Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-03 00:00:00

У березні 2023 року ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернулось до суду із вищезазначеним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] та [PERSON] солідарно заборгованість за кредитним договором № 011/80460/386472 від 19.01.2018 року в розмірі 169593,86 грн. та судові витрати по справі. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 19.01.2018 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є позивач, та [PERSON] було укладено договір № 011/80460/386472 про надання банківських послуг, відповідно до умов якого ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» надало відповідачу грошові кошти у сумі - 150000,00 грн. Також, 19.01.2018 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено договір поруки №011/80460/386472/П, відповідно до умов якого, поручитель зобов`язався відповідати перед кредитором солідарно з позичальником за виконання забезпечених зобов`язань, повернути кредит у розмірі 150 000,00 грн. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надав відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначений умовами кредитного договору, однак відповідач не виконав своєчасно та у повному обсязі свої зобов`язання - не вносив платежі, передбачені умовами кредитного договору, на повернення отриманих коштів, також сплату процентів за користування кредитом, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на дату відступлення права вимоги 28.05.2020 року складає 169 593,86 грн, з них: заборгованість за тілом кредиту - 114 326,33 грн; заборгованість за відсотками - 55 267,53 грн. Білоцерківський міськрайонний суд Київської області своєю ухвалою від 25.04.2023 року відкрив провадження по справі в порядку спрощеного провадження, призначив справу до розгляду. (а.с. 62) Представник позивача ТОВ «ФК «Кредит-капітал» в судове засідання свого представника не направив, подав суду клопотання, в якому просить справу розглядати без участі представника банку, позов підтримує в повному обсязі. (а.с. 67) Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідачі в судове засідання повторно не з`явилися, про день та час судового засідання були повідомлені належним чином, жодних клопотань, відзиву чи заперечень до суду не подали та відповідно до положень ч.6 ст.128 ЦПК України вважається, що відповідачі повідомлені належно про розгляд справи. На підставі ст. 280-282 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд даної справи. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши наявні в справі матеріали, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 19.01.2018 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 011/80460/386472, згідно умов якого кредитор зобов`язується надати позичальнику кредитні кошти в формі невідновлювальної кредитної лінії з лімітом кредитування в сумі 150 000,00 грн, а позичальник зобов`язується використати кредит за цільовим призначенням, повернути кредитору суму кредиту, сплатити проценти за користування кредитом та комісії, а також виконати інші зобов`язання передбачені договором. Кінцевий термін погашення кредиту - 19.01.2020 року або інша дата, визначена відповідно до пункту 5.4. або статті 8 Договору. (п.1.3. кредитного договору) Згідно п. 2.1. кредитного договору протягом всього строку фактичного користування кредитом позичальник зобов`язаний щомісячно сплачувати кредитору проценти, сума яких розраховується на основі фіксованої процентної ставки в розмірі 28 % річних. Розмір процентної ставки може змінюватися в порядку та випадках, передбачених цим договором. (а.с.8-14) Встановлено, що 19.01.2018 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено договір поруки № 011/80460/386472/П, відповідно до умов якого. поручитель зобов`язується відповідати перед кредитором солідарно з позичальником за виконання забезпечених зобов`язань, у тому числі тих, що виникнуть у майбутньому, які випливають з умов кредитного договору. Відповідно до п. 2.1 договору поруки, у випадку повного або часткового невиконання (неналежного виконання) позичальником всіх або окремих забезпечених зобов`язань, поручитель та позичальник відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Згідно п. 2.2. договору поруки поручитель зобов`язується здійснити виконання порушених забезпечених зобов`язань протягом десяти банківських днів з дати отримання вимоги від кредитора та в обсязі, зазначеному в такій вимозі. 28.05.2020 року право вимоги за кредитним договором № 011/80460/386472 від 19.01.2018 року перейшло від АТ «Райффайзен Банк Аваль» до ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" на підставі договору відступлення права вимоги № 114/2-34. (а.с. 34-37) Так, згідно Витягу з реєстру боржників № 114/2-34 від 02.06.2020 року загальна сума заборгованості [PERSON] , становить 169 593,86 грн., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 114 326,33 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 55 267,53 грн. (а.с. 38) Досудова вимога ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» від 06.10.2022 на адресу [PERSON] була направлена згідно списку згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих від 06.10.2022 (а.с.41-42,43-46) Досудова вимога ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» від 07.03.2023 на адресу [PERSON] була направлена згідно списку згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих (а.с.47-48,49-50) Із вказаних вимог про погашення заборгованості за кредитним договором вбачається, що вони були проігноровані, оскільки сума заборгованості не була погашена станом на день звернення позивачем з позовом до суду. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом частини 2 статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Виходячи з положень частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник який прострочив виконання зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів на встановлений договором або законом. За приписами ст. ст. 627, 628, 629 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно з п. 1, 2 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За правилом статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд вважає встановленим та доведеним, що ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] , діючи вільно, на власний розсуд, уклали кредитний договір, оформлений письмовим документом і підписаний сторонами, а [PERSON] уклала договір поруки. Суд враховує, що правомірність укладеного між сторонами кредитного договору, як правочину, у встановленому законом судовому порядку не спростована, в тому числі в межах розгляду даної справи, договір є чинним і обов`язковим для виконання, при цьому банк надав [PERSON] кредитні кошти на поповнення обігових коштів та ведення поточної фінансової господарської діяльності, які повинен був повертати кредитору згідно обумовлених договором умов. Як встановлено судом, позичальник порушив умови укладеного кредитного договору, оскільки належним чином не виконував зобов`язання щодо сплати в рахунок повернення кредиту щомісячних платежів, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, стягнення якої, на переконання суду, позивач має право вимагати в судовому порядку. Щодо розміру заборгованості, суд бере до уваги наданий позивачем розрахунок боргу, який є повним, чітким, узгоджується з умовами кредитного договору, графіком платежів та відповідачами не спростований в межах розгляду даної справи, тому суд вважає його належним та допустимим доказом і бере до уваги при постановленні цього рішення. Враховуючи, що відповідач [PERSON] узяті на себе зобов`язання за укладеним з банком кредитним договором щодо повернення отриманих коштів не виконував, а відповідач [PERSON] не виконувала взяті на себе зобов`язання за укладеним з банком договором поруки, суд дійшов висновку про необхідність солідарного стягнення з відповідачів заборгованості, яка станом на 28.05.2020 року становить 169 593,86 грн., в тому числі: 114 326,33 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 55 267,53 грн. - заборгованість за відсотками. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача судові витрати по справі, які складаються з судового збору в сумі 2684, 00 грн.

Outcome: approved