Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи заявлені вимоги тим, що [INFO] помер його батько - [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить право земельну частку (пай) в землях колишнього КСП «Дружба» с.Рижани Володарсько-Волинського району Житомирської області. Позивач зазначає, що він є єдиним спадкоємцем після смерті батька і фактично прийняв спадщину після померлого [PERSON] 17.12.2021 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу для оформлення спадщини на право на земельну частку (пай), однак отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з тим, що правовстановлюючий документ на спадкове майно - сертифікат на право на земельну частку (пай) виданий після смерті власника майна (спадкодавця), а тому позивач змушений звернутись до суду з даним позовом. Позивач просить суд визнати за ним в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) в землях колективної власності колишнього КСП «Дружба» с. Рижани Житомирського (Володарсько-Волинського) району за рахунок вільних земель резерву на території Хорошівської селищної ради, яке було надано його померлому батьку, [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 01 червня 2023 року відкрито провадження в справі та призначено підготовче судове засідання. У судове засідання позивач не з`явився, до суду направив заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, позов просить задовольнити. Представник відповідача, Хорошівської селищної ради, в судове засідання не з`явився, селищний голова подав до суду заяву про проведення судового засідання за відсутності представника селищної ради, зазначив, що позов визнає. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем; ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 206 цього Кодексу. Відповідно до ст.206 ч.4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити в підготовчому засіданні. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [INFO] помер [PERSON] . Факт родинних відносин позивача з померлим [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Із копії довідки виконкому Хорошівської селищної ради від 22.11.2021 року №1407 слідує, що спадкодавець [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] на день смерті був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] . Із копії довідки виконкому Хорошівської селищної ради від 22.11.2021 року №1408 слідує, що за адресою [ADDRESS] разом із спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , на день його смерті та протягом шести місяців після смерті ніхто не був зареєстрований та не проживав. Згідно пунктів 1, 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (в редакції 2003 року) цей Кодекс набирає чинності з 1 січня 2004 року і застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності. Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7 роз`яснено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини. Таким чином, оскільки спадкодавець [PERSON] помер [INFO] , то судом в цій частині застосовуються положення Цивільного Кодексу УРСР (в редакції 1963 року), які діяли на час смерті спадкодавця. Відповідно до статті 525 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Відповідно до ст. 527 ЦК УРСР 1963 року спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року, визнається, що спадкодавець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Факт прийняття позивачем [PERSON] спадщини після смерті спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] , підтверджується копією довідки довідки виконкому Хорошівської селищної ради від 22.11.2021 року №1409, згідно якої [PERSON] , [INFO] , фактично прийняв спадщину після смерті спадкодавця [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] , шляхом розпорядження особистими речами померлого, обробітку земельної ділянки, дрібного ремонту у будинку. Із копії відповіді приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Толстіхіної Н.Д. від 17.12.2021 року за вих.№1135, наданої на усне звернення [PERSON] , слідує, що нотаріус не має змоги видати останньому свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) КСП «Дружба» с.Рижани Володарсько-Волинського району Житомирської області, у зв`язку з тим, що правовстановлюючий документ на зазначене спадкове майно - сертифікат на право на земельну частку (пай), видано після смерті спадкодавця. Згідно копії сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №0066439 виданого Володарсько-Волинською районною державною адміністрацією 10.02.2000 року та зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №698 слідує, що [PERSON] належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Дружба» розміром 2,84 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Згідно листа завідувача Черняхівської ДНК, який діє в порядку заміщення державного нотаріуса Хорошівської ДНК, від 14.06.2023 року №149/01-16 та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №72822150 від 14.06.2023 року спадкова справа до майна [PERSON] , який помер [INFO] , не заводилась. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Із ст.1220 ЦК України слідує, що часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно зі ст.1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року № 899-IV право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Вищим Спеціалізованим Судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Оскільки спір про визнання права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення є спором про спадкування, належним відповідачем у зазначених спорах є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності - відповідна територіальна громада в особі сільської, селищної ради. З роз`яснень п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що при наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч.ч.1 та 4 ст.25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. З огляду на встановлені обставини та правові положення суд вважає, що цивільна правоздатність [PERSON] припинилася в день його смерті, а саме [INFO] . Видача Володарсько-Волинською районною державною адміністрацією сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №0066439 на ім`я [PERSON] була здійснена лише 10.02.2000 року, тобто після його смерті, коли цивільна правоздатність припинилась. В судовому засіданні встановлено, що позивач, як спадкоємець першої черги за законом прийняв спадщину після померлого [PERSON] , проте не може реалізувати своє право на спадкування права на земельну частку (пай) через обставини, які від нього не залежать, зокрема, через видачу правовстановлюючого документа на земельну частку (пай) після смерті спадкодавця. Відповідно до статті 1 першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенції) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини під майном також розуміються майнові права. Згідно зі ст. 8 Конвенції, кожен має право на повагу до свого приватного та сімейного життя, до свого житла та кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Невчасне оформлення майнових прав за особою й неможливість їх успадкування має розцінюватися як невиправдане втручання в приватну сферу особи, є порушенням її прав, які потребують захисту в судовому порядку, а тому за наявності правовстановлюючого документу на земельну частку (пай) належного спадкодавцю, ефективним способом захисту, який є адекватним змісту порушеного права і не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України), є саме визнання права на спірну земельну частку (пай) за позивачем в порядку спадкування за законом. Як спадкоємець, що прийняв спадщину, позивач має право на оформлення спадкових прав, тому позовні вимоги підлягають до задоволення, порушене право позивача підлягає судовому захисту. Визнання за позивачем права на вказану земельну частку (пай) буде відповідати принципу пропорційності в питанні захисту права розпоряджання позивача, як спадкоємця.

Outcome: approved