Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-10 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач 09.11.2021 звернувся до Шевченківського районного суду Харківської області із вищезазначеним позовом. В обгрунтування позовних вимог вказує, що 29.09.2008 між позивачем та відповідачем укладено два договори оренди земельної ділянки, строком на 25 років, призначення для ведення товарного с/г виробництва. 02.03.2020 позивач направив відповідачу проект Договору про внесення змін до договору оренди щодо збільшення розміру орендної плати та визначення порядку її сплати, шляхом здійснення грошового поштового переказу на поштову адресу позивача. Даний проект Договору відповідачем погоджено не було. Натомість 14.08.2020 відповідач направив лист, де вказав, що проект не відповідає встановленій формі та запропонував отримати орендну плату в один із вказаних у ньому способів. Позивач вважає, що умови договору оренди по сплаті орендної плати відповідачем систематично не виконуються, починаючи з 4 кварталу 2018 року відповідач не сплачує орендну плату. Станом на день подачі позову борг по сплаті орендної плати, з урахуванням інфляційних та 3% річних, за 2017 рік становить 21\~476,68 грн, за 2018 рік 19\~496,68 грн, за 2019 рік 18\~500,16 грн. У зв`язку із систематичною несплатою орендної плати, просить розірвати договори оренди земельних ділянок та стягнути заборгованість по сплаті орендної плати. Також діями відповідача завдано моральну шкоду, яку позивачка оцінює в 10\~000 грн та просить стягнути на її користь. 12.11.2020 ухвалою судді Шевченківського районного суду Харківської області позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. 19.11.2020 ухвалою судді Шевченківського районного суду Харківської області відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження. 08.02.2021 відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому позов не визнає у повному обсязі. Вказує, що з урахуванням індексу інфляції до виплати позивачці за дві земельні ділянки за 2017-2019 роки орендна плата складає 26\~327,94 грн. За 2017 рік за дві земельні ділянки підлягало до сплати 8776 грн, фактично виплачено 14\~620 грн, що підтверджується касовим ордером від 18.01.2018. У 2018 році земельну ділянку площею 5,3195 га СГ «Колос» не використовувала, оскільки така ділянка була зайнята власницею та самовільно засіяна кукурудзою, що підтверджується актом. За іншу земельну ділянку орендна плата в сумі 6819,88 відправлена [PERSON] поштовим переказом 14.06.2019, проте зазначена сума була повернута у касу підприємства у зв`язку з неотриманням адресатом. За 2019 рік орендна плата позивачкою не отримана, але направлено їй лист з проханням з`явитися особисто для отримання коштів. Також вказує, що відсутня з боку відповідача систематичність несплати орендної плати, тому відсутні підстави для розірвання договорів оренди. Крім того відсутні правові підстави для стягнення інфляційних втрат та 3 % річних, оскільки виплати по орендній платі здійснювалися в повному обсязі. Також вказує, що орендна плата за 2019 рік перерахована позивачці у лютому 2021 року, тоді як нею був наданий номер карткового рахунка. Просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. 08.02.2021 ухвалою судді Шевченківського районного суду Харківської області закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду. 05.03.2021 представником позивача подано відповідь на відзив, в якому вказує, що позивач будь-яких перешкод у користуванні земельними ділянками не чинить та не чинила, що підтверджується нарахуванням орендної плати за 2018 рік. Також у відзиві відповідач визнає існування заборгованості за 2019 рік та вважає її одиничною. Також вказує, що після подачі позовної заяви, а саме 05.02.2021 відповідач сплатив заборгованість по орендній платі за 2017-2019 роки, з врахуванням цього просить позовні вимоги задовольнити в частині розірвання договорів оренди, стягнення інфляційних втрат та моральної шкоди. Відповідно до розпорядження голови Верховного Суду В.Князєва від 14.03.2022, враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ Шевченківського районного суду Харківської області на Диканський районний суд Полтавської області. \~ \~ \~ \~Згідно супровідного листа, справи з Шевченківського районного суду Харківської області надійшли до Диканського районного суду Полтавської області 23.03.2023 \~ \~ \~ \~23.03.2023 відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи, головуючим суддею визначено суддю Петренко Л.Є. \~ \~ \~ \~28.03.2023 справу прийнято до провадження та призначено до судового розгляду. \~ \~ \~ \~Представник позивача Брек Л.О. в судовому засіданні, в режимі відеоконференції, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, вказала, що між позивачем та відповідачем у 2008 році укладено два договори оренди земельної ділянки. На протязі всього періоду дії договорів оренди відповідач постійно затримував виплату орендної плати. Станом на дату подачі позову до суду існувала заборгованість по сплаті орендної плати за 2017-2019 роки. Проте вже після подачі позову, 05.02.2021 відповідач виплатив всю заборгованість по орендній платі, що підтверджує систематичність порушення зобов`язань відповідача по договорам оренди. Крім того, орендна плата за 2021-2023 роки позивачем взагалі не отримана, оскільки в період окупації, голова СГ «Колос» весь врожай продала окупантам, а коштів орендодавцям не заплатила. Тому, з урахуванням виплати боргу по орендній платі, просить розірвати договори оренди, стягнути з відповідача моральну шкоду та сплачений судовий збір. \~ \~ \~ \~Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась. \~ \~ \~ \~Представник відповідача СГ «Колос» в судове засідання не з`явився, хоча про день та час судового розгляду був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення судової повістки. \~ \~ \~ \~Також відповідач був повідомлений про судовий розгляд, шляхом опублікування оголошення на сайті Судової влади. \~ \~ \~ \~Заяв чи будь-яких клопотань представник відповідача суду не направив. \~ \~ \~ \~Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, [PERSON] належить право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 6325785900:02:000:0137, площею 5,3195 га, для ведення товарного с/г виробництва, розташована на території Семенівської сільської ради Шевченківського району Харківської області (а.с.23). Також позивачці на праві власності належить земельна ділянка з кадастровим номером 6325785900:01:000:0037, площею 5,3195 га, для ведення товарного с/г виробництва, розташована на території Семенівської сільської ради Шевченківського району Харківської області (а.с. 24). 29.09.2008 між [PERSON] та селянським господарством «Колос» (надалі СГ «Колос») укладено два договори оренди вказаних земельних ділянок. Договори зареєстровані в книзі записів державної реєстрації договорі оренди землі в Шевченківському відділу земельних ресурсів, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 15 грудня 2008 року (а.с.8-15). Згідно по п.4 договорів нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 56 589грн. Відповідно до п.п.8-10 договорів орендна плата вноситься орендарем у розмірі 3% від грошової оцінки земельної ділянки , що становить 1 697,67грн. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексу інфляції. Пунктом 10 визначено, що орендна плата здійснюється у термін до 01 квітня слідуючого за звітним роком грошима, або послугами, або у натуральному вигляді сільськгосппродукцією за комерційними цінами, що склалися в регіоні на момент видачі орендної плати. Передача та прийняття земельної ділянки відбулась згідно акту - прийому передачі земельних ділянок від 29 вересня 2008 року . 20.02.2020 позивач звернулась до відповідача з листом про намір внести уточнення в Договір оренди землі та додала проект договору про внесення змін (а.с.16-18) З даного проекту вбачається, що позивач, крім іншого, вказує спосіб отримання орендної плати, через надсилання поштовим переказом на поштове відділення № 144 в м.Харків. Листом на ім`я [PERSON] відповідач вказав, що наданий проект договору не відповідає вимогам законодавства, а тому задоволенню не підлягає (а.с.25-26). В подальшому відповідачем направлено лист на ім`я позивачки від 14.08.2020, в якому запрошує [PERSON] з`явитися в бухгалтерію господарства для отримання орендної плати або надіслати лист з адресою на яку буде зручно отримати таку плату, або надіслати заяву з реквізитами карткового рахунка (а.с.27) Як зазначає відповідач у відзиві на позовну заяву, з його боку порушень по сплаті орендної плати за 2017 рік не було, оскільки за 2017 рік ним було сплачено позивачу 14620 грн., в той час як до сплати підлягало, на їх думку, 8776 грн. У 2018 році земельну ділянку площею 5,3195 га СГ «Колос» не використовувала, оскільки така ділянка була зайнята власницею та самовільно засіяна кукурудзою, що підтверджується актом. За іншу земельну ділянку орендна плата в сумі 6819,88 відправлена [PERSON] поштовим переказом 14.06.2019, проте зазначена сума була повернута у касу підприємства у зв`язку з неотриманням адресатом. За 2019 рік орендна плата позивачкою не отримана, але направлено їй лист з проханням з`явитися особисто для отримання коштів. Вважає, що підприємством належним чином виконуються умови договору оренди, оскільки ними були прийняті всі заходи стосовно вчасного нарахування та отримання орендодавцем орендної плати, проте, позивач свідомо відмовлявся від її отримання, не з`являється до господарства, не отримував кошти в рахунок орендної плати направлені поштовим переказом, не відповідав на неодноразові листи з проханням та вимогою отримати орендну плату. Так, на підтвердження сплати позивачеві орендної плати за 2017 2019 роки включно, відповідачем надано суду: видатковий касовий ордер від 18 січня 2018 року на суму 25619,98 грн.; квитанції про поштовий переказ на суму 25619,98 грн.; видатковий касовий ордер від 14 червня 2019 року на суму 6819,88 грн.; квитанція про поштовий переказ на суму вказану суму; прибутковий касовий ордер №19 від 31 липня 2019 року на суму 6765,75 грн.; платіжне доручення на суму 18\~000 грн. за орендну плату за 2019 рік; платіжне доручення на суму 17945,90 грн. за орендну плату за 2018 рік (а.с.84-95). Разом з тим, суд не приймає до уваги поданий відповідачем відзив, оскільки такий направлений до суду з порушенням строків, визначених судом в ухвалі про відкриття провадження, а саме поданий через 2 місяці. При цьому клопотання про поновлення пропущеного строку відповідачем не подано. В судовому засіданні представник позивача наголошувала, що відповідач все ж таки порушує умови договорів про оренду в частині виплати орендної плати, посилаючись на п. 10 Договору оренди землі, де зазначено, що оренда плата здійснюється до 01 квітня слідуючого за звітним роком, тобто з 1 січня по 31 березня. Однак виплати орендної плати за 2018 та 2019 роки позивач отримала тільки 05.02.2021, що свідчить про систематичне порушення зобов`язань. Також зазначила ,що це не перше порушення відповідачем умов договору. Така ж ситуація склалась у 2016-2017 роках , орендна плату була отримана лише в 2018 році. Одже вважає, що прострочення відповідачем сплати орендної плати є систематичним і не спростовується відповідачем. Позичав ніяким чином не висловлював та не скоював дій щодо не отримання орендної плати. Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом, Цивільним кодексом України, а також законами України, зокрема Законом України «Про оренду землі», іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також конкретним договором оренди землі. Земельний кодекс України визначає основні засади регулювання земельних відносин, зокрема, порядок передачі земельних ділянок в оренду (стаття 124). Проте, саме Законом України «Про оренду землі» врегульовано відносини, що виникають між власником земельної ділянки та іншими особами в зв`язку із передачею її у користування та володіння, в тому числі конкретизовано та деталізовано особливості та порядок укладення договору оренди землі, його істотні умови, основні права та обов`язки його сторін, порядок зміни, припинення та поновлення такого договору. Згідно положень ст.1, 3, 13 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Об`єктами оренди є земельні ділянки, що перебувають у власності громадян, юридичних осіб, комунальній або державній власності. Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до положень ст.ст.14, 15 вказаного Закону (в редакції, яка діяла на час укладання договору оренди землі) договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Істотними умовами договору оренди землі в тому числі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Статтями 21, 22 Закону «Про оренду землі» передбачено, що\~орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати (стаття 24 Закону України "Про оренду землі"). Відповідно до положень ст. 25 вказаного Закону\~орендар земельної ділянки поміж іншого зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку. Що стосується позовних вимог про стягнення заборгованості по орендній платі за 2017-2019 роки, інфляційних збитків та моральної шкоди, суд вказує наступне. При звернені до суду позивачем заявлені вимоги про стягнення заборгованості по орендній платі за 2017-2019 в загальній сумі 55996,84 грн. В судовому засіданні представник позивача підтвердила, що 05.02.2021 відповідачем на картковий рахунок позивача заборгованість перерахована. Претензій по заборгованості по орендній платі та стягненні з відповідача інфляційних втрат та 3% річних не має. Проте просить стягнути з відповідача завдану моральну шкоду, яка полягає у завданні душевних страждань та залучення зусиль для відновлення своїх прав. Враховуючи, що позивачка отримала від відповідача заборгованість по орендній платі за 2017-2019 роки, суд вважає, що вимоги щодо стягнення заборгованості за сплату орендної плати задоволенню не підлягають. Позовні вимоги про стягнення моральної шкоди в розмірі 10\~000 грн задоволенню не підлягають, оскільки у зобов`язальних правовідносинах моральна шкода стягується за правилами ст. 611 ЦК України, згідно якої моральна шкода за невиконання однією із сторін зобов`язання підлягає стягненню у випадку, якщо це обумовлено договором або про це міститься пряма вказівка в законі, що регулює вказані правовідносини. Аналогічний висновок викладений в постанові Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №692/1276/14-ц. Проте, відшкодування моральної шкоди ні Договором оренди, укладеним між сторонами, ні законом, що регулює відносини оренди землі, не передбачено. Тому, вимоги позивача в цій частині є безпідставними і задоволенню не підлягають. Щодо позовних вимог про розірвання договорів оренди землі, суд зазначає наступне. Статтею 651 ЦК України передбачено зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Згідно ч.1 ст.32 Закону\~«Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених\~статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної (два та більше випадків) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки, що також є істотним порушенням умов договору, оскільки позбавляє позивача можливості отримати гарантовані договором кошти за те, що його земельну ділянку використовує інша особа. Як вбачається з матеріалів справи, позивачу орендна плата за дві земельні ділянки за період 2018-2019 роки, тобто за два роки поспіль, виплачувалась не вчасно, що свідчить про систематичність несплати орендної плати та порушення п.26 Договору оренди землі. Така заборгованість була виплачена позивачу тільки 05.02.2021, тобто вже після подачі позову до суду. Крім того, відповідачем і раніше допускалось прострочення внесення орендної плати, що підтверджується розпискою позивачки про отримання орендної плати за 2008-2015 роки лише 02.02.2016 (а.с.90). Заперечення відповідача щодо того, що він фактично не сплачував орендну плату за договором оренди землі у 2018-2019 роки, посилаючись на невиконання позивачем обов`язку, щодо отримання орендної плати, суд вважає необгрунтованим, оскільки матеріали справи не підтверджено умисне ухилення позивача від отримання орендної плати, а також про вчинення будь-яких дій з боку відповідача, для належного виконання ним обов`язку щодо сплати орендної плати за Договорами оренди землі. Частиною 1 та пунктом 4 частини 2 статті 532 ЦК України передбачено, що місце виконання зобов`язання встановлюється у договорі. Якщо місце виконання зобов`язання не встановлено у договорі, виконання провадиться за грошовим зобов`язанням - за місцем проживання кредитора, а якщо кредитором є юридична особа, - за її місцезнаходженням на момент виникнення зобов`язання. Якщо кредитор на момент виконання зобов`язання змінив місце проживання (місцезнаходження) і сповістив про це боржника, зобов`язання виконується за новим місцем проживання (місцезнаходженням) кредитора з віднесенням на кредитора всіх витрат, пов`язаних із зміною місця виконання. Оскільки сторонами не узгоджено місце виконання договору оренди, тому місцем виконання договору є місце проживання орендодавця. Відповідно до договору оренди, місце проживання орендодавця [PERSON] є [ADDRESS] . Разом з тим в матеріалах справи є заява [PERSON] на ім`я голови СГ «Колос» від 02.02.2016 з проханням перераховувати орендну плату на картковий рахунок (а.с.91). Як свідчать матеріали справи відповідачем здійснювалися грошові переказ через засоби поштового зв`язку УДППЗ «Укрпошта». Як вбачається з\~видаткового касового ордеру від 14 червня 2019 року\~та квитанції УДППЗ «Укрпошта» відповідачем здійснено грошовий переказ в розмірі\~6819,88 грн.\~на ім`я [PERSON] на відділення пошти в м.Харків. Згідно\~прибуткового касового ордеру № 19 від 31 липня 2019 року сума 6819,88 грн. (за вирахування вартості послуг) була повернута відправнику (а.с.86,87). Між тим, вказана відповідачем адреса для перерахування\~УДППЗ\~«Укрпошта» заборгованості з орендної плати є неповною. За якою саме адресою був направлений переказ та за який період здійснюється оплата, матеріали справи не містять. Також, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що позивач відмовився від отримання поштового грошового переказу. За таких обставин підстав вважати, що [PERSON] навмисно ухилялася від отримання орендної плати не має. Також відсутні підтвердження про сплату орендної плати позивачу на картковий рахунок, згідно її заяви від 02.02.2016. З приводу листів відповідача з проханням прибути до підприємства з метою отримання орендної плати, то будь-яких домовленостей щодо отримання позивачем орендної плати за місцем знаходження підприємства умови договору не місять. Згідно п.1, 2 ч.1 та ч.2 ст.537 ЦК України боржник має право виконати свій обов`язок шляхом внесення належних з нього кредиторові грошей або цінних паперів у депозит нотаріуса, нотаріальної контори або на рахунок ескроу в разі\~:\~відсутності кредитора або уповноваженої ним особи у місці виконання зобов`язання;\~ухилення кредитора або уповноваженої ним особи від прийняття виконання або в разі іншого прострочення з їхнього боку. Нотаріус повідомляє кредитора у порядку, встановленому законом, про внесення боргу у депозит. Вважаючи, що орендодавець (позивач по справі) ухиляється від отримання орендної плати, або останній відсутній у місці виконання (в даному випадку за місцем проживання орендодавця), орендар (відповідач по справі) не був позбавлений можливості внести грошові кошти (перерахувати орендну плату) на депозит нотаріуса. Отже, матеріали справи свідчать, що відповідачем не вчасно виплачена позивачу орендна плата за 2018 та 2019 роки, тобто з порушенням строків встановлених у договорах оренди, а саме така виплачена 05.02.2021, хоча повинна була бути сплачена до 01.04.2019 та до 01.04.2020 відповідно, що є істотним порушенням умов Договору. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18) зроблено висновок, що підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 293/1011/16-ц (провадження № 61-29970сво18) зроблено висновок, що «тлумачення пункту д) частини першої статті 141 ЗК України, частини другої статті 651 ЦК України свідчить, що «несплата орендної плати» охоплює випадки як невиплати орендної плати у цілому, так і її виплата у розмірі меншому, ніж визначеному договором (без урахування індексації, індексу інфляції тощо)». У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі № 318/433/18 міститься висновок, що неналежне виконання умов договорів також є порушенням умов договорів оренди, яке дає право орендодавцям вимагати розірвання таких договорів, незважаючи на те чи виплачена у подальшому заборгованість по договору. Оскільки аргументи відповідача про те, що ним виконувались умови договору оренди землі щодо своєчасного і повного внесення орендної плати за 2018 2019 роки не знайшли свого підтвердження, що свідчить про істотне порушення відповідачем умов договору, суд дійшов висновку про наявність підстав для розірвання договорів оренди, укладених 29.09.2008 між [PERSON] та СГ «Колос». Що стосується розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. За правилами ч.1\~ст. 141 ЦПК України судовій збір стягується пропорційно розміру задоволених вимог. При подачі позову позивачем сплачено судовий збір в таких розмірах: 840,80 грн, 840,80 грн, 1681,60 грн та 1681,60 грн. Враховуючи, що позовні вимоги судом задоволені частково, а саме в частині розірвання договорів оренди, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за позовні вимоги про розірвання договорів оренди, а саме в розмірах 1681,60 грн та 1681,60 грн.

Outcome: partial