Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з указаним позовом, в якому просить продовжити їй строк для відчуження належних їй земельних ділянок: площею 0,7548 га, кадастровий номер 7421484400:04:000:0204; площею 0,1202 га, кадастровий номер 7421484400:04:000:0205; площею 2,937 га, кадастровий номер 7421484400:04:000:0203, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Тупичівської (до реформування Івашківської) сільської ради Чернігівського (в минулому Городнянського) району Чернігівської області, на один рік з моменту набрання рішенням суду законної сили. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачка, яка є громадянкою російської федерації, є власником земельних ділянок: площею 0,7548 га, кадастровий номер 7421484400:04:000:0204; площею 0,1202 га, кадастровий номер 7421484400:04:000:0205; площею 2,937 га, кадастровий номер 7421484400:04:000:0203, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Тупичівської (до реформування Івашківської) сільської ради Чернігівського (в минулому Городнянського) району Чернігівської області. Вказані земельні ділянки вона успадкувала після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . [PERSON] зареєструвала право власності на вказані земельні ділянки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, але протягом року з моменту набуття земельних ділянок у власність не відчужила їх. Позивачка вказує, що вона не встигла відчужити вказані земельні ділянки протягом визначеного ч.4 ст.81 ЗК України строку через проблеми зі здоров`ям та сімейні труднощі. Наразі позивачка має намір добровільно відчужити належні їй земельні ділянки. Оскільки чинним законодавством не встановлено заборони щодо продовження строку для відчуження земельної ділянки іноземцем, позивачка просить продовжити їй строк для відчуження належних їй земельних ділянок. Ухвалою судді від 10 травня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Позивачка та її представник були належним чином та своєчасно повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явились. Представник позивачки адвокат Дяченко К.О. заявила письмове клопотання, у якому просила розглядати справу без їх участі та задовольнити позов. Відповідач по справі - Тупичівська сільська рада Чернігівського району Чернігівської області - про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, представник відповідача в судове засідання не з`явився. В.о.сільського голови Т.Полегенько подала суду письмове клопотання з проханням розглянути справу без участі представника сільської ради, проти задоволення позову відповідач не заперечує. (а.с.28) Згідно з положеннями ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Неявка в судове засідання належним чином сповіщених позивача, його представника та відповідача в даному випадку з огляду на положення ч.1 ст.223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи по суті за наявними матеріалами. У силу ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши в судовому засіданні всі наявні матеріали справи та надані докази, дійшов наступного висновку. За змістом ст.13 Конституції України земля є об`єктом права власності Українського народу; аналогічне положення передбачено щодо таких стратегічно важливих об`єктів, як надра, атмосферне повітря, води та ін. Відповідно до ст.14 Конституції України, ст.373 ЦК України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Згідно з ч.1 ст.3 ЗК України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами. Іноземці (особи без громадянства) підпадають під дію національного права, що регулює правовідносини з приводу набуття права власності, з окремими винятками (ст.374 ЦК України). Зокрема, це обмеження права іноземців на отримання у власність земель сільськогосподарського призначення, передбачені ст.22, 81 ЗК України. Землі сільськогосподарського призначення, до яких належать, зокрема, сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги), не можуть передаватися у власність іноземним громадянам, особам без громадянства, іноземним юридичним особам та іноземним державам. Згідно з ч.4 ст.81 ЗК України землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземними громадянами, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню. Дана норма також кореспондується з ч.1 ст.145 ЗК України, відповідно до якої, якщо до особи переходить право власності на земельну ділянку, яка за цим Кодексом не може перебувати в її власності, ця ділянка підлягає відчуженню її власником протягом року з моменту переходу такого права. Разом з тим, невиконання іноземними особами та особами без громадянства вказаного обов`язку у відповідності до п.«в» ч.1 ст.143, ч.2 ст.145 ЗК України є підставою для примусового припинення прав на земельну ділянку в судовому порядку й така земельна ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду. Дослідженням свідоцтв про право на спадщину за заповітом серії НОЕ 299167, НОЕ №299168 та НОЕ №299169 судом установлено, що [PERSON] , [INFO] , як спадкоємиця за заповітом, успадкувала після смерті [PERSON] , померлого, [INFO] , земельні ділянки: площею 0,7548 га, кадастровий номер 7421484400:04:000:0204; площею 0,1202 га, кадастровий номер 7421484400:04:000:0205; площею 2,937 га, кадастровий номер 7421484400:04:000:0203, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Тупичівської (до реформування Івашківської) сільської ради Чернігівського (в минулому Городнянського) району Чернігівської області. (а.с.11,15,19) 06 березня 2020 року на підставі вказаних свідоцтв про право на спадщину приватним нотаріусом Городнянського районного нотаріального округу Чернігівської області до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесені відомості про реєстрацію за [PERSON] права власності на земельні ділянки: площею 0,7548 га, кадастровий номер 7421484400:04:000:0204; площею 0,1202 га, кадастровий номер 7421484400:04:000:0205; площею 2,937 га, кадастровий номер 7421484400:04:000:0203 (а.с.12, 16 зв.-17, 20 зв.-21) Як убачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно земельна ділянка площею 0,7548 га, кадастровий номер 7421484400:04:000:0204, передана в оренду СТОВ «Віра» відповідно до договору оренди землі від 19.06.2014, дію якого було продовжено строком на 10 років з правом пролонгації. Орендодавець - [PERSON] (а.с.13 зв.) Як убачається з витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно земельні ділянки площею 0,1202 га, кадастровий номер 7421484400:04:000:0205 та площею 2,937 га, кадастровий номер 7421484400:04:000:0203, передані в оренду ТОВ «Агрофірма ім.Т.Г.Шевченка» відповідно до договорів оренди землі від 15.11.2017. Строк дії договору оренди земельної ділянки площею 0,1202 га, кадастровий номер 7421484400:04:000:0205, - 10 років з правом пролонгації. Строк дії договору оренди земельної ділянки площею 2,937 га, кадастровий номер 7421484400:04:000:0203, до 31 грудня 2030 року. Орендодавець - [PERSON] (а.с.17 зв., 21 зв.) Як убачається з матеріалів справи, [PERSON] , є громадянкою російської федерації, національний паспорт іноземця № [NUMBER] , виданий УМВС м.Новий Уренгой, Ямало-Ненецького територіального округу 01 березня 2007 року. Водночас [PERSON] має посвідку на постійне проживання в Україні від 16 березня 2014 року, з місцем реєстрації в [ADDRESS] . (а.с.6,8) Отже, громадянка російської федерації [PERSON] , успадкувавши земельні ділянки після смерті [PERSON] , [INFO] зареєструвала право власності на вказане нерухоме майно та з цього моменту набула право власності на земельні ділянки сільськогосподарського призначення. Протягом року, тобто до 07.03.2021, вона повинна була здійснити їх відчуження, однак вказаний обов`язок не виконала. Наявність у позивачки посвідки на постійне проживання в Україні не змінює її статус як громадянки іноземної держави. Даючи оцінку вимогам позивачки та причинам неможливості своєчасного виконання обов`язку по відчуженню успадкованих земельних ділянок сільськогосподарського призначення, суд виходить з наступного. Суд звертає увагу, що ані Земельним кодексом України, ані іншими нормами земельного законодавства не передбачено можливості та порядку поновлення строку для відчуження земельної ділянки сільськогосподарського призначення, яка в порядку спадкування отримана у власність іноземним громадянином чи особою без громадянства. Вказані правовідносини унормовані ст.4, 22, 81, 84, 140, 143, 145 ЗК України, вони є імперативними, регламентують порядок і строк відчуження земельної ділянки іноземним громадянином (особою без громадянства), що відраховується з моменту переходу такого права і даний строк є преклюзивним та змінюватися не може. Одночасно суд констатує, що визначений вищевказаними нормами Земельного кодексу України однорічний строк для відчуження земельної ділянки відповідає засаді розумності та є цілком достатнім для виконання іноземним громадянином чи особою без громадянства свого обов`язку. Наведені ж позивачкою причини пропуску вказаного строку не є поважними, оскільки не пов`язані з об`єктивними, непереборними чи істотними труднощами для виконання покладеного на неї Земельним кодексом України обов`язку по відчуженню успадкованих земельних ділянок сільськогосподарського призначення. При цьому, позивачка не надала суду жодних доказів на підтвердження того, що вона зверталася до органів нотаріату з наміром здійснити відчуження успадкованих земельних ділянок сільськогосподарського призначення, але їй в цьому нотаріусами було відмовлено. Оскільки чинним цивільним законодавством України не передбачено можливість продовження судом іноземним громадянам визначеного ч.4 ст.81 ЗК України строку відчуження земельної ділянки, законних підстав для продовження строку для відчуження земельних ділянок немає. У зв`язку з наведеним позовні вимоги задоволенню не підлягають. Оскільки в задоволенні позову суд відмовляє повністю, то у відповідності до ст.141 ЦПК України понесені [PERSON] судові витрати залишаються за позивачкою і стягненню з відповідача не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed