Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-27 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Крушинська А.А. звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказує, що 28 жовтня 2006 року між сторонами у справі зареєстровано шлюб, від якого вони мають неповнолітніх дітей - сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Однак, у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя та ведення спільного господарства, відсутністю взаєморозуміння шлюбні відносини з відповідачем фактично припинено, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Посилаючись на вказані обставини, представник позивача просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] . Ухвалою судді Диканського районного суду Полтавської області від 26.09.2022 вказаний позов прийнято до провадження і справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та без проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. З поштових відміток на наявних у матеріалах справи рекомендованих листах вбачається, що неодноразово надіслані судом відповідачу [PERSON] рекомендовані листи з копією ухвали про відкриття провадження у справі та копією позову з доданими до нього документами відповідачу не було вручено у зв`язку із відсутністю адресата за місцезнаходженням, а тому відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України відповідач [PERSON] вважається повідомленим про перебування на розгляді у суді судової справи, учасником якої він являється. Крім цього, відповідач [PERSON] повідомлений належним чином, в тому числі через розміщення оголошення на веб-сайті "Судова влада". Жодних заперечень проти позову, в тому числі відзиву на позовну заяву, від відповідача не надійшло. Крім того, згідно повідомлення з Міністерства соціальної політики України, інформація щодо [PERSON] як внутрішньо переміщеної особи - відсутня, тому виклики відповідачу були направлені за останньою відомою адресою. З огляду на те, що справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та без проведення судового засідання, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони по справі 28 жовтня 2006 року зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Комінтернівського районного управління юстиції міста Харкова, актовий запис № 592, що підтверджується свідоцтвом про шлюб /а.с. 7/. Від вказаного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] та неповнолітнього сина [PERSON] , що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями свідоцтв про народження дітей /а.с. 8, 9/. Судом встановлено, що подружнє життя сторін не склалося через різні погляди на сімейне життя, відсутність взаєморозуміння та поваги один до одного. Шлюбні стосунки між подружжям фактично припинені, відновлювати їх позивач та відповідач наміру і бажання не мають, що підтверджується доводами позовної заяви. Спільне господарство сторони не ведуть. Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. При цьому, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, що прямо вказано в ст. 24 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлені судом обставини свідчать, що подальше спільне життя подружжя і збереження їхнього шлюбу суперечить інтересам кожного з них, а також інтересам їхніх неповнолітніх дітей, які повинні виховуватись в атмосфері доброзичливості, комфорту та любові, а тому, відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Вирішення судом питання про прізвище, яке бажає мати той з подружжя, який змінював його під час державної реєстрації шлюбу, залежить від зазначення відповідних вимог у поданих до суду заяві або позові. Питання про вибір прізвища не зазначено у позовних вимогах, позивачем або її представником будь-яких заяв щодо зміни прізвища після розірвання шлюбу також не подано, тому воно не було предметом судового розгляду. Враховуючи те, що позивачем або його представником не було заявлено позовних вимог щодо стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат у справі та не подано суду будь-яких заяв чи клопотань з цього приводу, питання щодо розподілу судових витрат у справі не було предметом судового розгляду. На підставі викладеного,

Outcome: approved