Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-04 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача 07.03.2023 року заступник керівника Окружної прокуратури м. Хмельницького в інтересах держави в особі Хмельницької міської ради, Управління молоді та спорту Хмельницької міської ради до [PERSON] про стягнення шкоди, завданої внаслідок незаконного звільнення працівника. В судове засідання прокурор з`явився, підтримав позовні вимоги, надав суду пояснення, що відповідають змісту позовних вимог. Відповідача в судове засідання з`явився, визнав позовні вимоги. 2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 10.03.2023 року відкрито провадження, справу призначено у підготовче засідання у загальному проваджені. Ухвалою суду 29.03.2023 року закінчено підготовче засідання та справу призначено до судового розгляду на 05.07.2023 року. 05.07.2023 року ухвалено рішення по справі. 3. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Встановлено,\~що \~рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 05.05.2022 у справі №686/5090/22 задоволено позов [PERSON] до Управління молоді та спорту Хмельницької міської ради. Визнано незаконним наказ Управління молоді та спорту Хмельницької міської ради №13-к від 02.02.2022, яким [PERSON] звільнено з посади директора Хмельницької дитячо-юнацької спортивної школи №2, поновлено [PERSON] на посаді директора Хмельницької дитячо-юнацької спортивної школи №2 з 04.02.2022. Стягнуто з Управління молоді та спорту Хмельницької міської ради на користь працівника середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 76\~165, 78 грн. Вказане судове рішення набрало законної сили 07.06.2022. На виконання судового рішення у справі №686/5090/22 Управлінням молоді та спорту Хмельницької міської ради у 2022 році здійснено виплату зазначених коштів, а саме: згідно платіжного доручення №6 від 11.07.2022 [PERSON] перераховано середньомісячну заробітну плату в сумі 61\~313, 45 грн; згідно платіжного доручення №8 від 11.07.2022 із середнього заробітку [PERSON] утримано податок на дохід найманих працівників в сумі 13\~709, 84 грн.; згідно платіжного доручення №7 від 11.07.2022 із середнього заробітку [PERSON] утримано військовий збір в сумі 1\~142,49 грн. 4. Мотивована оцінка аргументів сторін, порушення прав Таким чином, у зв`язку з поновленням працівника на раніше займаній посаді було виплачено середній заробіток за час вимушеного прогулу, який є фактичним розміром заподіяної позивачам шкоди, оскільки працівник незаконно був звільнений з посади, не виконував свої обов`язки з незалежних від його волі причин, а роботодавець оплатив йому час вимушеного прогулу. Оскільки звільнення [PERSON] здійснено з порушенням закону за наказом начальника управління [PERSON] №13-к від 02.02.2022, обов`язок по відшкодуванню шкоди, заподіяної у зв`язку з виплатою коштів незаконно звільненому працівнику за час вимушеного прогулу, покладається саме на [PERSON] . Зважаючи на вище викладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та приймає рішення про задоволення позовних вимог. 5. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Пунктом 8 частини 2 статті 16 ЦК України передбачено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Відповідно до ст. 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не визначений законом. Відповідно до ст. 237 КЗпП України суд покладає на службову особу, винну в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу, обов`язок покрити шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації у зв`язку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижчеоплачуваної роботи. Такий обов`язок покладається, якщо звільнення чи переведення здійснено з порушенням закону або якщо власник чи уповноважений ним орган затримав виконання рішення суду про поновлення на роботі. Загальні підстави та умови матеріальної відповідальності працівника передбачені у ст. 130 КЗпП України, відповідно до якої працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Частиною 8\~статті 134\~КЗпП України,\~п.\~13\~постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~29.12.1992\~№ 14,\~п.\~33\~постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~06.11.1992\~№ 9\~«Про практику\~розгляду судами\~трудових спорів»\~визначено обов`язок\~відшкодування шкоди,\~заподіяної установі\~у зв`язку\~з оплатою\~звільненому працівнику\~часу вимушеного\~прогулу.\~Такий обов`язок\~покладається на\~службову особу,\~за наказом\~якої працівника\~звільнено з\~порушенням закону\~або якими\~затримано виконання\~рішення суду\~про поновлення\~на роботі. Відповідальність в цих випадках настає незалежно від форми вини. При цьому, винна у незаконному звільненні особа несе матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з її вини установі. Положення даної норми законодавства спрямовані на забезпечення гарантій трудових прав працівників з метою захисту останніх від неправомірних дій роботодавців щодо незаконних звільнень. Саме тому законодавцем покладено обов`язок на особу, за наказом якої працівника звільнено з порушенням закону, відшкодувати у повному розмірі шкоду, заподіяну установі виплатою звільненому працівнику коштів за час вимушеного прогулу. Правова позиція\~щодо відшкодування\~особою,\~за наказом\~якої проведено\~звільнення працівника,\~збитків внаслідок\~виплати середнього\~заробітку за\~час вимушеного\~прогулу у\~повному розмірі\~викладена у постанові Верховного Суду від 11.04.2018 у справі 161/6047/16-ц. Окрім того, підпунктами 9 та 10 пункту 9 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України передбачено, що кошти, відшкодовані державою з державного бюджету (Автономною Республікою Крим, органами місцевого самоврядування з місцевих бюджетів) згідно з цим пунктом, вважаються збитками державного бюджету (місцевих бюджетів). Посадові та службові особи органів державної влади (органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування), дії яких завдали шкоди, що відшкодована з бюджету, несуть цивільну, адміністративну та кримінальну відповідальність згідно з законом. Згідно ст.74\~Закону України\~«Про місцеве\~самоврядування в\~Україні» органи та посадові особи місцевого самоврядування несуть відповідальність за свою діяльність перед територіальною громадою, державою, юридичними і фізичними особами. Підстави, види і порядок відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначаються\~Конституцією України, цим та іншими законами. Статтями 76,\~77\~Закону України\~«Про місцеве\~самоврядування в\~Україні» передбачено, що органи та посадові особи місцевого самоврядування несуть відповідальність у разі порушення ними Конституції або законів України. Шкода, заподіяна юридичним і фізичним особам в результаті неправомірних рішень, дій або бездіяльності органів місцевого самоврядування, відшкодовується за рахунок коштів місцевого бюджету, а в результаті неправомірних рішень, дій або бездіяльності посадових осіб місцевого самоврядування - за рахунок їх власних коштів у порядку, встановленому законом. Спори про поновлення порушених прав юридичних і фізичних осіб, що виникають в результаті рішень, дій чи бездіяльності органів або посадових осіб місцевого самоврядування, вирішуються в судовому порядку. Пунктом 13 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №\~14\~від 29.12.1992\~«Про судову\~практику в\~справах про\~відшкодування шкоди,\~заподіяної підприємствам,\~установам,\~організаціям їх\~працівниками» визначено, що обов`язок по відшкодуванню шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації у зв`язку з оплатою незаконно звільненому чи незаконно переведеному працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижче оплачуваної роботи, покладається на винних службових осіб, за наказом або розпорядженням яких звільнення чи переведення здійснено з порушенням закону або якими затримано виконання рішення суду про поновлення на роботі. Відповідальність в цих випадках настає незалежно від форми вини. Відповідно до п.33 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №9\~від 06.11.1992\~«Про практику\~розгляду судами\~трудових спорів» встановлено, що при незаконному звільненні або переведенні на іншу роботу, невиконанні рішення про поновлення працівника на роботі, що мало місце після введення в дію п.8 ст.134 та нової редакції ст.237 КЗпП (з 11 квітня 1992 року) настає повна матеріальна відповідальність винних в цьому службових осіб і обов`язок покрити шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації у зв`язку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижчеоплачуваної роботи може бути покладено при допущенні ними в цих випадках будь-якого порушення закону, а не лише явного, як передбачалось раніше. Таким чином, у зв`язку з поновленням працівника на раніше займаній посаді було виплачено середній заробіток за час вимушеного прогулу, який є фактичним розміром заподіяної позивачам шкоди, оскільки працівник незаконно був звільнений з посади, не виконував свої обов`язки з незалежних від його волі причин, а роботодавець оплатив йому час вимушеного прогулу. Оскільки звільнення [PERSON] здійснено з порушенням закону за наказом начальника управління [PERSON] №13-к від 02.02.2022, обов`язок по відшкодуванню шкоди, заподіяної у зв`язку з виплатою коштів незаконно звільненому працівнику за час вимушеного прогулу, покладається саме на [PERSON] . Аналогічна позиція\~викладена в\~постанові Касаційного\~цивільного суду\~у складі\~Верховного Суду\~від 23.10.2019\~у справі\~№ 401/1745/16-ц за позовом КП «Житлосвіт 2012» до [PERSON] про відшкодування шкоди незаконним звільнення працівника та у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 16.06.2021 у справі №328/29/20 за позовом прокурора Токмацької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Пологівсьої РДА Запорізької області до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди у порядку регресу. За статтею\~136\~КЗпП України стягнення з керівників підприємств, установ, організацій та їх заступників матеріальної шкоди в судовому порядку провадиться за позовом вищестоящого в порядку підлеглості органу. Згідно з п.п.1.1.-1.6 Положення про управління молоді та спорту Хмельницької міської ради, затвердженого зі змінами рішенням 27 сесії Хмельницької міської ради №18 від 14.12.2018, Управління молоді та спорту Хмельницької міської ради (далі Управління) є виконавчим органом міської ради, створене Хмельницькою міською радою шляхом приєднання управління у справах сім`ї та молоді Хмельницької міської ради до комітету з фізичної культури і спорту Хмельницької міської ради та зміни найменування комітету з фізичної культури і спорту Хмельницької міської ради на управління молоді та спорту Хмельницької міської ради. Управління молоді та спорту Хмельницької міської ради є правонаступником управління у справах сім`ї та молоді Хмельницької міської ради. Управління підзвітне і підконтрольне міській раді та підпорядковане виконавчому комітету, міському голові. Управління у своїй діяльності керується Конституцією України, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», іншими законодавчими актами, постановами Верховної Ради України, Указами Президента України, постановами Кабінету Міністрів України, нормативними актами інших центральних органів виконавчої влади, рішеннями міської ради та її виконавчого комітету, розпорядженнями міського голови, а також цим Положенням. Управління є юридичною особою, має самостійний баланс, рахунки в органах Державного казначейства, печатку, штампи та бланки зі своїм найменуванням. Управління має усі права юридичної особи у відповідності до чинного законодавства України. Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч.1,5,6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.ч.1,2 ст. 77 ЦПК України). Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України\~обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. 6. Судові витрати Судові витрати у справі підлягають до стягнення з відповідача так, як позов задоволено. На підставі викладеного та

Outcome: approved