Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому зазначив, що Коростенським міськрайонним судом Житомирської області 11 січня 2018 року у справі №279/5360/17 видано судовий наказ про стягнення з нього на користь [PERSON] (відповідач 2) аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходів) щомісяця, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 6 квітня 2023 року у справі №279/320/23, з нього стягнуто на користь [PERSON] , аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму доходів громадян, починаючи з 10.01.2023 року і до повноліття дитини. Цим же рішенням з нього на користь [PERSON] стягнуто аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 10.01.2023 року і до досягнення дитиною [PERSON] трирічного віку, тобто до [INFO] . Таким чином, відповідно до судових рішень він зобов`язаний сплачувати аліменти у розмірі 67 відсотків від заробітку, що суперечить вимогам ЗУ «Про оплату праці» та ЗУ « Про виконавче провадження». Просив розмір аліментів, стягнутих на підставі судового наказу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 11.01.2018 року у справі №279/5360/17 з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку(доходу), зменшити з 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) до 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Також просить розмір аліментів, стягнутих на підставі рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 06.04.2023 у справі №279/320/23 з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку зменшити з 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) до 1/6 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. 01.06.2023 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження, без повідомлення (виклику) сторін, та встановлено відповідачам строк для подачі відзиву та позов та подання письмових та електронних доказів щодо заперечення проти позову. Ухвала про відкриття провадження, копія позовної заяви з додатком направлялась рекомендованими листами за місцем реєстрації відповідачів та була отримана відповідачем [PERSON] 13.06.2023 року. Одночасно про розгляд справи в спрощеному провадженні повідомлялось шляхом розміщення оголошення на веб-сайті суду. У встановлений строк відзив на позов та будь які клопотання, пов`язані з розглядом справи, не надійшли. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що 11.01.2018 року Коростенським міськрайонним судом Житомирської області видано судовий наказ у справі № 279/5360/17 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.12.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. 06.04.2023 року Коростенським міськрайонним судом Житомирської області ухвалено рішення у цивільній справі №279/320/23 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.01.2023 року і до досягнення дитиною повноліття. Цим же судовим рішенням стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 10.01.2023 року і до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до [INFO] . Вказані судові накази набрали законної сили, отже є чинними. Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач послався на те, що розмір аліментів які стягуються на утримання трьох дітей, перевищує розмір, встановлений ст.183 СК України. Так, відповідно до вказаної норми Закону частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. При цьому, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ст.182 СК України). Положення ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» дозволяють у разі стягнення аліментів утримувати із заробітної плати боржника 50%. Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану, як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Доводи, на які посилається позивач в обґрунтування позовних вимог заслуговують а увагу, оскільки розмір аліментів, які стягуються з позивача на користь відповідачів перевищує 50% доходу, тому позов підлягає задоволенню. Розподіл судових витрат у справі підлягає вирішенню в порядку ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved