Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-28 00:00:00

У вересні 2021 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди шкоди, завдану\~неправомірними діями відповідача. Позовна заява мотивована тим, що 08 вересня 2018 р., приблизно о 12 год.30 хв. [PERSON] , перебуваючи біля дитячого майданчику поблизу багатоповерхового житлового будинку [ADDRESS] . роблячи зауваження, умисно силою схопив на той момент трирічного сина позивача- [PERSON] , [INFO] , за обидва плеча руками, а потім здавив і почав трясти. В результаті протиправного діяння відповідач спричинив малолітній дитині гематоми в ділянці правого та лівого плеча, які відносяться до легких тілесних ушкоджень. Ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 31.10.2022 [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 125 КК України у зв`язку із закінченням строків давності,кримінальне провадження закрито, цивільний позов законного представника потерпілого- [PERSON] залишено без розгляду. Вказує, що внаслідок вчинення злочину відповідачем, [PERSON] - матері дитини, яка стала жертвою насильства,була завдана моральна шкода, що полягає в душевних стражданнях, оскільки наслідки призвели не лише до шкоди здоров`ю дитини, а і до появи у неї пригніченого емоційного стану, з огляду на вік дитини неможливість оборонятися, йому дотепер страшно гратися на дитячих майданчиках та у інших публічних місцях, бо хтось може його скривдити або ж побити, дитина змінилася у поведінці, стала тривожною, неспокійною, настороженою та недовірливою. У листопаді 2018 р., квітні 2019 р. дитину направляли на лікування до медичного закладу, де поставлено невротичний діагноз, пов`язаний зі стресом та соматоформним розладом. Стан дитини безпосередньо вплинув на позивача, що також призвело до душевних страждань. Внаслідок події , у позивача виникла вимушена та надмірна стурбованість за безпеку дитини та її психологічний стан, а ці побоювання за сина змінило звичайний життєвий уклад, що призводить до втрати ефективності на роботі, нормального відпочинку та сну. Багато часу витрачено на звернення до поліції, слідчі дії та участь у судових засіданнях. Як зазначає позивач, [PERSON] навіть в суді вів себе зухвало та продовжував проявляти агресію щодо дитини та інших учасників процесу, дотепер такі прояви відбуваються при зустрічі дитини на вулиці. З урахуванням викладеного, [PERSON] просить стягнути з відповідача на свою користь у відшкодування моральної шкоди 50 000 грн. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином завчасно відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, правом на подання відзиву на позов не скористався. При одночасному існуванні умов, передбачених ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. Суд, вислухавши пояснення позивача, допитавши свідків, перевіривши матеріали справи, оцінивши надані докази, приходить до наступного. Матеріалами справи підтверджується, що Жовтневим районним судом м.Харкова розглядався обвинувальний акт по кримінальному провадженню, зареєстрованому в ЄРДР 10.04.2020 р. № 12020220500000580 за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України. Так, [PERSON] обвинувачувався в тому, що 08.09.2018 о 12 год. 30 хв., перебував біля дитячого майданчика, розташованого поблизу багатоповерхового житлового будинку [ADDRESS] , де став ініціатором конфлікту на грунті раптово сформованих неприязних відносин зі своїм малолітнім сусідом [PERSON] , 2014 року народження.Саме в той час у [PERSON] виник злочинний умисел, спрямований на спричиненні малолітній дитині тілесних ушкоджень будь-якого ступеня тяжкості. Реалізуючи свій злочинний умисел, [PERSON] спочатку підійшов до [PERSON] ,а потім, використовуючи свою фізичну перевагу над дитиною, нехтуючи тією обставиною, що перед ним малолітня особа, проявляючи надмірну агресію, умисно силою схопив його за обидва плеча руками , а потім здавив їх та почав трясти потерпілого. Від отриманих тілесних ушкоджень малолітній [PERSON] заплакав і лише після цього [PERSON] , вважаючи виконаними до кінця свої протиправні дії, припинив насильство у відношення малолітнього та з місця скоєння злочину зник. Ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 31.10.2022 [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого частиною 1\~статті 125 КК України, а кримінальну справу відносно нього закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності. Цивільний позов законного представника потерпілого [PERSON] залишено без розгляду. Зазначеною ухвалою визнано, що невизнання підозрюваним, обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою в реалізації ними свого права на таке звільнення. Судом не встановлено обставин для звільнення [PERSON] кримінальної відповідальності з реабілітуючих обставин. Відповідно до висновку експерта у [PERSON] мали місце гематоми в ділянці правого та лівого плеча. Ці ушкодження утворилися від травматичної дії тупих твердих предметів, за механізмом удар чи удар-стиснення. За ступенем тяжкості гематоми викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше шести днів і відносяться до легких тілесних ушкоджень. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] підтвердили факт умисного нанесення [PERSON] тілесних ушкоджень малолітній дитині [PERSON] , яка перебувала у шоковому стані, плакала та не могла заспокоїться. На теперішній час відповідач, коли бачить дитину, штовхає її, ображає, агресивно себе поводить по відношенню до інших дітей. Як вбачається з наданої історії розвитку дитини [PERSON] , 2014 р. народження, дитина перебуває на обліку у дитячого психіатра, а також психоневролога з листопада 2018 р. (після отриманої психоемоційної травми дорослої людини) дотепер , знаходилась на стаціонарному лікуванні у міській дитячій лікарні у 2019 р. з аналогічним діагнозом (F40)-невротичні, пов`язані зі стресом та соматоформні розлади. За змістом\~статті 23 ЦК України\~особа має\~право на\~відшкодування моральної\~шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Відповідно до частини першої\~статті 1167 ЦК України\~моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів (частина перша\~статті 1168 ЦК України). Розмір грошового\~відшкодування моральної\~шкоди визначається\~судом залежно\~від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.\~Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з роз`ясненнями, викладених у\~постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»\~під моральною\~шкодою слід\~розуміти втрати\~немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Суд вважає доведеним і встановленим факт заподіяння моральної шкоди потерпілій дитині [PERSON] , якій на момент вчинення злочину виповнилось 3 роки , законному представнику потерпілого, а також причинно-наслідковий зв`язок між діями відповідача та настанням шкідливих для дитини наслідків. Європейський суд з прав людини у справі «Тома проти Люксембурга» (2001 рік), використав принцип по якому сам факт визнання порушеного права є достатнім для справедливої сатисфакції. При визначенні розміру моральної шкоди суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Зміст понять «розумність» та «справедливість» при визначенні розміру моральної шкоди розкривається і в рішеннях Європейського Суду, який при цьому виходить з принципу справедливої сатисфакції, передбаченої статтею 41 Конвенції. Зокрема, рішеннях «Калок проти Франції» (2000) та «Недбала проти Польщі», Європейський Суд дійшов висновку, що сам факт визнання порушеного права є адекватним засобом для згладжування душевних страждань і справедливої сатисфакції. Зважаючи на наведені норми законодавства та обставини справи,\~з урахуванням характеру, глибини і тривалості душевних та фізичнихстраждань позивача, який дійсно зазнав фізичного болю, стресу, порушення нормального способу життя у зв`язку з повною втратою ока, стану його здоров`я, тяжкості завданих травм, наслідків тілесних ушкоджень, суд першої інстанції обґрунтовано, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості визначив розмір грошової компенсації моральної шкоди в сумі 500 000,00 грн. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд, встановивши причинно-наслідковий зв`язок між неправомірними діями відповідача та настанням шкідливих наслідків для потерпілої дитини, врахувавши глибину та тривалість душевних, фізичних та психологічних страждань, ступень моральних переживань, яких зазнав позивач внаслідок неправомірних дій, що вчинив відповідач, дійшов висновку, що розмір такого відшкодування в сумі 50 000 грн. відповідає вимогам розумності та справедливості. За правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, висловленим у постанові від 15 грудня 2020 року у справі № 752/17832/14-ц (провадження № 14-538цс19), визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення. Відповідно до вимог частини першої, другої\~статті 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. У частинах першій, шостій\~статті 141 ЦПК України\~встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. При зверненні до суду позивач оплатила судовий збір, сума якого підлягає стягненню з відповідача , оскільки суд задовольняє повністю позовні вимоги [PERSON] . На підставі викладеного і

Outcome: approved