Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-28 00:00:00

Ухвалою судді від 12.05.2023 року справа було прийнята до свого провадження на підставі ухвали Фрунзенського районного суду м. Харкова від 23.03.2023 року, яка набула чинності (а.с.22-23) про зміну підсудності справи, відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін, наданий час для подання заяв по суті спору до першого судового засідання (а.с.33). В обгрунтування позовної заяви було зазначено, що відповідачка у порушення підзаконного нормативно-правового акту Кабінету Міністрів України №632, прийнятого 22.07.2020 року, який набрав чинності 24.07.2020 року, та який застосовується з 01.07.2020 року «Деякі питання виплати державної соціальної допомоги» отримала державну соціальну допомогу одиноким матерям на дитини за липень 2020 року без належної правової підстави, а саме без подання нової заяви та декларації про свої доходи, враховуючи, що строк призначення такої допомоги для відповідачки сплинув 30.06.2020 року. У зв`язку з чим відповідачка отримала соціальну допомогу у розмірі 1779,00 грн. не правомірно без достатньо правової підстави, повертати вказані кошти державі в особі позивача не бажає, а тому позивач змушений звернутися до суду із відповідною позовною заявою. 23.05.2023 року до суду засобами поштового зв`язку надійшла заява представника позивача за посадою Стрєльцової Р.Г. про розгляд справи за відсутності представника позивача (а.с.39-40). 01.06.2023 року до суду надійшла заява відповідачки по справі про розгляд справи за її відсутності, однак за участі її представника адвоката Вовнянко Сергія Івановича разом із відзивом на позовну заяву та документами на підтвердження повноважень представника відповідача та доказом направлення відзиву позивачеві по справі. У відзиві було зазначено відсутність підстав у позивача вимагати від відповідачки повернення вказаної суми, оскільки вона була нарахована позивачем відповідно до законодавства, яке діяло на час такого нарахування у липні 2020 року, вказана дія не була пов`язана з недобросовісністю відповідачки або наявністю рахункової помилки позивача (а.с.41-49). Перед судовим засіданням 12.06.2023 року від представника відповідача адвоката Вовнянко С.І. надійшла заява про підтримку відзиву відповідачки, необхідності відмови у задоволенні позовних вимог через їх безпідставність та з проханням долучити до матеріалів справи поштове повідомлення про отримання позивачем відзиву 02.06.2023 року, направленого позивачкою 31.05.2023 року (а.с.50-51). Ухвалою суду від 12.06.2023 року розгляд справи був відкладений через не закінчення строків для подання стороною позивача та стороною відповідача заяв по суті позову, визначених діючим процесуальним законодавством (а.с.52). У судове засідання сторони та їх представники не прибули, про день, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином (а.с.56-58), враховуючи наявність їх заяв про розгляду справи без їх участі, справа за загальним правилом може бути розглянута по суті, оскільки судом встановлюється наявність по справі лише двох заяв по суті позову: позовної заяви та відзиву. Через неявку усіх учасників процесу фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом не здійснюється у порядку ч.2 ст.247 ЦПК України. [PERSON] на підставі її заяви від 13.01.2020 року за місцем проживання на час призначення у Немишлянському районі м. Харкова була призначена державна соціальна допомога на дитину як одинокій матері (а.с.5-6). Разом із заявою відповідачка надала позивачу декларацію про доходи та майновий стан (а.с.7). Позивач рішенням від 19.01.2020 року призначив [PERSON] державну соціальну допомогу на дитину як одинокій матері у розмірі 1779,00 грн. на період з 01.01.2020 року до 30.06.2020 року (а.с.8). Кабінетом Міністрів України 22.07.2020 року було прийнято постанову №632 «Деякі питання виплати державної соціальної допомоги», яка набрала чинності 24.07.2020 року, та яка застосовується з 01.07.2020 року, відповідно до якої для тих отримувачів державної соціальної допомоги, строк призначення відповідного виду державної соціальної допомоги закінчився до 30.06.2020 року включно, що мало місце у випадку відповідачки, необхідно для продовження її виплати з 01.07.2020 року подати нову заяву на отримання відповідного виду державної соціальної допомоги та декларацію про свої доходи. Відповідачка вказані вимоги підзаконного нормативно-правового акту не виконала, а позивач нарахував їй відповідний вид державної соціальної допомоги за липень 2020 року, який відповідачка не повернула та не бажає повертати, на зважаючи на звернення до неї позивача в адміністративному порядку (а.с.10). Вирішуючи вказаний спір, суд зазначає, що виплата відповідачки була пов`язана з діями Кабінету Міністрів України, який прийняв відповідний нормативно-правовий акт із його застосування за попередній період, що і стало підставою для нарахування та виплати [PERSON] відповідного виду державної соціальної допомоги за липень 2020 року, що, по-перше, було зроблено самим позивачем, відповідно до законодавства, яке діяло раніше та не передбачало будь-яких змін для отримувача на час її нарахування та виплати у липні 2020 року, а, по-друге, така вимога пов`язана зі звуженням соціальних прав відповідачки без її умисних або за необережних дій або наявності рахункової помилки для нарахуванні допомоги у вказаний період. Таким чином, вимоги позивача не грунтуються на нормах законодавчих актів саме на час нарахування та призначення допомоги відповідачки, а тому у їх задоволенні потрібно відмовити за безпідставністю. Відповідно до норм ст.1212 Цивільного кодексу України ссоба, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно; особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала; положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Згідно з п.1 ч.1 ст.1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Судові витрати у вигляді сплаченого при зверненні до суду судового збору у розмірі 2684,00 грн. слід віднести на рахунок позивача. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed