Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-03 00:00:00

Представник виконкому Глобинської міської ради, як органу опіки та піклування (служба у справах дітей) в інтересах інтересах малолітньої [PERSON] , [INFO] , звернувся до суду з позовом до [PERSON] , про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що [PERSON] та [PERSON] мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з матір`ю в [ADDRESS] . Про негативну ситуацію, яка склалася у родині [PERSON] та її малолітньої доньки у жовтні 2022 року повідомила службі у правах дітей Глобинської міської ради адміністрація Глобинської гімназії №4, де [PERSON] навчається з 01.09.2021 року. З письмового повідомлення - мати належної уваги дівчинці не приділяла, впливу на неї не має, дитина обслуговує себе самостійно, рідко підключається до онлайн-занять, навчального плану не виконувала, на контакт з класним керівником та соціальним педагогом не йшла. [PERSON] взята на облік як дитина, яка перебуває у складних життєвих обставинах. Батько дитини, [PERSON] , з дитиною не проживає, не приймає участі в її житті та вихованні, матеріально не допомагає. Згідно характеристики [PERSON] , учениці Глобинської гімназії №4 ім.Заслуженого агронома України Ганни Андрієнко - філія Глобинського ліцею №5 Глобинської міської ради від 25 квітня 2023 року №10-26/30, батько дівчини [PERSON] не підтримує зв`язок з донькою, не цікавиться її життям та байдужий до її місця перебування. Згідно довідки-характеристики старости Пузиківського старостинського округу №02-29.17/29 від 24 квітня 2023 року, компроментуючих матеріалів на нього немає. Після взяття [PERSON] на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, спеціалісти служби у справах дітей неодноразово намагалися поговорити з її батьком, щоб з`ясувати його думку стосовно подальшого виховання доньки. Він не був готовий до спілкування, не відповідав на телефонні дзвінки, в тому числі і від [PERSON] , по місцю його проживання в с.Пузикове під час відвідування від розмови відмовився, до будинку не впустив. За клопотанням служби у справах дітей Глобинської міської ради [PERSON] тимчасово влаштована до КНП «Глобинська міська лікарня» Глобинської міської ради, оскільки, батько та рідна тітка відмовилися забрати її до себе. [PERSON] не заперечує проти позбавлення його батьківських прав стосовно малолітньої доньки [PERSON] . Виходячи з вищевикладеного, Комісія з питань захисту прав дитини при виконкомі Глобинської міської ради вважає, що [PERSON] свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків стосовно виховання та утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , належним чином не піклується про неї, не цікавиться її життям, вихованням та станом здоров`я, фактично самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків стосовно малолітньої доньки, тому заслуговує на позбавлення його батьківських прав стосовно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Наказом служби у справах дітей Глобинської міської ради №50 від 05.05.2023 року «Про тимчасове влаштування [PERSON] , [INFO] » [PERSON] тимчасово влаштовано до патронатної сім`ї [PERSON] та [PERSON] , що проживають за адресою: [ADDRESS] . В судове засідання представник позивача не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. В судове засідання відповідач не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, про поважність причин неявки суд не повідомив. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , проживає за адресою: [ADDRESS] (зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ) та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований та проживає за адресою Полтавська область, Кременчуцький район, с.Пузикове мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим Пузиківською сільською радою Глобннського району Полтавської області 21.08.2010 року (а.с.8). Про негативну ситуацію, яка склалася у родині [PERSON] та їх малолітньої доньки у жовтні 2022 року повідомила службі у справах дітей Глобинської міської ради адміністрація Глобинської гімназії №4 ім.Заслуженого агронома України [PERSON] - філія Глобинського ліцею № 5 Глобинської міської ради , де [PERSON] навчається з 01.09.2021 року. З письмового повідомлення вбачається, що батько [PERSON] з родиною не проживає, мати належної уваги дівчинці не приділяла, впливу на неї не має, дитина обслуговує себе самостійно , рідко підключається до онлайн-занять, навчального плану не виконувала, на контакт з класним керівником та соціальним педагогом не йшла (а.с.9-10). 08 листопада 2022 року адміністрація Глобинської гімназії №4 повідомила, що [PERSON] з ознаками алкогольного сп`яніння доставлено в прийомне відділення КНП «Глобинська міська лікарня» Глобинської міської ради, дитина перебувала в родині знайомих (а.с.11). Наказом начальника служби у справах дітей Глобинської міської ради №50 від 08 листопада 2022 року «Про взяття на облік [PERSON] як дитини, яка перебуває у складних життєвих обставинах», [PERSON] взята на облік як дитина, яка перебуває у складних життєвих обставинах (а.с.12). Згідно акту обстеження умов проживання №232 від 16 листопада 2022 року, умови проживання дитини задовільні, дитина мала окрему кімнату, облаштоване місце для сну та відпочинку, одяг по сезону, умови для дистанційного навчання (а.с.13). 13 квітня 2023 року адміністрація Глобинської гімназії №4 ім. Заслуженого агронома України [PERSON] - філія Глобинського ліцею №5 Глобинської міської ради повідомила, що ситуація в родині знову негативна, батько [PERSON] з родиною не проживає, мати [PERSON] веде аморальний спосіб життя, вживає алкогольні напої. В телефонній розмові з дитиною стало відомо, що вдома бувають незнайомі люди. Класний керівник викликала поліцію, після чого дитину відвезли до знайомої родини (а.с.14-15). Відповідно до довідки - характеристики № 02-29.17\\29 від 24.04.2023 року, Пузиківський старостат Глобинської міської об`єднаної територіальної громади не має компрометуючих матеріалів на [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , фактично проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.16). Згідно акту обстеження умов проживання № 63 від 24.04.2023 року, умови проживання дитини [PERSON] , [INFO] , незадовільні: незадовільний санітарний стан, в будинку повний безлад, сміття, домашні речі розкидані в хаотичному порядку. [PERSON] перебуває з ознаками сильного алкогольного сп`яніння (а.с.17). Як вбачається з характеристики учениці 7 класу [PERSON] за № 10-26\\30 від 25.04.2023 року, батько [PERSON] не підтримує зв`язок з донькою, не цікавиться її життям та байдужий до її місця перебування (а.с.27-28). Згідно письмових пояснень [PERSON] від 25.04.2023 року, він не має змоги матеріально утримувати свою малолітню доньку [PERSON] , не бажає забрати її до себе для проживання та виховання. [PERSON] не заперечує проти позбавлення його батьківських прав стосовно малолітньої доньки [PERSON] , повністю усвідомлює юридичні наслідки позбавлення його батьківських прав. Питання позбавлення його батьківських прав стосовно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , на засіданнях Комісії з питань захисту прав дитини при виконкомі Глобинської міської ради та виконавчого комітету Глобинської міської ради Сорокотяг Руслан Володимирович прохав розглядати без його участі (а.с.29-30). Наказом служби у справах дітей Глобинської міської ради № 49 від 26.04.2023 року «Про взяття на первинний облік дітей, які залишились без батьківського піклування, дітей - сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування [PERSON] » взято на первинний облік дітей, які залишились без батьківського піклування, дітей - сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування [PERSON] , [INFO] (а.с.33). Відповідно до Наказу служби у справах дітей Глобинської міської ради № 50 від 05.05.2023 року «Про тимчасове влаштування [PERSON] , [INFO] », влаштовано тимчасово до патронатної сім`ї [PERSON] та [PERSON] малолітню дитину [PERSON] , [INFO] (а.с.37). З висновку Комісії з питань захисту прав дитини при виконкомі Глобинської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно малолітньої дитини [PERSON] , затвердженого рішенням виконавчого комітету Глобинської міської ради № 122 від 26.04.2023 року, вбачається, що Комісія вважає, що [PERSON] , [INFO] , свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків стосовно виховання та утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , належним чином не піклується про неї, не цікавиться її життям, вихованням та станом здоров`я. Отже, фактично самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків стосовно малолітньої доньки, тому заслуговує на позбавлення його батьківських прав стосовно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а.с. 34-36). Надаючи правову кваліфікацію правовідносинам, суд враховує наступне. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ч.3 ст.51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. В даній ситуації суд звертає увагу, що статтею 32 Конституції України передбачено, що ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Сімейне життя - це особисті майнові та немайнові відносини між подружжям, іншими членами сім`ї, яке здійснюється на засадах, визначених у Сімейному кодексі: кожна особа має право на повагу до свого сімейного життя (частина четверта статті 4); ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя, крім випадків, встановлених Конституцією України (частина п`ята статті 5); регулювання сімейних відносин здійснюється з урахуванням права на таємницю особистого життя їх учасників, їхнього права на особисту свободу та недопустимості свавільного втручання у сімейне життя (частина четверта статті 7) та інше. Неможливо визначити абсолютно всі види поведінки фізичної особи у сферах особистого та сімейного життя, оскільки особисті та сімейні права є частиною природних прав людини, які не є вичерпними‚ і реалізуються в різноманітних і динамічних відносинах майнового та немайнового характеру, стосунках, явищах, подіях тощо. Право на приватне та сімейне життя є засадничою цінністю, необхідною для повного розквіту людини в демократичному суспільстві, та розглядається як право фізичної особи на автономне буття незалежно від держави, органів місцевого самоврядування, юридичних і фізичних осіб (див. пункт 3.1 рішення Конституційного Суду України від 20 січня 2012 року №2-рп/2012 у справі за конституційним поданням Жашківської районної ради Черкаської області щодо офіційного тлумачення положень частин першої, другої статті 32, частин другої, третьої статті 34 Конституції України). Для суду є безспірним, що в даних правовідносинах при вирішенні питання про позбавлення батьківських прав відповідача відбувається втручання в її право на сімейне життя, яке не є абсолютним і може бути обмеженим в порядку передбаченому Конституцією України. З іншої сторони обов`язковому дослідженню підлягає питання щодо забезпечення прав неповнолітньої дитини не розлучатися з батьками і врахування при цьому якнайкращих інтересів дитини (статті 1, 9 Конвенції). Досліджуючи правомірність втручання в право відповідача на сімейне життя, суд розуміючи місце Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року в сфері стандартів прав людини, вважає за необхідне звернутись до принципів викладених в статті 29 Декларації, згідно із якими: кожна людина має обов`язки перед суспільством, у якому тільки й можливий вільний і повний розвиток її особи. При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина повинна зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві. Отже, в даному випадку допускається обмеження прав особи, а процедура, підстави та правові наслідки позбавлення батьківських прав передбачені нормами Сімейного кодексу України (статті 164-167). Відповідно до ст.8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Положеннями норм Сімейного кодексу України встановлено, що кожний із батьків зобов`язаний піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, проявляти у відношенні неї батьківське піклування, зобов`язаний виховувати та утримувати дитину до її повноліття. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ст.ст.150, 151, 152, 155 СК України). Відповідно до ч.ч.1,4 ст.164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Відповідно до п.п. 15,16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року та ратифікованої постановою Верховної ради України від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права. Відповідно до пункту 47 рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Савіни проти України" право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Відповідно до пункту 49 рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Савіни проти України" хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати що розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Відповідно до пункту 50 рішення Європейського Суду у справі "Хант проти України" втручання у право на повагу до сімейного життя не становить порушення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо воно здійснене "згідно із законом", відповідає одній чи кільком законним цілям, про які йдеться в пункті 2, і до того ж є "необхідним у демократичному суспільстві" для забезпечення цих цілей. Згідно з наданими доказами, суд приходить до висновку, що відповідач дійсно ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, а тому суд вважає, що відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками і не піклується про фізичний і духовний розвиток [PERSON] , не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини, не піклується про стан її здоров`я, хоча б мав це робити, тобто по своїй вині ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. На підставі викладеного, суд дійшов переконливого висновку про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , що повністю відповідає інтересам дитини. Суд звертає увагу відповідача на те, що відповідно до ч.1 ст.169 Сімейного кодексу України, мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. В такому разі, судом буде перевірено, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини (ч.4 ст.169 Сімейного кодексу України). Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved