Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-03 00:00:00

1.Позиції учасників справи, процесуальні дії Позивач звернувся до суду з позовом до Департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради, в якому просив визнати за собою право власності на об`єкт нерухомого майна: будинок відпочинку загальна площа 92,6 кв.м., літерою 1А-1 за адресою: [ADDRESS] , а також стягнути з відповідача на свою користь понесені судові витрати із сплати судового збору та витрати на професійну правничу допомогу. В обґрунтування позову позивач посилався на те, що він є власником вказаної житлової будівлі про що до Реєстру прав власності на нерухоме майно внесено запис № 33152136, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1910767471249. З метою реалізації права на набуття у користування земельної ділянки для обслуговування будинку, позивач заявами від 09.12.2021 звернувся до відповідача як землекористувача про надання згоди на поділ земельної ділянки та укладення договору користування земельною ділянкою. Відповідач листами від 13.12.2021 відмовив у задоволення цих заяв, вказавши як підставу втрату оригіналу свідоцтва про право власності, а відомості з Державного реєстру права власності на нерухоме майно не є достатнім підтвердженням права власності. У відповідях відповідача також зазначено, що в процесі виконання рішення Господарського суду Черкаської області з примусового стягнення обслуговуючого кооперативу «Дніпро 2003» на користь ФОП [PERSON] , було примусово реалізоване майно боржника: 66 дерев`яно-щитових будиночків. Відповідач зазначає, що судовим рішенням по справі № 2а-490/12 скасовано та визнано недійсним рішення виконавчого комітету Свидівоцької сільської ради від 26.05.2010 № 76, яким надано дозвіл обслуговуючому кооперативу «Дніпро 2003» на оформлення права власності на нерухоме майно - комплекс будівель в [ADDRESS] . Також відповідач у листах вказав, що судовим рішенням по справі № 707/376/14-ц прилюдні торги проведені 05.10.2012 на підставі договору № 24-0100/12 від 18.09.2012 про надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна визнані недійними та скасовані свідоцтва від 17.10.2012, якими посвідчені право власності на майно, що знаходиться по [ADDRESS] , за громадянами, які приймали участь у торгах. Позивач зазначає, що навіть при наявності оригіналу свідоцтва на право власності, зміст відповідей відповідача вказує, що останній у будь-якому випадку не визнає права позивача на нерухоме майно, а мотиви та відмови є безпідставними по відношенню до позивача. Крім того, позивач вказує, що у наданих відповідях спірний будинок у свідоцтві на право власності, яке було видане ОК «Дніпро 2003», та яке в подальшому скасоване за рішенням суду по справі № 2а-490/12 - відсутній. В цих же відповідях відповідач також зазначає та визнає, що позивач не був учасником справи № 707/376/14-ц про визнання прилюдних торгів недійсними та визнання недійними свідоцтв про право власності. Серед відповідачів у вказаній справі [PERSON] відсутній. У вказаному рішення також відсутня згадка та посилання, як у мотивувальній, так і в резулятивній частині рішення на будинок під літерацією 1А-1.Наведене перешкоджає позивачу реалізовувати своє право на володіння земельною ділянкою для обслуговування житлового будинку та надає право позивачу на звернення до суду для захисту своїх прав. 07.02.2022 ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області позовну заяву залишено без руху та надано позивачеві строк для усунення недоліків, який не може перевищувати 10 днів з дня отримання заяви. 16.02.2022 ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 28.03.2022 ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області задоволено клопотання відповідача та продовжено строк для надання відзиву, а також прийнято заяву про вступ Черкаської обласної прокуратури у дану справу. 26.04.2022 представник відповідача надіслав до суду відзив, в якому просив поновити пропущений строк для подання відзиву та відмовити повністю у задоволенні позовної заяви. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що комплекс будівель і споруд, розташований за адресою: [ADDRESS] , належить до комунальної власності територіальної громади м. Черкаси в особі Черкаської міської ради, що було неодноразово підтверджено судами різних інстанцій, зокрема, й ухвалою Вищого адміністративного суду України від 18.01.2012 у справі № К/9991/34858/11. При розгляді судової справи № 580/4561/21 позивачем було підтверджено факт, що будинок відпочинку літ. 1А-1 був придбаний на прилюдних торгах у 2012 році не ним особисто, а фактично його донькою. Отже, свідоцтво від 17.10.2012 серія та номер 2-1841 повинно бути оформлено на доньку позивача, а не на нього. Крім того, позивачем підтверджено факт відсутності оригіналу вказаного документу. Оскільки, копія витягу про реєстрацію права власності на спірний будинок не є достатнім доказом, то відповідачем ставиться під сумнів легітимність оформлення права приватної власності на вказане майно. Крім того, відповідач додатково зазначив, що рішеннями судів 1-ї, апеляційної та касаційної інстанцій у справі № 707/376/14-ц (2/707/344/15) 05.10.2012 ТОВ «Укрспецторг Групп» в особі Черкаської філії провело прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна, а саме: 66 дерев`яно-щитових будиночків, що знаходяться по [ADDRESS] , які були придбані відповідачами - громадянами та на підставі яких вони отримали свідоцтва про право власності від 17.10.2012 з окремим номером та серією, що посвідчувались державним нотаріусом Дмитренко Д.М. Серед осіб, які придбали таке майно [PERSON] та його донька - відсутні. Прилюдні торги проведені в ході виконавчого провадження по виконанню рішення Господарського суду Черкаської області за позовом ФОП [PERSON] до ОК «Дніпро 2003» про стягнення 162000 грн. боргу та 340 грн. судових витрат. ОК «Дніпро 2003» заявив себе власником вище вказаних 66 будиночків на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 25.02.2011, виданого виконавчим комітетом Свидівоцької сільської ради Черкаського району Черкаської області на підставі рішення виконавчого комітету Свидівоцької сільської ради від 26.05.2010 № 76. У вказаному свідоцтві має місце опис об`єкта з наданням кожному будиночку відпочинку відповідної літерації, що входили в єдиний цілісний комплекс. Будинок відпочинку за літерацією 1А-1 відсутній. Наведене на думку відповідача ставить під сумнів позицію позивача про те, що дане майно було придбане ним на прилюдних торгах від 05.10.2012, а також ставить під сумнів існування права власності позивача на спірний будинок. При цьому, відповідач зазначає, що постановою Смілянського районного суду м. Черкаси (справа 2а-490/12), було задоволено позов Черкаської міської ради, а саме: скасовано та визнано недійним рішення виконавчого комітету Свидівоцької сільської ради від 26.05.2010 № 76, яким надано дозвіл ОК «Дніпро 2003» на оформлення права власності на нерухоме майно - комплекс будівель в [ADDRESS] . Крім того, рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 10.12.2015 у справі № 707/344/15,яке набрало законної сили після розгляду Апеляційним судом Черкаської області - ухвала від 24.01.2017 (справа № 22ц/793/12/17) та відповідно до Постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24.07.2019 (справа № 707/376/14-ц) позов Черкаської міської ради був задоволений та визнано недійними прилюдні торги від 05.10.2012 на підстав договору від 18.09.2012 про надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна визнані недійними та скасовані свідоцтва від 17.10.2012, якими посвідчені право власності на майно, що знаходиться по [ADDRESS] , за громадянами, які приймали участь у торгах. При цьому, позивач не був учасником справи № 707/376/14-ц.З огляду на вказане, відповідач наголошує, що попри те, що за позивачем зареєстровано право власності на спірне майно, до матеріалів справи не додано доказів та не обґрунтовано на яких правових підставах ним отримано у власність даний об`єкт нерухомості та в подальшому зареєстровано право власності на нього. 17.05.2022 заступник керівника Черкаської обласної прокуратури подав до суду пояснення по суті спору, в яких вказав, що на момент проведення реєстрації 10.09.2019 права власності на будинок для відпочинку 1А-1 з мансардою МС за [PERSON] , прилюдні торги, проведені 05.10.2012 на підставі договору № 24-0100/12 від 18.09.2012 про надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, визнано недійсними. Отже, правочин, на підставі якого, нібито видано свідоцтво про право власності визнано недійним, як наслідок посвідчувальний документ втратив свою юридичну силу. Крім того, прокурор наголошувала, що у матеріалах справи № 707/346/17 наявне свідоцтво про право власності з ідентичними реквізитами від 17.10.2012 № 2-1841, відповідно до якого державний нотаріус Черкаської районної державної нотаріальної контори Дмитренко Д.М., відповідно до ст. 66 Закону України «Про виконавче провадження» та на підставі акта державного виконавця про реалізацію нерухомого майна, затвердженого начальником відділу державної виконавчої служби Черкаського районного управління юстиції Трохименко Ю.В. 10.10.2012 посвідчив, що громадянину [PERSON] належить право власності на майно, що складається з будинку відпочинку літ. «І-1», що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Вказане, на думку прокурора, свідчить у свідоцтві про право власності [PERSON] на будинок для відпочинку літ. «1А-1» з мансардою МС містяться неправдиві відомості. Таким чином, вказане свідоцтво про право власності не може породжувати будь-яких прав у [PERSON] на вказаний будинок для відпочинку, оскільки видане за його результатами прилюдних торгів, що визнані недійними та містить неправдиві відомості. Також прокурор зауважив, що обслуговуючий кооператив не є власником майна, а відповідно [PERSON] , як член кооперативу, не може бути на законних підставах наділений вказаним правом. Крім того, вказав, що земельна ділянка, на якій розміщений садовий (дачний) будинок « [ADDRESS] на праві власності належить Свидівоцькій сільській раді та перебуває на праві постійного користування у Департаменті освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради, що підтверджується Державним актом на право постійного користування землею серії ЧР № 17-68 від 02.09.1995 та відноситься до земель рекреаційного призначення, вид використання - під базу відпочинку вчителів. 23.05.2022 представник позивача подав до суду додаткові пояснення у справі, в яких вказав, що відповідач цілком здатний представляти власні інтереси, а тому підстави для залучення у справу прокурора були відсутні. 30.05.2022 представник позивача подав до суду відповідь на відзив, в якому зазначив, що позиція відповідача є суперечливою та не відповідає обставинам справи з огляду на наступне. Позивач не був учасником справ № 707/376/14-ц та № 2а/490/12, на прилюдних торгах, про які вказує відповідач та які в подальшому були визнані не дійними, будинок А-1А, площею 80 кв2, предметом реалізації не був. Крім цього вказаний будинок відсутній в описі об`єктів нерухомості із літерацією у свідоцтві про право власності на нерухоме майно - комплекс будівель і споруд в [ADDRESS] , видане обслуговуючому кооперативу «Дніпро 2003» відсутній будинок «А-1А». Також позивач зазначає, що позивач не був обізнаний про вказані судові провадження та обґрунтовано вважав, що набуття права власності на спірний будинок набув правомірно, тому обґрунтовано покладався на легітимну довідку ОК «Дніпро 2003» про надання дозволу на реконструкцію будинку. Вчиняючи вказані дії позивач правомірно очікував, за відсутності претензій від інших осіб, що він набуде майно у свою власність. Фактично позивачем створена нова річ, оскільки ним здійснено суттєву реконструкцію будинку, зокрема, масандру, санвузол, нові матеріали. 31.05.2022 ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області задоволено клопотання Черкаської обласної прокуратури та закрито провадження у справі у зв`язку із відсутністю предмету спору. 09.08.2022 постановою Черкаського апеляційного суду апеляційну скаргу представника [PERSON] - [PERSON] залишено без задоволення, ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 31.05.2022 залишено без змін. 09.11.2022 постановою Верховного Суду у складі колегії судді Першої судової палати Касаційного цивільного суду касаційну скаргу представника позивача [PERSON] - [PERSON] задоволено, скасовано ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 31.05.2022 та постанову Черкаського апеляційного суду від 09.08.2022, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду. 29.11.2022 ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області прийнято матеріали даної цивільної справи та визначено проведення її розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 01.12.2022 ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області задоволено заяву представника позивача [PERSON] - [PERSON] про відвід судді Морозова В.В., вказану справу передано для повторного розподілу між суддями. 05.12.2022 ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області матеріали даної судової справи прийнято до провадження Смоляра О.А. для продовження розгляду та призначено підготовче судове засідання. 16.01.2023 ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області відмовлено в задоволенні заяви заступника керівника Черкаської обласної прокуратури про вступ до участі в справі, закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити, з підстав, викладених в позовній заяві. В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнали, просили відмовити в позові з підстав, викладених у відзиві. 2. Обставини справи, зміст спірних правовідносин Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини. Міська база відпочинку вчителів у [ADDRESS] , створена у 1969 році на підставі рішення виконкому Черкаської міської ради депутатів трудящих від 07.05.1969. Згідно рішення Черкаського обласного виконавчого комітету від 10.06.1980 № 358, Черкаському обкому профспілки працівників освіти за рахунок земель управління захисних споруд на Кременчуцькому водосховищі Черкаського району відведена земельна ділянка площею 1,67 га під базу відпочинку вчителів. Рішенням Черкаської обласної ради народних депутатів від 28.10.1994 «Про вилучення і надання земельних ділянок для несільськогосподарських потреб» Відділу освіти виконкому Черкаської міської ради під базу відпочинку була надана земельна ділянка 1,67 га у межах Свидівоцької сільської ради Черкаського району. Розпорядженням голови Черкаської районної державної адміністрації від 14.09.1995 № 47-р управлінню освіти Черкаського міського виконавчого комітету для забезпечення потреб бази відпочинку вчителів с. Свидівок Черкаського району виділено земельну ділянку. Відповідно Державного акту на право постійного користування землею серії ЧР № 17-68 від 02.09.1995, управлінню освіти Черкаського міськвиконкому Черкаською районною Радою народних депутатів Черкаського району Черкаської області надано у постійне користування 1,67 га землі в межах згідно з планом землекористування для бази відпочинку вчителів. Відповідно до наказу Відділу освіти виконкому Черкаської міської ради народних депутатів від 19.05.1995 затверджено положення про міську базу відпочинку вчителів. Майно бази відпочинку належало до комунальної власності міста і складало 54 літні будинки та господарські споруди, що перебували на балансах загальноосвітніх закладів. Згідно договору про спільну діяльність від 01.06.2003, укладеного між Завідуючим міським управлінням освіти м. Черкаси, що діяв на підставі положення та Голови правління Громадського об`єднання «Дачний кооператив - Дніпро», що діяв на підставі статуту, сторони зобов`язуються шляхом об`єднання майна та зусиль спільно діяти в сфері утримання та експлуатації бази відпочинку, що знаходиться на балансі міського управління освіти м. Черкаси для досягнення наступних спільних господарських цілей: створення належних санітарних гігієнічних умов для відпочиваючих, проведення ремонтів будиночків та утримання території, монтаж та експлуатація електромереж, водопостачання та інше. Згідно рішення Черкаської міської ради від 26.06.2003 «Про перелік об`єктів права міської комунальної власності та уповноважених органів, яким вони передаються в оперативне управління» комплекс будівель у [ADDRESS] , знаходиться у власності Черкаської міської ради, оперативному управлінні - Управління освіти Черкаського міськвиконкому. 26.06.2010 виконавчий комітет Свидівоцької сільської ради Черкаського району прийняв рішення № 76 «Про надання дозволу обслуговуючому кооперативу «Дніпро 2003» на оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна». На підставі цього рішення видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 25.02.2011 [NUMBER] , відповідно до якого ОК «Дніпро 2003» є власником комплексу нерухомого майна бази відпочинку вчителів за адресою: [ADDRESS] . На підставі виданого виконавчим комітетом Свидівоцької сільської ради свідоцтва про право власності від 25.02.2011 серія [NUMBER] комунальне підприємство «Черкаське обласне бюро технічної інвентаризації» 25.02.2011 зареєструвало за обслуговуючим кооперативом «Дніпро 2003» право приватної власності на комплекс, розташований за адресою: [ADDRESS] ., що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав від 25.02.2011 №29132593. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 18.01.2012 у справі № К/9991/34858/11, № К/9991/35352/11 встановлено, що майно бази відпочинку, на якій розташовано будинок [PERSON] , належить до комунальної власності міста та складає 54 літні будинки та господарські споруди, які перебувають на балансах загальноосвітніх навчальних закладів. Виконавчим комітетом Свидівоцької сільської ради Черкаського району Черкаської області не враховано право користування Департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради земельною ділянкою, на якій розташована база відпочинку. Постановою Соснівського районного суду від 29.11.2012 у справі №2а-490/12 за позовом Черкаської міської ради до виконавчого комітету Свидівоцької сільської ради Черкаського району Черкаської області, третя особа обслуговуючий кооператив «Дніпро 2003» про визнання дій протиправними, скасування рішення та свідоцтва визнано недійсним та скасовано рішення виконавчого комітету Свидівоцької сільської ради від 26.05.2010 №76 «Про надання дозволу обслуговуючому кооперативу «Дніпро 2003» на оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна». Київський апеляційний адміністративний суд Ухвалою Київського адміністративного апеляційного суду від 11.09.2013 постанову Соснівського районного суду міста Черкаси від 29.11.2012 у справі №2а-490/12 в частині визнання та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане виконавчим комітетом Свидівоцької сільської ради 25.02.2011, скасовано, і в цій частині провадження у справі було закрито, в іншій частині постанову Соснівського районного суду міста Черкаси від 29.11.2012 у справі №2а-490/12 залишено без змін. Ухвалою Вищого адміністративного суду Українивід 09.06.2015 ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 11.09.2013 у справі №2а-490/12 залишено без змін. Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 10.12.2015 у справі № 707/344/15,яке набрало законної сили після розгляду Апеляційним судом Черкаської області - ухвала від 24.01.2017 (справа № 22ц/793/12/17) та відповідно до Постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24.07.2019 (справа № 707/376/14-ц) позов Черкаської міської ради був задоволений та визнано недійними прилюдні торги від 05.10.2012 на підстав договору від 18.09.2012 № 24-0100/12 про надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна визнані недійними та скасовані свідоцтва від 17.10.2012, якими посвідчені право власності на майно, що знаходиться по вул. Дахнівська, буд. 9 у с. Свидівок Черкаського району Черкаської області, за громадянами, які приймали участь у торгах. При цьому встановлено, що майно бази відпочинку належало до комунальної власності міста і складало 66 літніх будиночків та господарських споруди, що перебували на балансах загальноосвітніх закладів. Згідно з інформацією, відображеною у Витязі з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 13.06.2017 № НВ 7105634222017 та Витязі з технічної документації про нормативно - грошову оцінку від 20.02.2017 № 18-28-0.5-1304/2-17, земельна ділянка з кадастровим номером № 7124986000:04:007:0095 відноситься до земель рекреаційного призначення, вид використання - під базу відпочинку вчителів. Відповідно до рішення Черкаської міської ради від 12.06.2018 № 2-3408 «Про внесення змін до рішення Черкаської міської ради від 26.06.2003 «Про перелік об`єктів права міської комунальної власності та уповноважених органів, яким вони передаються в оперативне управління» комплекс будівель у с. Свидівок Черкаського району Черкаської області по вул. Дахнівська, 9, знаходиться в оперативному управлінні Департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради. Рішенням Черкаської міської ради від 12.06.2018 № 2-3419 «Про визначення балансоутримувачів комунального майна м. Черкаси» вказане майно закріплено на балансовому обліку Департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради та комунальних закладів освіти міста. На підставі: постанови Соснівського районного суду м. Черкаси від 29.11.2012 у справі №2а-490/12; ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 11.09.2013 справа № 2а-490/12; рішення Черкаської міської ради від 12.06.2018 №2-3408; рішення Черкаської міської ради від 26.06.2003 №3-531 за територіальною громадою проведено зареєстровано право власності, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1184660171249, номер об`єкта в РПВН 13415779 на складові частини об`єкта нерухомого майна: будинок відпочинку з прибудовою: З-1, з', загальна площа 43,8 кв.м; будинок відпочинку з прибудовою, И-1, и, загальна площа 47,8 кв.м; будинок відпочинку з прибудовою та навісом, К-1, k, k2, k3, загальна площа 92,1 кв.м; будинок відпочинку, Л-1, загальна площа 56,7 кв.м; будинок відпочинку, М-1, загальна площа 52,6 кв.м; будинок відпочинку з прибудовою та навісом, Н-1, н, н2; будинок відпочинку, О-1, загальна площа 19,5 кв.м; будинок відпочинку, L-1, загальна площа 37,7 кв.м; будинок відпочинку з прибудовою, Q-1, q, загальна площа 48,6 кв.м; будинок відпочинку, R-1, загальна площа 14,4 кв.м; будинок відпочинку, S-1, загальна площа 17,8 кв.м; будинок відпочинку з навісом, U-1, u', загальна площа 29,5 кв.м; будинок відпочинку, V-1, загальна площа 18,8 кв.м; будинок відпочинку з прибудовою, W-1, w, загальна площа 28,5 кв.м; будинок відпочинку з навісом, З'-1, з'', загальна площа 19,4 кв.м; будинок відпочинку, Л'-1, загальна площа 66,5 кв.м; будинок відпочинку з прибудовою, К'-1, к'; будинок відпочинку з прибудовою, К'-1, к'; будинок відпочинку з навісом, Н'-1, н', загальна площа 28,9 кв.м; будинок відпочинку, М'-1, загальна площа 26,1 кв.м; будинок відпочинку з прибудовою, П'-1, п', загальна площа 32,4 кв.м; будинок відпочинку, Р'-1, загальна площа 19,1 кв.м; будинок відпочинку з навісом, Y-1, y, загальна площа 25,8 кв.м; будинок відпочинку з навісом, Z-1, z'; будинок відпочинку з прибудовою, А'-1, а'', загальна площа 80,9 кв.м; будинок відпочинку, Б'-1, загальна площа 17,4 кв.м; будинок відпочинку з прибудовою та навісами, В'-1, в', в2, в3, загальна площа 117,8 кв.м; будинок відпочинку з прибудовою та навісом, Г'-1, г', г2; будинок відпочинку, Д'-1; будинок відпочинку, Ц-1, загальна площа 35,6 кв.м; будинок відпочинку, Ш-1, загальна площа 42,5 кв.м; будинок відпочинку, Ю-1; будинок відпочинку з прибудовою та навісом, Щ-1, щ', щ2; будинок відпочинку з навісами, Я-1, я', я2, загальна площа 15,1 кв.м; будинок відпочинку, Д-1, загальна площа 46,1 кв.м; будинок відпочинку, F-1, загальна площа 21,3 кв.м; будинок відпочинку,G-1, загальна площа 30,7 кв.м; будинок відпочинку, І-1, загальна площа 29,1 кв.м; будинок відпочинку з навісом, А-1, а',загальна площа 44,1 кв.м; будинок відпочинку з прибудовою, Б-1, б, загальна площа 51,1 кв.м; будинок відпочинку, В-1, загальна площа 30,7 кв.м; будинок відпочинку, Г-1, загальна площа 25,1 кв.м; будинок відпочинку, D-1, загальна площа 37,4 кв.м; будинок відпочинку, Е-1, загальна площа 65,1 кв.м; будинок відпочинку з навісами, Ж-1, ж', ж2, загальна площа 26,5 кв.м; будинок відпочинку з прибудовою та навісами, Т-1, т', т, т2, загальна площа 68,7 кв.м; будинок відпочинку з навісом, Р-1, р, загальна площа 21,5 кв.м; будинок відпочинку з прибудовою, С-1, с2, загальна площа 14,5 кв.м; будинок відпочинку, У-1, загальна площа 25,0 кв.м; будинок відпочинку з навісом, Х-1, х, загальна площа 27,8 кв.м; будинок відпочинку, Ф-1, загальна площа 62,5 кв.м; будинок відпочинку, Ч-1, загальна площа 16,4 кв.м; літня кухня, Э; сарай, Э'; навіс, Э2; сарай, Я'; сарай, Ю'; літня кухня, Ш'; вбиральня, Ц'; сарай, F'; сарай, Ф'; сарай, Х'; сарай, R'; сторожка, І'; трансформаторна, Т'; колодязь, І; огорожа, 1-5. Майно комплексу бази відпочинку вчителів належить до комунальної власності Територіальна громада Черкаської міської ради та відповідно до даних з інформаційної довідки № 332636588 від 17.05.2023 Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна складає 51 літніх будинків та 15 господарських споруд, а загалом 66 складових частин об`єктів нерухомого майна. Згідно довідки ОК «Дніпро 2003» від 16.08.2018, [PERSON] є дійсним членом ОК «Дніпро 2003», створеного на підставі рішення виконавчого комітету Свидівоцької сільської ради Черкаського району Черкаської області, зареєстрованого 23.04.2003 свідоцтвом про право власності [NUMBER] від 25.02.2011. Крім того, в даній довідці зазначено, що [PERSON] в 1989 році побудовано будинок відпочинку [ADDRESS] , відносно якого правління не заперечує щодо придбання права власності. Відповідно довідки серія та номер: 44/07.09, виданої 07.10.2018 ОК «Дніпро 2003», [PERSON] є дійсним членом вказаного обслуговуючого кооперативу та є власником нерухомого майна, визначеного Технічним паспортом на будинок відпочинку. Нерухоме майно побудоване до 1991 року та розташоване на земельній ділянці з кадастровим номером 7124986000:04:007:0095 за адресою: [ADDRESS] . Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 28.01.2022 № 299663434, будинок відпочинку загальна площа 92,6 кв. м., літерою 1А-1 за адресою: [ADDRESS] перебуває у приватній власності [PERSON] з 10.09.2019 на підставі технічного паспорту, серія та номер: 362, виданого 17.08.2018 ФОП [PERSON] , свідоцтва серія та номер: [NUMBER] , виданого 17.10.2012 Державним нотаріусом Дмитренко Д.М. та довідки серія та номер: 44/07.09, виданої 07.10.2018 ОК «Дніпро 2003». 09.12.2021 позивач на адресу відповідача надсилав заяви, в яких просив укласти договір (суперфіцій) користування земельною ділянкою кадастровий номер 7124986000:04:007:0095, площею 1,67 га, цільове признання: для будівництва і обслуговування об`єктів рекреаційного призначення, яка розташована за адресою: [ADDRESS] без зміни цільового призначення, а також надати нотаріальну згоду на поділ вказаної ділянки на дві окремі земельні ділянки орієнтовною площею 1,6533 га та 0,0167 га, з метою надання у користування земельної ділянки площею 0,0167 га. Листами від 13.12.2021 № 2187-12-4/1 та № 2187-12-4/1 відповідач відмовив надати нотаріальну згоду на поділ земельної ділянки 7124986000:04:007:0095, площею 1,67 га, цільове признання: для будівництва і обслуговування об`єктів рекреаційного призначення, яка розташована за адресою: [ADDRESS] без зміни цільового призначення на дві окремі земельні ділянки орієнтовною площею 1,6533 га та 0,0167 га, з метою надання у користування земельної ділянки площею 0,0167 га, а також відмовив укладати договір (суперфіцій) користування земельною ділянкою 7124986000:04:007:0095, площею 1,67 га, вказавши, що оскільки копія витягу з Державного реєстру на нерухоме майно про реєстрацію права власності на будинок відпочинку 1А-1 не є достатнім доказом підтвердження права власності, то ставиться під сумнів легітимність оформлення права приватної власності на вказане майно. Крім того, у даний листах позивача додатково повідомлено, що на виконання рішеннями судів 1-ї, апеляційної та касаційної інстанцій у справі № 707/376/14-ц 05.10.2012 ТОВ «Укрспецторг Групп» в особі Черкаської філії провело прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна, а саме: 66 дерев`яно-щитових будиночків, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , які були придбані відповідачами-громадянами, та на підставі яких вони отримали свідоцтва про право власності від 17.10.2012 з окремим номером та серією, що посвідчувались державним нотаріусом Дмитренко Д.М. Серед осіб,які придбали таке майно [PERSON] та його донька - відсутні. Відповідно до наданих позивачем інформаційних довідок №332637327 від 17.05.2023 та № 332636588 від 17.05.2023 Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, у вищезазначених реєстрах наявна інформація стосовно позивача як власника будинку відпочинку літ. 1А-1 з мансардою МС, загальна площею 92.6, кв.м., з яких: коридор - 4,5 кв.м., кухня - 12,7 кв.м., кімната відпочинку - 27,7 кв.м., санвузол - 3,7 кв.м., коридор - 6,1 кв.м., кладова - 2,1 кв.м., кімната відпочинку - 19,4 кв.м., кімната відпочинку - 16,4 кв.м., за адресою [ADDRESS] . Позивач долучив до матеріалів справи технічний паспорт на будинок відпочинку в ОК «Дніпро 2003» за адресою [ADDRESS] , виготовлений 17.08.2018 ФОП [PERSON] , а також технічний паспорт на садовий (дачний) будинок в ОК «Дніпро 2003» за адресою [ADDRESS] , виготовлений 19.03.2020 ФОП [PERSON] . Також, позивачем на підтвердження здійснення будівельних робіт надано: товарні чеки від 29.10.10 № 537, 22.11.2010, 27.11.2010 № 14, 01.12.2010, 05.12.2010, 10.12.2010, 11.12.2010, 19.12.2010 № 120, видаткову накладну від 04.11.2010 № РН-0000549, накладні від 18.11.2010 № 42985, від 06.12.2010 № 7, накладну від 20.08.2015, в якій вказано про придбання будівельних матеріалів. На підставі рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 11.05.2022 у справі № 707/3238/21 та постави Черкаського апеляційного суду від 16.08.2022 у справі 707/3238/21 державним реєстратором Гнатиком А.І. було припинено запис про право власності № 33152136 за [PERSON] на спірний будинок відпочинку. Висновком центральної Колегії Міністерства юстиції України за результатами розгляду скарги [PERSON] від 09.02.2023 за № СК-402-23 рекомендовано скасувати рішення від 22.09.2022 № 64889307, прийняте державним реєстратором Департаменту управління справами та юридичного забезпечення Черкаської міської ради Гнатиком А.М. Наказом Міністерства юстиції України № 1877/5 від 15.05.2023 задоволено скаргу [PERSON] , скасовано рішення від 22.09.2022 № 64889307, прийняте державним реєстратором Департаменту управління справами та юридичного забезпечення Черкаської міської ради Гнатиком А.М. 3.Релевантні джерела права та акти їх застосування Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України передбачено, що способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ч. 1 ст. 316 ЦК України). Відповідно ч.ч. 1-2 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Відповідно ч. 2 ст. 331 ЦК України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). В постанові Верховного Суду від 03.06.2020 по справі № 161/12411/17 вказано, що стаття 392 ЦК України не породжує, а підтверджує наявне в позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності. Оскільки відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен установити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному статті 392 цього Кодексу. Аналіз змісту статті 392 ЦК України у взаємозв`язку зі статтею 328 ЦК України дає підстави для висновку, що особа має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності на підставі статті 392 ЦК України у випадку оспорювання чи невизнання її права іншою особою або у разі втрати документа, який засвідчує право власності. При цьому право на звернення з такими вимогами має саме особа, яка уже є власником майна, набувши його раніше на законних підставах. Отже, умовами задоволення позову про визнання права власності на майно є наявність у позивача доказів на підтвердження в судовому порядку факту приналежності йому спірного майна на праві власності. Такими доказами можуть бути правовстановлюючі документи, а також будь-які інші докази, що підтверджують приналежність позивачеві спірного майна. Тобто метою подання такого позову згідно статті 392 ЦК України є усунення невизначеності у суб`єктивному праві, належному особі, а також створення сприятливих умов для здійснення суб`єктивного права особою. У пунктах 106-107 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.12.2019 в справі № 522/1029/18 (провадження № 14-270цс19) зазначено, що відповідно до статті 392 ЦК України особа має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності: якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами (за умови, що позивач не перебуває з цими особами у зобов`язальних відносинах, оскільки права осіб, які перебувають у зобов`язальних відносинах, повинні захищатися за допомогою відповідних норм інституту зобов`язального права); у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Передумовою для застосування статті 392 ЦК України є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права. Згідно ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації. Пунктом 1 частини 1 статті 1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в чинній редакції так і редакції на час прийняття рішення про державну реєстрацію) визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Пунктом 1 частини 1 статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції чинній на момент прийняття рішення про державну реєстрацію прав) передбачено, що державній реєстрації прав підлягають: права власності. Пунктом 1 частини 3 статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в чинній редакції так і редакції на час прийняття рішення про державну реєстрацію прав) передбачено, що державний реєстратор: встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями. Згідно з пунктами 4, 5 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції чинній на час прийняття рішення про державну реєстрацію прав) у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження; наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями. Частиною 1 статті 11 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав. 4.Оцінка доказів та аргументів сторін Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у ній докази на підставі свого внутрішнього переконання та за критеріями їх належності, допустимості і достовірності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне. Судом встановлено, що спір між сторонами виник на підставі того, що відповідач листами від 13.12.2021 за № 2187-12-4/1 та № 2187-12-4/1 відмовив у наданні згоди на поділ земельної ділянки та в укладенні договору користування земельною ділянкою площею 0,0167 га., зазначивши підставою відмови втрату оригінала свідоцтва про право власності та те, що відомості із державного реєстру права власності на нерухоме майно не є достатнім підтвердженням права власності. Також як підставу відмови, відповідач вказав, те що рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 07.05.2014 у справі № 707/376/14 прилюдні торги, проведені 05.10.2012 на підставі договору № 24-0100/12 від 18.09.2012 про надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, визнані недійсними та скасовані свідоцтва від 17.10.2012, якими посвідчено право власності на майно, що знаходиться по [ADDRESS] за громадянами, які приймали участь у торгах. Разом з тим, позивачем в ході судового розгляду надано докази того, що він є законним власником нерухомого майна відпочинку літ. 1А-1 з мансардою МС, загальною площею 92.6, кв.м., за адресою: [ADDRESS] , а саме: технічний паспорт № [NUMBER] виданий 17.08.2018 ФОП [PERSON] ; свідоцтво, серія та номер 2-1841 від 17.10.2012, що видане державним нотаріусом Черкаської районної державної нотаріальної контори Дмитренко Д.М.; довідка № 44/07.09 від 07.10.2018, що видана ОК «Дніпро 2003», довідка ОК «Дніпро 2003» від 16.08.2018. Відповідачем не надано доказів, що спірний будинок входив до складу майнового комплексу бази відпочинку вчителів. Також не надано доказів того, що відповідач чи Черкаська міська рада здійснювали будівництво цього будинку. На підставі викладеного, суд доходить висновку, що будинок відпочинку літ. 1А-1 з мансардою МС, загальною площею 92.6, кв.м., за адресою: [ADDRESS] , не перебував у власності відповідача чи Черкаської міської ради та не належав до об`єктів комунального майна.Відповідно, наявність чи відсутність у свідоцтві про право власності від 17.10.2012 № 2-1841, виданого державним нотаріусом Черкаської районної державної нотаріальної контори Дмитренком Д.М., неправдивих відомостей не може порушувати прав відповідача чи територіальної громади. Також, суд бере до уваги те, що відомості про право власності за позивачем на спірний будинок відпочинку внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, наголошуючи, що сама собою державна реєстрація права власності за певною особою не є безспірним підтвердженням наявності в цієї особи права власності, але створює спростовувану презумпцію права власності такої особи. Суд зазначає, що надані позивачем документи для державної реєстрації прав на момент їх подання, надавали можливість встановити набуття позивачем речового прав на спірне нерухоме майно, оскільки суперечностей між заявленим позивачем правом на будинок відпочинку за адресою: [ADDRESS] та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно за цією адресою за Черкаською міською радою чи за відповідачем, реєстратором не було встановлено. Відповідач не довів та не надав доказів, що не дозволяли б державному реєстратору на їх підставі провести державну реєстрацію права власності за позивачем на спірний будинок. Таким чином, на підставі наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що реєстрація права власності за позивачем будинку відпочинку літ. 1А-1 з мансардою МС, загальною площею 92.6, кв.м., за адресою: [ADDRESS] , проведена відповідно до вимогчинного на той час законодавства. Суд зауважує, що в разі якщо відповідач вважає себе власником чи законним користувачем спірного майна, а саме майно таким, що належить до комунальної власності територіальної громади м. Черкаси в собі Черкаської міської ради, то він має право на поновлення та захист своїх прав шляхом пред`явлення віндикаційного позову, з підстав надання для державної реєстрації прав, документів які не дають змоги встановити набуття речових прав на нерухоме майно. Побідні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2023 року у справі № 707/3238/21 (провадження № 61-8796 св 22) за позовом першого заступник керівника Черкаської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Черкаської міської ради і Департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради до [PERSON] про скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності, державної реєстрації права з одночасним припиненням відповідного речового права. Разом з тим, на момент розгляду справи, відсутнє рішення, яке набрало законної сили про витребування від [PERSON] на користь територіальної громади м. Черкаси в собі Черкаської міської ради, спірного будинку. Відповідач також не скористався правом заявити зустрічний позов про витребування майна на підставі статей 387 і 388 ЦК України. Таким чином, суд вважає, що суперечностей між заявленим та зареєстрованим правом на нерухоме майно, будинок відпочинку літ. 1А-1 з мансардою МС, загальною площею 92.6, кв.м., за адресою: [ADDRESS] , за позивачем та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, майновим комплексом будівель за адресою: [ADDRESS] за відповідачем не встановлено судом при розгляді даної справи, оскільки під час розгляду справи, відповідач, згідно вимог статей 77, 78, 79 ЦПК України, не довів та не спростував презумпцію права власності позивача чи незаконність його набуття.Тому, суд встановивши, що відповідач та територіальна громада м. Черкаси в собі Черкаської міської ради не були власниками спірного будинку відпочинку, дійшов висновку про відсутність порушення прав відповідача та територіальної громади, про, що зазначено вище, та вважає, що це є самостійною та достатньою підставою для відхилення доводів відповідача в цій частині. Зважаючи, що між сторонами продовжує існувати спір, відповідач продовжує не визнати за позивачем право власності на нерухоме майно, а саме: будинок відпочинку літ. 1А-1 з мансардою МС, загальною площею 92.6, кв.м., за адресою: [ADDRESS] , що унеможливлює реалізацію позивачем права на користування земельною ділянкою, суд вважає, що продовжує існувати стан в якому залишаються не врегульованим питання між сторонами щодо права власності на нерухоме майно. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача доведені та знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, а тому позов є обґрунтованим та законним, в зв`язку з чим, підлягає задоволенню в повному обсязі. 5.Розподіл судових витрат Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Позивачем при поданні позову понесено судові зі сплати судового збір за подачу позовної заяви у розмірі 2017,00, а також сплачено витрати на правову допомогу у розмірі 20 000,00 грн. Відповідно до ч.1,2ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу надано: договір про надання правничої допомоги №23/2021 від 05 жовтня 2021 року; додаткову угоду № 1 від 27 січня 2022 року до договору про надання правничої допомоги №23/2021 від 05 жовтня 2021 року; рахунок-фактуру №ОК-0000019 від 15 листопада 2022 року; прибутковий касовий ордер №16 від 21 листопада 2022; квитанцію до прибуткового касового ордеру № 19 від 21 листопада 2022; акт № ОК-0000034 від 12 червня 2023 року. У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 по справі №755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) вказано, що при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Суд зазначає, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи. З урахуванням зазначеного та те, суд вважає за можливе, присудити на користь позивача понесені витрати на професійну правничу допомогу по цій справі у сумі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) гривень . Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2017,00 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved