 08.06.2023 р. [PERSON] направив до суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечує (а.с. 20-21). Заяв по суті справи до суду не надходило. ІІІ. Обставини, встановлені судом, та докази на їх підтвердження Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який був зареєстрований 03.12.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №2300, що підтверджується змістом оригіналу свідоцтва про шлюб (а.с. 10). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 11). Спір щодо визначення місця проживання дитини між подружжям відсутній. ІV. Національне законодавство, що підлягає застосуванню та мотиви суду Згідно зі статею 51 Конституції України та\~статті 24 Сімейного Кодексу України\~ шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. В силу ч. 3\~ ст. 56 СК України\~ кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ч. 3\~ ст. 105 Сімейного кодексу України\~ шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ ст. 110 цього Кодексу. Положеннями ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Беручи до уваги, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад, позивач скористалась своїм правом та звернулась до суду з даним позовом, відповідач позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечує, а тому суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України є підставою для його розірвання. V. Розподіл судових витрат Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідному рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Позивачем сплачений\~судовий збір\~в розмірі\~1073,60 грн відповідно до платіжної інструкції №0.0.2986059268.1 від 09.05.2023 року (а.с. 9). З огляду на те, що відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позовні вимоги, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків сплаченого при поданні позовної заяви судового збору, що становить 536,80 грн. На підставі ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Outcome: approved