Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-04 00:00:00

Акціонерне товариство «Райфайзен Банк» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] з вимогою про стягнення заборгованості за заявою про відкриття карткового рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» № 010/1800/82/641996 від 29.08.2019 у сумі 111 117,50, яка складається з: заборгованості за дозволеним овердрафтом 100 000,00 грн. та заборгованості за недозволеним овердрафтом 11 117,50 грн., а також стягнення судових витрат. В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказує, що 11 листопада 2016 року відповідач звернувся до АТ «Райффайзен Банк Аваль» і підписав угоду № PDV2-1741726. Відповідно до цієї угоди відповідач прийняв/акцептував публічну пропозицію АТ «Райффайзен Банк» про надання послуг в порядку та на умовах, що викладені в Правилах банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «Райффайзен Банк», що оприлюднені та знаходяться у вільному доступі на сайті банку. 06 серпня 2019 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» (правонаступником якого є АТ «Райффайзен Банк») та [PERSON] було укладено заяву про відкриття Карткового рахунку та надання кредиту «Кредитна картка № 014/1115/82/ [NUMBER] . Відповідно до умов договору кредитором АТ «Райффайзен Банк» надано позичальнику кредит в розмірі 88176,57 грн. строком до 06.08.2023, під 52,9 % річних, а позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строк визначені договором. Свої зобов`язання АТ «Райффайзен Банк» виконав у повному обсязі, надавши [PERSON] кредитні кошти в сумі, строки та на умовах, передбачених умовами Кредитного договору. Відповідач свої договірні зобов`язання перед позивачем належним чином не виконав, а саме не здійснював сплату Банку обов`язкового щомісячного платежу за користування кредитом та відсотками за користування кредитними коштами, у зв`язку з чим станом на 30 січня 2023 року заборгованість останнього перед АТ «Райффайзен Банк» за заявою-договором про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» становить 133467,50 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 103 127,35 грн. в тому числі прострочена заборгованість за кредитом 4 893,61 грн.; заборгованість за відсотками у розмірі 30340,15 грн. в тому числі прострочена заборгованість за відсотками 26753,01 грн. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 21 квітня 2023 року провадження по справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Також зазначив, у разі неявки в судове засідання відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений шляхом направлення судової повістки за місцем реєстрації останнього. Відповідно до ч.3 ст. 131 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явились в судове засідання без поважних причин. Таким чином, суд вважає, що відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлений. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про таке. Судом встановлено, що 29.04.2021 між АТ «Райффайзен Банк» та [PERSON] була укладена Заява № PDV2-1741726 про акцепт Публічного пропозиції/Угода, згідно умов якої відповідач прийняв/акцептував публічну пропозицію АТ «Райффайзен Банк » про надання послуг в порядку та на умовах, що викладені у Правилах банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «Райффайзен Банк», що оприлюднені та знаходяться у вільному доступі на сайті банку, висловив повну та безумовну згоду з її умовами. 06 серпня 2019 між АТ «Райффайзен Банк » та [PERSON] була укладена Заява про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» № № 014/1115/82/91881671 за яким Кредитор надав позичальнику кредит в розмірі 88 176,57 грн. строком до 06 серпня 2023 року з фіксованою процентною ставкою 52,9 %. З розрахунку заборгованості за кредитним договором, які додані до позовної заяви, вбачається, що відповідач [PERSON] користувалася грошовими коштами АТ «Райффайзен Банк», але несвоєчасно погашав заборгованість, внаслідок чого станом на 30 січня 2023 року виникла заборгованість яка складає 133 467,50 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 103 127,35 грн. в тому числі прострочена заборгованість за кредитом 4 893,61 грн.; заборгованість за відсотками у розмірі 30340,15 грн. в тому числі прострочена заборгованість за відсотками 26753,01 грн. Відповідно до частин першої, другої статті 207 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), в редакції на момент виникнення спірних правовідносин, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторонапідприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «Райффайзен Банк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною першою статті 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). За змістом статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Стаття 525 ЦК України визначає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ч. 1 ст. 526, ч. 1 ст. 527, ч. 1 ст. 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу у строк (термін), встановлений у зобов`язанні. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1)припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3)сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі. Разом з тим, відповідач взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати відсотків за його користування не виконує, внаслідок чого допустив виникнення заборгованості за кредитним договором, яка згідно наданого банком розрахунку станом на 30 січня 2023 року становить 133467,50 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 103 127,35 грн. в тому числі прострочена заборгованість за кредитом 4 893,61 грн.; заборгованість за відсотками у розмірі 30340,15 грн. в тому числі прострочена заборгованість за відсотками 26753,01 грн. Таким чином, враховуючи, що [PERSON] взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь Акціонерного товариства «Райфайзен Банк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 133467,50 грн. є обґрунтованими. Приймаючи до уваги викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Питання про стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved