Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив визнати за ним право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , а саме на частину квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , яка складається з двох кімнат жилою площею 25,0 кв.м., загальною площею 40.2 кв.м.: коридору площею 5,9 кв.м, комори площею 0,5 кв.м., кімнати площею 16,7 кв.м., кімнати площею 80,3 кв.м., кухні площею 5,2 кв.м., ванної площею 1,9 кв.м., вбиральні площею 1,2 кв.м. В обґрунтування позову позивач зазначає, що [INFO] на території Російської Федерації померла його матір [PERSON] та після її смерті відкрилася спадщина на вищезазначене майно. Вказує, що інша частина цієї квартири належить позивачу на праві спільної сумісної власності з матір`ю, тобто квартира була приватизована на двох. З моменту виїзду матері до Російської Федерації і до цього часу цією квартирою користується лише позивач. Зазначає, що має сестру [PERSON] , яка після одруження переїхала до Російської Федерації. За життя спадкодавцем на належні їй частку було складено заповіт від 11 листопада 2010 року на сестру позивача. Однак сестра, не бажаючи отримувати спадщину на спадкове майно, переслала позивачу оригінал свідоцтва про смерть матері для надання йому можливості заявити права на спадкове майно. У зв`язку із цим у встановлений строк позивач звернувся до державного нотаріуса та останнім було відкрито спадкову справу. Також у встановлений законом строк до державного нотаріуса звернулася сестра позивача із заявою про відмову від прийняття спадщини за заповітом. Але через те, що спадкодавець на час смерті була зареєстрована на території держави-агресора, немає можливості отримати інформацію чи заводилася спадкова справа на території іншої держави та чи є спадкоємці після смерті [PERSON] державним нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину та рекомендовано звернутися до суду. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 листопада 2022 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, а також задоволено клопотання позивача про витребування доказів та витребувано у П`ятої дніпровської державної нотаріальної контори належним чином засвідчену копію спадкової справи №20/2022 після померлої [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 26 січня 2023 року до участі у розгляді справи залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, доньку спадкодавця [PERSON] 20 квітня 2023 року представником відповідача Конаревою С.К. надано суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог. Вказує, що доказів порушення Дніпровською міською радою прав позивача до матеріалів справи не надано, доказів звернення до відповідача з приводу порушеного права позивачем також не надано, а потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами. Також зазначає, що позивач звернувся для прийняття спадщини після спливу шести місяців, проте доказів поважності причин пропуску строку не надав. Позивач та його представник [PERSON] у судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити. Представник відповідача Конарева С.К. у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позовну заяву. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] в судовому засіданні просила позов задовольнити, зазначила, що немає наміру отримувати у спадщину спірне нерухоме майно у зв`язку з чим нею і було написано відповідну нотаріально посвідчену заяву про відмову від спадщини. Також третя особа [PERSON] повідомила, що на території Російської Федерації після смерті матері спадкова справа не заводилася. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмета спору, П`ятої дніпровської державної нотаріальної контори, повідомлений належним чином про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд, вислухавши позивача, його представника [PERSON] та третю особу [PERSON] , дослідивши письмові докази, встановив наступні фактичні обставини. Позивачу та його матері [PERSON] на праві спільної власності належить квартира за адресою: [ADDRESS] (а.с.11,12,39). 11 листопада 2010 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Третьої дніпропетровської нотаріальної контори Хилько Л.А., згідно якого вона на випадок своєї смерті заповіла належну їй частину квартири [ADDRESS] , своїй доньці [PERSON] (а.с.35-37,41-42). [INFO] [PERSON] померла у м. Вологда, Вологодська область Російської Федерації (а.с.34 зворотна сторона). З 01 травня 2010 року по 28 жовтня 2021 року включно [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.34). 17 січня 2022 року третя особа [PERSON] звернулася до нотаріуса із заявою, яка посвідчена нотаріусом нотаріального округа місто Вологда і Вологодський район Вологодської області Російської Федерації, про відмову по всім обставинам спадкування від належного їй спадку після смерті [PERSON] (зворотній а.с.34). 25 січня 2022 року позивач звернувся до П`ятої дніпровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , яка складається з частини квартири за адресою: [ADDRESS] (а.с.31 зворотна сторона). Постановою державного нотаріуса П`ятої дніпровської державної нотаріальної контори Мануйленко А.О. від 28 жовтня 2022 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його матері [PERSON] , на належну їй частку квартири за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку із неможливістю витребовування нотаріусом відомостей та документів необхідних для вчинення нотаріальної дії, а саме встановлення повного кола спадкоємців. В обґрунтування постанови державний нотаріус вказує, що так як спадкодавець була громадянкою Російської Федерації - держави агресора, не має можливості витребувати відомості або документи про заведення спадкової справи на території Російської Федерації - держави агресора, де спадкодавець мала реєстрацію, для визначення повного складу спадкоємців (а.с.45 зворотна сторона-46). Станом на 10 годину 20 хвилин за даними Єдиної інформаційної системи нотаріату Російської Федерації спадкова справа після померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] , не заведена (а.с.83). Вирішуючи пред`явлені позовні вимоги судом враховується наступне. За статтею 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно частини першої статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивач звернувся до нотаріальної в строки передбачені статтею 1270 ЦК України. Частиною першої статті 1273 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Інший спадкоємець за законом першої черги - донька спадкодавця [PERSON] - [PERSON] , якій спадкодавець заповіла належну їй частку спірної квартири, відмовилася від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України. За частиною першою статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Визнання права є способом захисту права, передбаченим пунктом першим частини другої статті 16 ЦК України. У відповідності до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини п`ятої статті 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Оскільки позивач є спадкоємцем першої черги за законом, який у встановлені законом строк та спосіб прийняв спадщину, але не може реалізувати свої спадкові права та отримати свідоцтво про право на спадщину через неможливість нотаріусом встановити повне коло спадкоємців, єдиним ефективним способом реалізації його права є визнання за ним права власності на таке спадкове майно. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Outcome: approved