Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-02 00:00:00

У березні 2023 року [PERSON] звернулася до Подільського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав щодо доньки - [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 12.04.2008, який рішенням Бобровицького районного суду Чернігівської області від 06 липня 2018 року був розірваний. Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON] , [INFO] .06 липня 2018 року Бобровицьким районним судом Чернігівської області ухвалено рішення у справі № 729/561/18, яким стягнуто із відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму, встановленого законом для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 31.05.2018.У вказаному рішенні встановлено, що донька [PERSON] , [INFO] , проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні, що не заперечується і відповідачем.Починаючи з грудня 2020 року відповідач життям дитини не цікавився, не телефонує, не виявляє бажання спілкуватись із нею та приймати участь у вихованні.Жодних непорозумінь між сторонами не існує, але відсутність інтересу зі сторони відповідача підтверджує небажання останнього приймати участь у вихованні дитини, чим фактично порушуються права дитини.Після початку агресії російської федерації проти України, відповідач жодним чином не цікавився, не піклувався та навіть не намагався вчинити дії, пов`язані з евакуацією з міста Києва, де проживає позивачка з дитиною, у зв`язку із загрозою його захоплення, що в свою чергу підтверджує байдужість відповідача до дитини, її здоров`я та подальшої долі.До того ж, донька у свій день народження в 2022 році дуже очікувала на привітання від відповідача, однак останнім було проігноровано такий важливий день для дитини. Після вказаних подій у доньки погіршився настрій, а зважаючи на те, що наразі відбувається перехідний період, то для дитячої психіки це не просте випробування, що в підсумку може відобразитися негативно на її психіці внаслідок такої бездіяльності у вихованні дитини зі сторони відповідача.Крім того, з моменту відкриття виконавчого провадження щодо сплати аліментів на утримання дитини, відповідачем не сплачувались кошти на її утримання, у зв`язку з чим, загальний розмір заборгованості зі сплати аліментів станом на 31.01.2023 становить 250 593 грн. 06 коп.Оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, а саме: тривалий час не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, а своєю негативною поведінкою показує поганий приклад і створює небезпеку для її життя і здоров`я, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти, позивачка вимушена звернутись до суду із вказаним позовом та просить позбавити батьківських прав відповідача. Ухвалою судді від 10 березня 2023 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачці строк для усунення недоліків. 10 квітня 2023 року позивачем усунуто недоліки позовної заяви, визначені ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 10 березня 2023 року про залишення позовної заяви без руху, додано до позовної заяви оригінал свідоцтва про шлюб між сторонами. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 10 квітня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі за вищевказаним позовом в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, а третій особі - для надання пояснень третьої особи. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 03 липня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Відповідач у встановлений строк без поважних причин відзив на позов не надав, в судові засідання повторно не з`явився, про час та місце слухання справи був повідомлений вчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив. В судове засідання позивач та її представник не з`явилися, про час та місце слухання справи повідомлені вчасно та належним чином. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та участі позивачки, не заперечував проти винесення заочного рішення, просив задовольнити позов. Представник третьої особи - Служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в місті Києві в судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу на розсуд суду без участі представника третьої особи, подав до суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін у справі за наявними матеріалами та ухвалити заочне рішення відповідно до вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 12.04.2008, який у подальшому рішенням Бобровицького районного суду Чернігівської області від 06 липня 2018 року був розірваний. [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , що підтверджено копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 06.09.2008, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції в м. Києві, актовий запис № 1936. Рішенням Бобровицького районного суду Чернігівської області від 06 липня 2018 року у справі № 729/561/18 ухвалено - стягнути з [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму, встановленого законом для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 31.05.2018. Зі змісту вказано рішення вбачається, що донька [PERSON] , [INFO] , проживає з матір`ю [PERSON] та перебуває на її утриманні. З листа Подільського ВДВС у м. Києві Подільського ЦМУЮ МЮ (м.Київ) № 568827/39/6 від 20.12.2021 вбачається, що у зв`язку з несплатою відповідачем аліментів на утримання дитини за рішенням суду, загальний розмір заборгованості станом на 30.01.2023 становить 250 593 грн. 06 коп. З Акту про фактичне проживання особи від 14.11.2022, складеного мешканцями будинку за адресою: [ADDRESS] , за підписом начальника ЖЕД 8-9 Пархоменка С. вбачається, що [PERSON] проживає разом з донькою [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Згідно висновку служби у справах дітей Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації №107-3693 від 15.06.2023, позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо його доньки [PERSON] , [INFO] , визнано доцільним. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України, ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані виховувати свою дитини, піклуватися про його здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток дитини, забезпечити одержання ним повної загальної середньої освіти, готувати дитину до самостійного життя. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, якщо батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, то вони можуть бути позбавленні батьківських прав. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач самоусунувся від своїх батьківських обов`язків, не дбає про фізичний та розумовий розвиток своєї доньки, не цікавиться її життям, не забезпечує її матеріально, має заборгованість зі сплати аліментів. За змістом роз`яснень, викладених у п. 15, 16, 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідачів про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконання ним батьківських обов`язків. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька, так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач у встановлений строк без поважних причин відзив на позов не надав, в судові засідання не з`являвся, про час та місце слухання справи був повідомлений вчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив, що свідчить про байдужість відповідача до вирішення даної справи та долі дитини. Крім того, позивачка зазначає про необізнаність місцезнаходження відповідача на даний час. Відповідно до ч. 2 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Вказані обставини дають суду підстави дійти висновку про те, що відповідач, маючи об`єктивну можливість до виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, ухиляється від їх виконання, що є підставою для позбавлення його батьківських прав. Статтею 8 ч. 2 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р. (з ост.змінами), яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27.09.1991 р., передбачено, що Україна, як держава-учасниця, зобов`язана поважати право дитини на збереження індивідуальності, включаючи сімейні зв`язки. В силу ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Судом встановлені факти, які свідчать, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, в зв`язку з чим суд, як крайньою мірою, вважає за необхідне позбавити відповідача батьківських прав відносно його малолітньої дитини. Декларацією прав дитини проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до вимог ст. 164 СК України позбавлення батьківських прав є правовим способом захисту прав і інтересів дитини. Враховуючи те, що матеріалами справи підтверджується відсутність належної уваги до дитини з боку батька, небажання відповідача та його свідоме ухилення займатися вихованням дитини, спілкуватися з нею, суд дійшов висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача, оскільки це буде відповідати інтересам дитини. Вказані обставини дають суду підстави зробити висновок, що позовні вимоги про позбавлення батьківських прав є обґрунтованими та заснованими на законі, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, в зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 166 ч. 1 СК України для відповідача настають правові наслідки позбавлення його батьківських прав. Між тим, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини (ст. 166 ч. 2 СК України). Згідно ст. 164 ч. 6 СК України копія рішення після набрання ним законної сили підлягає направленню до Служби у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в місті Києві, як органу державної реєстрації за місцем реєстрації дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню сума сплаченого судового збору у розмірі 1 073 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved