Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-11 00:00:00

Адвокат Візінська\~Г.В.\~звернулася до\~суду з\~позовомв інтересах [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] та просить:\~встановити факт\~родинних відносин\~між позивачкою\~та [PERSON] ,\~яка померла\~ [INFO] ,\~як племінницею\~та тіткою; визнати за позивачкою право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог представник позивачки покликається на те, що [INFO] померла тітка позивачки [PERSON] . Після її смерті залишилось майно, зокрема, житловий будинок, який розташований по [ADDRESS] . [PERSON] заповіту не вчиняла, спадкоємцем п`ятої черги за законом є її племінниця позивачка [PERSON] . Після смерті тітки позивачка звернулася до приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Яшана Р.Р. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у зв?язку з тим, що документи, які підтверджують право власності на житловий будинок по [ADDRESS] , видані на ім?я спадкодавця [PERSON] , як голові колгоспного двору, що позбавляє його можливості визначити її частку в житловому будинку. Крім того, позивачкою не надано свідоцтво про народження [PERSON] , що не дає можливості встановити родинні відносини між позивакою та спадкодавцем, як між племінницею та тіткою. З метою отримання витягу про народження [PERSON] позивачка звернулася до органу реєстрації актів цивільного стану, однак їй було відмовлено у видачі даного документу у зв?язку з його відсутністю. [PERSON] одруженою не була, дітей не мала. Позивачка здійснювала її поховання за власні кошти. Встановлення факту родинних відносин між позивачкою та померлою [PERSON] , як племінницею та тіткою, потрібне позивачці для подальшого оформлення спадкових прав. Крім того, [PERSON] була головою колгоспного двору, у приватній власності якого був жилий будинок по [ADDRESS] . За вказаним домогосподарством закріплена земельна ділянка загальною площею 0,32 га. Станом на 15.04.1991 (момент припинення колгоспного двору) у даному господарстві проживала і була зареєстрована [PERSON] , [INFO] , одна. Отже, господарство по [ADDRESS] в цілому належало [PERSON] на праві приватної власності. Ринкова вартість даного житлового будинку становить 79 381 грн. Провадження у даній справі відкрито 16.03.2023, справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 25.05.2023 закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду по суті. Ухвалою суду від 26.06.2023 задоволено клопотання представника позивачки про виклик у судове засідання свідків: [PERSON] та [PERSON] . У судовому засіданні 26.06.2023 представник позивачки підтримала позовні вимоги з наведених у позові підстав, позов просила задовольнити. 04.07.2023 представник позивачки адвокат Візінська Г.В. подала до суду заяву, зазначивши про те, що між нею, як адвокатом, та позивачкою розірвано договір про надання правової допомоги, у зв`язку з чим відсутні підстави для подальшого представництва нею позивачки у даній справі. Від позивачки судом 10.07.2023 отримано заяву про розгляд справи за її відсутності, де зазначено, що заявлені позовні вимоги вона підтримує, позовну заяву просить задовольнити. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, надіслали до суду заяви, які отримано 11.04.2023 та 17.04.2023, про розгляд справи за їх відсутності, де зазначили, що позовні вимоги визнають повністю, не заперечують щодо задоволення позову в повному обсязі. Крім того, в заявах вказали, що позивачка [PERSON] є їх рідною сестрою. Їхніми батьками були [PERSON] , яка померла у 2017 р., та [PERSON] , який помер [INFO] . У батька була рідна сестра [PERSON] , яка померла [INFO] . Їхня сестра [PERSON] проживала з тіткою, здійснювала за нею догляд, організовувала її поховання, оскільки тітка була одинокою, одруженою не була, дітей немала. Дії позивачки та відповідачів не суперечать вимогам\~ст.211 ЦПК України,\~відповідно до\~якої учасник\~справи має\~право заявити\~клопотання про\~розгляд справи\~за його\~відсутності. \~ У судове засідання, призначене на 12.07.2023, учасники справи не з?явилися. Судом взято до уваги їхні заяви про розгляд справи за їх відсутності. Передбачених ч.2\~ст.223\~ЦПК України\~підстав для\~відкладення розгляду\~справи 12.07.2023 судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. У Постанові Верховного Суду від 5 вересня 2022 року у справі №1519/2-5034/11 (провадження № 61-175сво21) зазначено, що згідно з ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. З урахуванням розумності положення ч.5 ст.268 ЦПК України слід розуміти так: у разі ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи суд повинен зазначати датою ухвалення ту дату, на яку було призначено розгляд справи, та вказувати в резолютивній частині дату складення повного судового рішення. Проте в разі зазначення судом датою ухвалення судового рішення дати складення повного судового рішення, внаслідок чого дата судового засідання та дата ухвалення судового рішення не збігатимуться, це не є порушенням прав сторін. Суд, вислухавши представника позивачки, свідків [PERSON] , [PERSON] , дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору, вважає необхідним зазначити таке. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Із копії повторного свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 02.12.2022 Городенківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), вбачається, що дошлюбне прізвище позивачки [PERSON] , [INFO] , - « [PERSON] », актовий запис за № 20 від 14.11.1964. Копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 03 червня 1961 р., стверджується, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , запис за № 79 від 3 червня 1961 р. в книзі записів актів громадянського стану про народження. Із копії відновленого свідоцтва про народження батька позивачки [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] , виданого 28 серпня 1979 р., слідує, що його батьками є [PERSON] та [PERSON] , запис за № 65 від 25 серпня 1979 р. в книзі записів актів про народження. Копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 07 лютого 2022 р. Городенківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), стверджується, що [INFO] у с. Слобідка Коломийського району Івано-Франківської області померла [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 117 від 07 лютого 2022 р. Актовий запис про народження [PERSON] , [INFO] , уродженки с. Слобідка Городенківського району Івано-Франківської області в архіві Городенківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відсутній, перевірка проводилася по поновлених актових записах з 1948 р. по даний час, що стверджується копією повідомлення від 12.04.2023 № 259/31.11.6-18. Із копії повідомлення Державного архіву Івано-Франківської області від 18.04.2023 № В-21 (Ц)/06-06 вбачається, що у метричній книзі реєстрації народжень церкви с. Слобідка Пільна Коломийського повіту (нині с. Слобідка Коломийського (Городенківського) району) актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , уродж. С. Слобідка Пільна за 1925-1927, 1932-1935 роки не виявлено; у вказаній метричній книзі відсутні актові записи про народження за 1928-1931 роки; актові записи про народження за 1933 рік зберігаються по 01.12.1933. Довідкою № 18/67, виданою 17.05.2023 Слобідським старостинським округом Городенківської міської ради згідно записів погосподарської книги № Р-1285/1/55 за 1944-1945 роки госп. № 163 стверджується, що в господарстві проживали: голова двору [PERSON] , 1880 р.н., син [PERSON] , 1924 р.н., дочка [PERSON] , 1913 р.н., дочка [PERSON] , 1933 р.н. Згідно словника власних імен людей жіноче ім?я « [PERSON] » є похідною формою імені « [PERSON] ». Крім того, відповідно до положень сімейного законодавства України прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо батьки мають спільне прізвище, то це прізвище присвоюється і дітям. Складовим елементом імені фізичної особи є по батькові. За загальним правилом, по батькові дитини утворюється від власного імені батька. З наведеного слідує, що [PERSON] , [INFO] (в погосподарській книзі за 1944-1945 роки - [PERSON] , 1933 р.н.), є дочкою [PERSON] та [PERSON] . Свідки [PERSON] та [PERSON] суду пояснили, що були сусідками [PERSON] та знала її з дитинства. Підтвердили, що [PERSON] та [PERSON] є рідними братом і сестрою, а позивачка племінницею померлої [PERSON] . Оскільки померла не мала дітей, її похованням займалася позивачка. Позивачка проживала разом з своєю тіткою [PERSON] по [ADDRESS] без реєстрації місця проживання, вели спільне господарство, здійснювала її поховання, що стверджується довідками № 18/36 від 11.02.2022 та № 18/26 від 03.02.2022, виданими Слобідським старостинським округом Городенківської міської ради. Приймаючи до уваги вищенаведене, показання свідків, суд приходить до переконання, що зібрані по\~справі докази\~та їх\~належна оцінка\~вказують на\~те,\~що [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~яка померла\~ [INFO] ,\~є рідною\~сестрою батька\~позивачки [PERSON] ,\~а отже\~тіткою позивачки\~ [PERSON] , що вказує на наявність підстав для встановлення факту родинних відносин між [PERSON] ,\~ [INFO] , та [PERSON] , яка померла [INFO] , як племінницею та тіткою. Частиною 3 ст.5 Цивільного кодексу України (у редакції 2003 року) визначено, що якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. \~ \~ \~ \~Із копії свідоцтва про право особистої власності на будинковолодіння від 16 серпня 1988 р., виданого виконкомом Городенківської районної Ради народних депутатів на підставі рішення цього ж виконкому № 148 від 10 серпня 1988 р., вбачається, що в цілому будинковолодіння, яке складається з житлового будинку, службових будівель і споруд, розташоване у [ADDRESS] , дійсно належить колгоспному двору, головою якого є [PERSON] . [PERSON] була перейменована на вулицю Січових Стрільців, що стверджується довідкою № 18/52, виданою 03.04.2023 Слобідським старостинським округом Городенківської міської ради. \~ \~ \~ \~Державна реєстрація\~права власності\~на житлові\~будинки,\~споруди у\~період видачі\~вищезгаданого свідоцтва\~про право\~особистої власності\~на будинковолодіння (з\~31.01.1966\~по 19.01.1996) регулювалась підзаконними нормативними актами, зокрема Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, яка затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 р. і втратила чинність від 19.01.1996 на підставі наказу Держитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 р. № 56. Зазначена інструкція передбачала державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання ЦК України та Законом України від 1 липня 2004 р. «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». За змістом ч.1 ст.120, ст.121, ч.1, ч.2 ст.123 ЦК УРСР 1963 року майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності; володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснюється за згодою всіх членів двору; частка члена колгоспного двору в майні двору визначається, зокрема, при виході його з складу двору без утворення нового двору (виділ); розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року № 20, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося. Оскільки право власності на майно колишнього колгоспного двору, а саме житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] набуте до 15 квітня 1991 року, тому спір щодо даного майна вирішується за нормами, що регулювали власність цього двору. Станом на 15.04.1991 у господарстві по [ADDRESS] була зареєстрована та проживала [PERSON] , [INFO] , одна, що стверджується довідкою № 18/144, виданою 05.12.2022 Слобідським старостинським округом Городенківської міської ради на підставі погосподарської книги № 5 за 1991-1995 роки, особовий рахунок № [NUMBER] . З наведеного слідує, що даний житловий будинок\~з господарськими\~будівлями та\~спорудами в\~цілому належить [PERSON] на праві приватної власності. Внаслідок смерті [PERSON] відкрилася спадщина. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1222 ЦК України). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно з ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері (ст. 1262 ЦК України). У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця (ст. 1263 ЦК України). У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (ст. 1264 ЦК України). Відповідно до ст. 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними, визначено ч.1 ст.1267 ЦК України. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Ч.1 ст.1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, визначено ч.2 ст.1220 ЦК України. [PERSON] , [INFO] , на день смерті ( [INFO] ) була зареєстрована одна за адресою: [ADDRESS] , що стверджується довідкою № 18/145, виданою 05.12.2022 Слобідським старостинським округом Городенківської міської ради на підставі погосподарської книги № 3 за 2016-2022 роки, особовий рахунок № [NUMBER] . Позивачка [PERSON] є спадкоємцем п`ятої черги за законом після смерті тітки [PERSON] . Родичів ближчого ступеня споріднення, які б усунули позивачку від права на спадкування, та інших спадкоємців п`ятої черги за законом після смерті [PERSON] судом не встановлено, оскільки рідний брат спадкодавиці батько позивачки [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у с. Вишнівка Снятинського району Івано-Франківської області, актовий запис № 26 від 05 грудня 1995 р., про що свідчить копія повторного свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 07 грудня 2022 р. Городенківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Івано-Франківськ). [PERSON] одруженою не була, дітей не мала, що стверджується довідкою № 18/147, виданою 05.12.2022 Слобідським старостинським округом Городенківської міської ради. Із копії спадкової справи № 41/2022, наданої суду приватним нотаріусом Коломийського РНО Івано-Франківської області Яшаном Р.Р., вбачається, що позивачка, як спадкоємець п`ятої черги за законом, прийняла спадщину після смерті тітки [PERSON] , яка померла [INFO] , оскільки у строк, визначений ч.1 ст.1270 ЦК України, подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини (11.04.2022). Копією Витягу № 68792470 про реєстрацію в Спадковому реєстрі, виданого 11.04.2022 приватним нотаріусом Яшаном Р.Р., підтверджується, що до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи № 69236151 (номер у нотаріуса 41/2021), спадкодавець [PERSON] , дата народження: [INFO] , дата смерті: [INFO] . Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст.1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. До складу спадщини спадкодавця [PERSON] входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] (до набрання чинності постановою Верховної Ради України від 17.07.2020 № 807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів» - Городенківського) району Івано-Франківської області. Підставою звернення позивачки до суду стало те, що постановою приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Яшана Р.Р. від 16.02.2023 № 32/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищезгаданий житловий будинок після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , з посиланням на те, що документи, які підтверджують право власності на спадковий житловий будинок, видані на ім?я спадкодавця [PERSON] , як голові колгоспного двору, що позбавляє нотаріуса можливості визначити її частку в житловому будинку. Крім того, позивачкою не надано свідоцтво про народження [PERSON] , що не дає можливості встановити родинні відносини між нею та спадкодавцем, як між племінницею та тіткою. З копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , виготовленого 20.12.2022, вбачається, що житловий будинок, господарські будівлі та споруди споруджено в 1955 р. Ринкова вартість даного житлового будинку з господарськими будівлями станом на 28.12.2023 становить 79 381 грн, що стверджується копією звіту про оцінку житлового будинку № 28122022_01071/С, складеного ФОП « [PERSON] ». За господарством по [ADDRESS] закріплена земельна ділянка площею 0,32 га, що стверджується довідкою № 18/146, виданою 05.12.2022 Слобідським старостинським округом Городенківської міської ради на підставі погосподарських книг за 2001-2005, 2006-2010, 2011-2015 роки. З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 331482126, сформованої 08.05.2023, вбачається, що відомості про право власності на житловий будинок [ADDRESS] відсутні. \~ \~ \~ \~Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. За правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності. Таким чином, ураховуючи, що відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, чи в який передбачений законом спосіб позивач набув права власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту у порядку, передбаченому статтею 392 ЦК України. Тобто, за вказаною нормою права вимога про визнання права власності може бути пред`явлена лише власником спірного майна, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Досліджені судом докази підтверджують, що позивачка [PERSON] , як спадкоємець п?ятої черги за законом після смерті [PERSON] успадкувала та фактично стала власницею житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , однак через те, що спадковий житловий будинок відносився до колгоспного двору і частка померлої у ньому не визначена, немає можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на дане нерухоме майно. Виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінивши зібрані у справі докази, правомірність набуття позивачкою права власності на спадковий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] з підстав та в обсязі, наведеному в мотивувальній частині рішення. На підставі\~ст.ст.\~120,\~121,\~123,\~563\~ЦК УРСР\~(1963\~р.),\~ст.ст.\~ 316,\~317,\~325,\~328,\~392,\~1216,\~1217,\~1220,\~1222,\~1223,\~1258, 1261-1265, 1267-1270, 1296,\~1297\~ЦК України\~(2003), п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року № 20,

Outcome: approved