Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-16 00:00:00

у березні 2023 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач за вищевказаною адресою [PERSON] не проживає без поважних причин з 2015 року та не сплачує нарахування за комунальні послуги. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 27 березня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач подала відзив на позовну заяву, в якому просить в задоволенні позовних вимог відмовити, оскільки позивачем не надано жодного належного, допустимого, достатнього та достовірного доказу на підтвердження своїх позовних вимог. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач у судовому засіданні заперечувала проти позову. Представник Чернігівської міської ради у судовому засіданні поклався на розсуд суду. [PERSON] , [PERSON] та представник КП «ЖЕК-10» ЧМР в судове засідання не з`явились, про час і місце судового розгляду сповіщалась в установленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що позивач є наймачем квартири [ADDRESS] , що підтверджується ордером на житлове приміщення № 2654 від 08 грудня 2015 року виданий ПАТВТФ «Сіверянка» (а.с. 9). Відповідно до довідки про склад зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 15.02.2023 № 1383 виданої Управлінням адміністративних послуг Чернігівської міської ради за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано 4 особи: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки ТОВ «Сівердім» від 01.05.2023 №4 [PERSON] , [INFO] , дійсно проживала в гуртожитку за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з чим їй нараховувалась оплата за проживання в гуртожитку, в тому числі компенсація використаних комунальних послуг. Відповідно до договорів піднайму №573, 830, 926, 1346, 1525, останній від 22.09.2020, [PERSON] піднаймала у ТОВ «Сівердім» кімнати № [NUMBER] , що знаходиться у гуртожитку по [ADDRESS] . Рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 04.08.2022 № 286 затверджено акт приймання-передачі у комунальну власність територіальної громади м. Чернігова будівлі гуртожитку по [ADDRESS] , яка перебуває на балансі публічного акціонерного товариства виробничо-торгової фірми «Сіверянка». Як вбачається з інформаційної довідки відділу квартирного обліку та приватизації житлового фонду від 03.07.2023 №700/2023/1-10 рішенням міської ради 30.03.2023 № 30/VIII-15 «Про надання дозволу на приватизацію житла у будівлі, що розташована за адресою: [ADDRESS] » надано дозвіл мешканцям гуртожитку на приватизацію житла у будівлі за адресою: [ADDRESS] . Згідно ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності без поважних причин наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Поважних причин відсутності відповідача за місцем реєстрації понад передбачені законом строки судом не встановлено. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Факт не проживання відповідача за адресою: [ADDRESS] , підтверджується актом про не проживання особи від 09.03.2023, затвердженого в КП «ЖЕК-10» Чернігівської міської ради. Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» роз`яснено, що на ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім`ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо). З аналізу вищезазначених норм права випливає, що втрата особи права на користування житловим приміщенням пов`язується зі спливом строків, встановлених ч. 1 ст. 71 ЖК УРСР. Як пояснила у судовому засіданні відповідач, у спірній кімнаті вона не проживає, перешкод у користуванні позивачка їй не створювала, вселятись у кімнату вона не збирається. Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved