Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-09 00:00:00

[PERSON] \~звернулась в\~суд з\~позовом до\~ [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначає, що з 04 серпня 2006 року перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції (актовий запис №1146). Вказує, що від даного шлюбу вони мають спільну малолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що шлюбне життя з відповідачем не склалося, так як вони мають протилежні погляди на подружнє життя, шлюб та сім`ю. Вказує, що між ними виникли непорозуміння, які призвели до втрати почуття любові один до одного. Протягом тривалого часу вони подружніх стосунків не підтримують, як сім`я разом не проживають, спільного бюджету не мають. Намагання налагодити подружні відносини та зберегти шлюб, не дали позитивного результату. Подружні відносини між ними фактично припинилися. Вказує, що оскільки вона з відповідачем не змогли побудувати сімейні відносини між собою, їхній шлюб існує формально, а тому подальше спільне життя подружжя і збереження їхнього шлюбу суперечить її інтересам. Просила позовні вимоги задовольнити. Ухвалою суду від 16.06.2023 року відкрито провадження, справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Позивачка в судове засідання не з`явилась, про місце, дату та час розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Відповідач у відповідності до вимог ст.ст.178, 180 ЦПК України відзиву на позовну заяву та заперечень проти позову не подав. В поданій до суду заяві відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував щодо розірвання шлюбу, просив розгляд справи здійснювати у його відсутності. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції 04.08.2006 року (актовий запис №1146), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 04.08.2006 року. Під час шлюбу у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 30.07.2009 року. Відповідно до ст.51\~Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, а відповідно до ст.56\~СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Аналогічне положення містить ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України, в якій також зазначено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, згідно ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України. Судом встановлено, що [PERSON] \~та [PERSON] втратили почуття один до одного, на даний час шлюб фактично припинено, оскільки разом вони як сім`я не проживають, спільного господарства не ведуть, спроби відновити шлюбні відносини сторони не роблять. Таким чином шлюб існує формально, а тому вбачаються підстави для його розірвання в судовому порядку. З матеріалів справи вбачається, що сім`я фактично розпалася, оскільки сторони спільного побуту, бюджету, взаємних прав та обов`язків не мають, подружніх стосунків не підтримують, що свідчить про формальне існування шлюбу. А відтак суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, у зв`язку із чим визнає причину розірвання шлюбу поважною і розриває шлюб між сторонами без вжиття заходів щодо примирення. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. В судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами існує формально. На даний час шлюб фактично припинено і подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим. Окрім того, суд бере до уваги, що позов про розірвання шлюбу було подано до суду 08.06.2023 року, сторони з клопотанням про надання строку на примирення до суду не звертались, у зв`язку з цим суд приходить до висновку про те, що у позивачки та відповідача було достатньо часу для прийняття виваженого рішення про необхідність розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Судом встановлено, що позивачкою при зверненні з позовом до суду було сплачено судовий збір у розмірі 1073,60 грн., а відтак з огляду на визнання відповідачем позову та задоволення позову у повному обсязі, вказаний розмір судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки у розмірі 50 відсотків. На підставі ст.ст.105, 110, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved