Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-29 00:00:00

[PERSON] , через свого представника-адвоката Глазунова І.Ю., заявила позов до [PERSON] , за яким просила розірвати шлюб між сторонами, визначити місце проживання дітей сторін [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з матір`ю, визнати особистою приватною власністю позивачки автомобіль PEUGOT, модель 206, 2007 року випуску, р.н. [NUMBER] , витребувати цей автомобіль у відповідача. Позов мотивовано тим, що шлюбні відносини між сторонами припинені, сторони проживають окремо, діти залишились з позивачкою, відповідач відмовляється повернути позивачці належне їй праві особистої власті майно. Провадження за позовом відкрите, відповідно до ухвали судді від 02.08.2022 року, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Відповідач правом на подання відзиву не скористався. Ухвалою суду від 26.01.2023 року провадження у справі, в частині майнових вимог, закрите у зв`язку з відмовою позивачки від позову. Цією ж ухвалою замість служби у справах дітей та сімї Святошинської районної у місті Києві державної адміністрації залучено до участі у справі в якості третьої особи службу у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації. Представник позивачки подав заяву, за якою на вимогах позову наполягав, просив розглянути справу без участі сторони позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив. Орган опіки і піклування про позицію щодо спору не повідомив, представника в суд не направив. За таких обставин, з урахуванням того, що у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, суд знаходить за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних доказів. Судом встановлено таке. Сторони перебувають у шлюбі з 17.11.2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. В цьому шлюбі у них народились діти: [PERSON] - [INFO], [PERSON] - [INFO] (див. свідоцтва про народження). За позовною заявою, сторони з вересня 2021 року шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, сторони проживають окремо, діти залишились разом з матір`ю, з початком повномасштабної війни позивачка разом з дітьми проживає за кордоном, відповідач вимагає їх повернення в Україну. За таких обставин, відсутності заперечень відповідача, суд знаходить існування шлюбу формальним та таким, що суперечить інтересам позивачки, а тому він підлягає розірванню на підставі ст.ст. 105, 112 СК України. Суд також вважає за можливе задовольнити вимогу позивачки про проживання дітей разом з нею. Так, з огляду на те, як обґрунтована вказана вимога, суд приходить до висновку, що сторони за взаємною згодою визначили, що діти будуть проживати з матір`ю. На це вказує той факт, що мати з дітьми виїхали за кордон. Позивачка зазначає, що відповідач вимагає повернення дітей в Україну, проте не заявляє, що відповідач бажає щоб діти проживали разом з ним. Відповідач, як це вже вказано вище, позиції щодо спору не висловив. Суд вважає, що фактично між сторонами існує спір про участь батька у вихованні дітей. Тому, суд знаходить за можливе визначити місце проживання дітей разом з матір`ю, відповідно до ст. 160 ч.1 СК України, що за обставин справи, буде відповідати інтересам сторін та їх дітей. Питання про зміну прізвища позивачкою не порушувалось. За наведених рішень, витрати позивачки на розгляд справи, що складаються з судового збору в сумі 1140 грн. має бути відшкодовано їй відповідачем відповідно і на підставі ст. 141 ЦПК України. На підставі вказаних в рішенні норм закону,

Outcome: approved