Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору ТОВ «Українська універсальна біржа», про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним та про визнання права власності на нерухоме майно. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 25.08.1999 року між нею та [PERSON] , яка діяла на підставі доручення від імені [PERSON] , було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку з допоміжними господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] , та земельну ділянку площею 0,36 га для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, що розташована по [ADDRESS] . Зазначає, що вищевказана земельна ділянка в ході проведення земельної реформи та під час присвоєння кадастрових номерів була розділена на такі земельні ділянки: - земельну ділянку площею 0,0752 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована в с. Короваї Лубенського району Полтавської області, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ПЛ № 007678 від 30.07.1999 року, виданого головою Короваївської сільської ради на підставі рішення виконкому Короваївської сільської ради від 13.11.1997 року та згідно з витягом з ДЗК про земельну ділянку номер НВ-5100616412022 від 19.07.2022 року (кадастровий номер - 5320881901:01:001:0055); - земельну ділянку площею 0,2848 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована в с. Короваї Лубенського району Полтавської області, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ПЛ № 007678 від 30.07.1999 року, виданого головою Короваївської сільської ради на підставі рішення виконкому Короваївської сільської ради від 13.11.1997 року та згідно з витягом з ДЗК про земельну ділянку номер НВ-3500657482022 від 25.07.2022 року (кадастровий номер - 5320881901:01:001:1256). Вказане майно належало продавцю на підставі: Свідоцтва про право власності на жилий будинок, виданого виконавчим комітетом Короваївської сільської ради 14.07.1999 року, зареєстровано в Лубенському МБТІ в р.к. № 2, р. № 923 та Державного Акту на право приватної власності на землю від 30.07.1999 року, № 188, виданого на підставі рішення Короваївської сільської ради від 13.11.1997 року. Зазначений вище договір купівлі-продажу покупець та продавець вирішили оформити на Українській універсальній біржі, кваліфіковані працівники якої запевняли, що договори зареєстровані на біржі, згідно із Законом України «Про товарну біржу», мають повну юридичну силу без послідуючого нотаріального посвідчення. Усі істотні умови, що притаманні договору купівлі-продажу нерухомого майна продавець та покупець виконали: [PERSON] передала їй у власність житловий будинок та земельну ділянки, а вона, в свою чергу, сплатила обумовлену у договорі суму 1500 грн. З того часу вона володіє і користується житловим будинком та земельними ділянками, утримує їх в належному для проживання стані, а тому вважає, що угода між ними фактично відбулася. Втім, як з`ясувалося, належним чином права власності не набула, оскільки, як пояснили їй в нотаріальній конторі та Центрі надання адміністративних послуг, між покупцем та продавцем не дотримана форма правочину, передбачена вимогами цивільного законодавства України. Вказала, що з метою захисту своїх охоронюваних законом інтересів вона вимушена звернутися до суду з позовом про визнання договору купівлі-продажу нерухомого дійсним, визнання права власності на нерухоме майно, а скільки [PERSON] , [INFO] , яка була первісним власником вищевказаного майна, померла [INFO] , то вважає за необхідне відповідачем у даній справі залучити [PERSON] , яка є спадкоємцем після смерті [PERSON] . У судове засідання позивач та її представник не з`явилися, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, у якій позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечували. Відповідач у судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином у встановленому законом порядку, заяву про поважність причин неявки дуду не надала, правом на відзив не скористалася. Представник третьої особи, ТОВ «Українська універсальна біржа» у судове засідання не з`явився, заяв, клопотань про розгляд справи без його участі та/або про причини поважності неявки у судове засідання суду не надав, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином у встановленому законом порядку. Суд вважає за необхідне провести заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши фактичні обставини справи у межах наданих письмових доказів, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 25.08.1999 року між [PERSON] , що діяла на підставі доручення, посвідченого 3-ю Полтавською держнотконторою 15.06.1999 року № І-96І від імені [PERSON] , та [PERSON] було укладено Договір № НГР-ІІІ купівлі - продажу житлового будинку, який складався з : «А-1» житловий будинок, «Б» - сарай, «В» - сарай, «Г» - сарай, «№1-2» - огорожа, житловою площею - 17,6 кв.м. та земельної ділянки площею 0,36 га (а.с.11-12зврт.). Згідно Інформаційної довідки № 1547 від 01.05.2023 року, виданої ФОП [PERSON] , житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований в КП «Лубенське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» в книзі № 2 за реєстровим номером 923 в ідеальній частці 1/1 за [PERSON] , згідно договору купівлі-продажу виданого Українською універсальною біржою 25.08.1999 року № НГР -111. Згідно короткої технічної характеристики: житловий будинок «А1» загальною площею 38,7 кв.м., житловою 19,1 кв.м; «Б» - сарай; «В» - сарай; «Д » погріб; «Е» - вбиральня; «К» - літній душ; «№ 1 » - ворота; «№ 2» - огорожа; «№ 3» - огорожа; «№ 4» водогін; «№ 5» - колодязь. У примітці вказано, що «Г» сарай - знесено, «№1» - огорожа - це є ворота№ 1, побудовано «Д» - погріб, «Е» вбиральню, «К» - літній душ, «№3» - огорожу, «№ 4» - водогін, «№5» - колодязь - відносяться до переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 07.06.2017 року № 406 (а.с. 70). Окрім того, судом встановлено, що в подальшому вищевказану земельну ділянку площею 0,36 га було розділено на дві земельні ділянки з присвоєнням кожній кадастрового номеру: - земельну ділянку площею 0,0752 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована в с. Короваї Лубенського району Полтавської області, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ПЛ № 007678 від 30.07.1999 р., виданого головою Короваївської сільської ради на підставі рішення виконкому Короваївської сільської ради від 13.11.1997 року та згідно з витягом з ДЗК про земельну ділянку номер НВ-5100616412022 від 19.07.2022 року (кадастровий номер - 5320881901:01:001:0055); - земельну ділянку площею 0,2848 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована в с. Короваї Лубенського району Полтавської області, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ПЛ № 007678 від 30.07.1999 р., виданого головою Короваївської сільської ради на підставі рішення виконкому Короваївської сільської ради від 13.11.1997 року та згідно з витягом з ДЗК про земельну ділянку номер НВ-3500657482022 від 25.07.2022 року (кадастровий номер - 5320881901:01:001:1256) (а.с. 19-24 зврт.). Із матеріалів спадкової справи № 546 від 19.11.2002 року, що була заведена до майна померлої [INFO] [PERSON] , яка надійшла на адресу суду з Полтавського обласного державного нотаріального архіву на виконання ухвали суду від 08.03.2023 року про витребування доказів, вбачається, що спадкоємцем останньої є [PERSON] (відповідач), яка отримала свідоцтва про право власності за заповітом на певну спадкову масу, до якої не входить вищевказаний житловий будинок та земельна ділянка (а.с. 32-33, 41-51). Відповідно до ст. 209 ЦК України, правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. Згідно із ст.ст.655, 656 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає майно у власність другій стороні (покупцеві), а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. До договору купівлі-продажу на біржах застосовуються загальні положення про купівлю-продаж. Згідно з ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Статтею 650 ЦК України визначено, що особливості укладення договорів на біржах встановлюються відповідними актами цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» біржовою операцією визнається угода, яка в цілому відповідає умовам: представляє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товару, допущених до обороту на товарній біржі; якщо її учасники є членами біржі та якщо вона зареєстрована на біржі не пізніше наступного за укладеною угодою дня. Угоди зареєстровані на біржі не потребують нотаріального засвідчення. На підставі ч. 4 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Відповідно до вимог ст. 657 Цивільного кодексу України, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. У відповідності з ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 2 ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 16 Кодексу, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є - визнання права.

Outcome: approved