Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-11 00:00:00

у грудні 2021 року позивач [PERSON] звернулась до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом, в якому просила: визнати квартиру [ADDRESS] об?єктом права спільної сумісної власності подружжя; в порядку поділу спільного майна подружжя визнати за [PERSON] право власності на 70 (сімдесят) частин квартири [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог зазначено про те, що 15.11.2014 року між сторонами укладено шлюб, від якого мають спільних дітей [PERSON] , 2011 року народження, та [PERSON] , 2015 року народження. У зв?язку із тим, що спільне життя у сторін у справі не склалося, позивач звернулась до суду із позовом про розірвання шлюбу. У період шлюбу 19.11.2018 року на підставі договору інвестування сторонами набуто у власність квартиру [ADDRESS] , право власності на яку оформлено на ім?я відповідача [PERSON] . Позивач зазначає, що оскільки відповідач ухиляється від виконання батьківського обов?язку щодо утримання малолітньої доньки, яка проживає з позивачем, остання перебуває на повному утриманні матері, остання просить відступити від засад рівності часток, та визнати за нею право власності на 70 (сімдесят) частин спірної квартири. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 13.12.2021 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження (а.с. 40). 20.01.2022 року [PERSON] звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва із зустрічною позовною заявою, в якій просив: визнати особистою приватною власністю [PERSON] квартиру [ADDRESS] ; визнати спільною сумісною власністю подружжя автомобіль марки «Мазда», державний номер [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] ; в порядку поділу майна визнати за [PERSON] право власності на частину автомобіля марки «Мазда», державний номер [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] ; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] компенсацію однієї другої частини вартості автомобіля марки «Мазда», державний номер [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , у розмірі 110 000 грн.; припинити право спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] на автомобіль марки «Мазда», державний номер [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] (а.с. 44-54). Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 08.06.2022 року зустрічний позов [PERSON] залишено без руху, [PERSON] надано строк для усунення недоліків (а.с. 90). 09.01.2023 року до суду від представника [PERSON] адвоката Безсмертного О.О. надійшов відзив на зустрічний позов, в якому зазначено про те, що спірна квартира була об?єктом інвестування, вартістю 1 104 975 грн., сторонами повна вартість спірного майна виплачена лише у травні 2018 року. Відтак, вказано, що позивачем за зустрічним позовом не доведено належними та допустимими доказами на підтвердження тієї обставини, що спірна квартира придбана за особисті кошти [PERSON] та є його особистою приватною власністю (а.с. 105-107). 28.02.2023 року від представника позивача [PERSON] адвоката Безсмертного О.О. надійшла заява про зміну предмету позову, в якій остання просила суд: визнати квартиру [ADDRESS] об?єктом права спільної сумісної власності подружжя; в порядку поділу спільного майна подружжя визнати за [PERSON] право власності на частину квартири [ADDRESS] (а.с. 139). 23.03.2023 року від відповідача за первісним позовом [PERSON] надійшов відзив на заяву про зміну предмету позову, в якому останній просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначено, що спірна квартира придбана [PERSON] за особисті кошти, отримані від продажу майна, яке останній отримав в дар раніше, у зв?язку із чим спірна квартира має бути визнана судом особистою приватною власністю [PERSON] (а.с. 145-155). Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 11.04.2023 року зобов?язано посадових осіб Головного сервісного центру МВС надати суду інформацію стосовно періоду часу, протягом якого [PERSON] володіла автомобілем марки «Мазда», державний номер [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] (а.с.179). Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що 15.11.2014 року Між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, про що складено актовий запис № 2826, що стверджується даними свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 15.11.2014 року (а.с. 24). Від шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають двох дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що стверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19.02.2016 року та серії [NUMBER] від 05.01.2019 року відповідно (а.с. 22-23). 12.02.2016 року між ПАТ АКБ «Аркада» та [PERSON] укладено договір № 73567 про участь у Фонді фінансування будівництва, відповідно до умов якого довіритель на підставі повного визнання ним Правил фонду фінансування будівництва «Еврика» за програмою ТОВ «Аркада-Будівництво», що затвердженні рішенням правління ПАТ АКБ «Аркада», надає свою згоду на участь у фонді фінансування будівництва виду А «Еврика» за програмою ТОВ «Аркада-Будівництво». За умовами договору управитель приймає від довірителя кошти в управління та відповідно до Правил фонду і цього Договору перераховує частину таких коштів для фінансування будівництва, решта коштів залишається в управлінні управителя. після закінчення будівництва, введення об?єкта в експлуатацію, підключення об?єкта до інженерних мереж, передачі його об?єднанню співвласників, або власнику, або експлуатуючій організації разом з необхідною технічною документацією, та, відповідно, під заселення довірителям кошти оперативного резерву управитель передає забудовнику. Після отримання від довірителя коштів управитель закріплює за довірителем об?єкт інвестування та видає довірителю свідоцтво про участь у фонді. Відповідно до Правил фонду та договору за довірителем закріплюється об?єкт інвестування з наступними характеристиками: вид об?єкта інвестування - квартира; будівельна або поштова адреса: [ADDRESS] ; номер об?єкта будівництва - складова частина об?єкта будівництва житловий будинок [ADDRESS] ; номер об?єкта інвестування 161; поверх 23; кількість кімнат 3; загальна площа 81,85 кв.м. (а.с. 116-122). 12.02.2016 року між ПАТ АКБ «Аркада» та [PERSON] укладено договір № 73567 про уступку майнових прав, відповідно до умов якого банк відступає довірителю, а довіритель приймає від банку майнові права на об?єкт інвестування, закріплений за довірителем на підставі договору про участь у ФФБ, який має наступні характеристики: вид об?єкта - квартира; номер об?єкта інвестування - 161; поверх за проектом - 23; кількість кімнат за проектом - 3; загальна площа - 81,85 кв.м.; вартість об?єкта інвестування - 1 104 975 грн; об?єктом будівництва є житлові будинки та об?єкти соціально -побутової сфери на [ADDRESS] , складова частина об?єкта будівництва - житловий будинок [ADDRESS] (а.с. 114-115). Об?єкт інвестування проінвестовано у повному обсязі на 100% згідно Договору № 73567 від 12.02.2016 року про участь у ФФБ, до Фонду фінансування будівництва виду А «Еврика» за програмою ТОВ «Аркада-Будівництво» внесено кошти у сумі 1 104 975 грн., про що [PERSON] видано довідку № 54138 від 31.05.2018 року (а.с. 123). 19.11.2018 року проведено державну реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] , що стверджується даними витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 21.11.2018 № 146316936; підстава виникнення права власності: довідка, серія та номер: 54138, виданий 31.05.2018 року, видавник - ПАТ АКБ «Аркада»; акт приймання-передачі об?єкта інвестування, виданий 31.05.2018; договір про участь у ФФБ № 73567 від 12.02.2016; договір уступки майнових прав № 73567 від 12.02.2016; додаткова угода до договору № 73567 про участь у ФФБ від 12.02.2016 від 31.05.2018 (а.с. 124). Таким чином, спірне майно у виді квартири [ADDRESS] набуто відповідачем у період перебування у зареєстрованому шлюбі з позивачем. Встановленим судом фактичним обставинам у справі відповідають правовідносини, врегульовані нормами Сімейного кодексу України та ЦК України зокрема, в частині щодо права особистої приватної власності на майно, яке набуте під час шлюбу, спільної сумісної власності подружжя, здійснення останнім цього права, способів та порядку поділу майна, що є спільною сумісною власністю подружжя. Згідно частини першої статті 21 СК України шлюб - сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до частини першої статті 36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Згідно з частиною першою статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Частиною 2 статті 60 Сімейного кодексу України передбачено, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, відповідно до частин 2, 3 ст. 325 Цивільного кодексу України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Згідно ч.3 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17 та постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2018 року у справі № 235/9895/15-ц, від 05 квітня 2018 року у справі № 404/1515/16-ц. Такий правовий висновок викладений і в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй (йому) особисто. На противагу цьому слід зазначити, що належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи норму статті 60 СК України та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя. Тобто статус спільної сумісної власності визначається такими критеріями: 1) час набуття майна; 2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття). З матеріалів справи також встановлено, що 05.02.2015 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір дарування, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Постол Н.І. за реєстровим номером 326, відповідно до якого [PERSON] набув у дар квартиру [ADDRESS] . Дар сторони оцінили у 199 178 грн. (а.с. 67-68). 12.02.2016 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Забігайло Л.П. за реєстровим номером 100, відповідно до умов якого [PERSON] передав у власність [PERSON] квартиру [ADDRESS] , а [PERSON] прийняла у власність квартиру та сплатила за неї грошову суму у розмірі 648 492 грн. (а.с. 110-113). В ході судового розгляду позивачем не спростовано належними та допустимими доказами доводи відповідача [PERSON] про те, що за рахунок грошових коштів у розмірі 648 492 грн., отриманихостаннім від продажу належної йому на праві приватної власності квартири [ADDRESS] , здійснено частково інвестування спірної квартири відповідно до договору № 73567 про участь у Фонді фінансування будівництва від 12.02.2016 року, та договору № 73567 про уступку майнових прав від 12.02.2016 року. Згідно зі статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до частин першої, п`ятої статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Відповідно до положень частини першої статті 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. При вирішенні спору про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, суд згідно з частинами другою, третьою статті 70 СК України в окремих випадках може відступити від засади рівності часток подружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, а також інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дітей (за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування). Під обставинами, що мають істотне значення для справи, потрібно розуміти не тільки випадки, коли один із подружжя не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї, але і випадки коли один із подружжя не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку чи доходу (частина перша статті 60 СК України). Відтак, законом чітко окреслено випадки, за яких можливо відступити від рівності часток подружжя у спільній сумісній власності, перелік яких є вичерпним та регулюється положеннями ст.ст. 70,71 СК України. Таким чином, судовим розглядом встановлено, що спірна квартира була придбана подружжям у період перебування у шлюбі, вартість проінвестованого спільного майна - 1 104 975 грн., за рахунок як спільних грошових коштів подружжя, так і особистих коштів [PERSON] . Враховуючи наведе, суд надходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, та визнання за [PERSON] в порядку розподілу спільного майна подружжя права власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS] .

Outcome: partial