Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-05 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилався на те, що 31 серпня 2018 року між АТ «Альфа-Банк» та відповідачем було укладено угоду про надання кредиту №501061895. Відповідно до вищевказаного договору, Банк зобов`язувався надати позичальнику кредит в розмірі 80\~000 грн. 00 коп., а позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених Кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісії та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Умовами кредитного договору передбачено, що у випадку невиконання позичальником умов договору, останній зобов`язаний достроково виконати всі боргові зобов`язання перед Банком протягом 30 календарних днів з дня отримання від Банку інформації. Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання позичальнику кредиту. Позичальник своїх зобов`язань за Кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 21 липня 2021 року заборгованість за кредитним договором становить 105\~535 грн. 46 коп., яка складається з наступного: 62\~137 грн. 90 коп. заборгованість за кредитом; 14\~539 грн. 50 коп. заборгованість за відсотками та 28\~858 грн. 06 коп. заборгованість по комісії, яку представник позивача і просить стягнути з відповідача, а також витрати по сплаті судового збору. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 серпня 2021 року головуючою - суддею було обрано Рибакову В.В. (а.с.47-48). Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 жовтня 2021 року дану справу було прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та відповідачу надіслано копію ухвали про відкриття провадження у справі та одночасно надіслано копії позовної заяви та доданих до неї документів (а.с.52-53). Згідно рішення Вищої Ради правосуддя № 860/0/15-23 від 21 лютого 2023 року, суддю Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області [PERSON] було звільнено з посади (а.с.58). Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08 березня 2023 року головуючою - суддею було обрано Кобеляцьку - Шаховал І.О. (а.с.59). Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 квітня 2023 року суддею дану справу було прийнято до розгляду (а.с.60). Як вбачається з матеріалів справи, відповідача про розгляд справи було повідомлено належним чином, про що свідчить повідомлення про поштове відправлення (а.с.57), однак, останній своїм правом, визначеним цивільно-процесуальним законодавством, не скористався та будь-які заяви чи клопотання на адресу суду не надав. Враховуючи вищевикладене, а також враховуючи той факт, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам цивільно-процесуального законодавства. Зважаючи на ці обставини, суд керується\~ ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року, яка згідно з частиною першою\~статті 9 Конституції України\~є частиною національного законодавства України, та яка визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Строки, встановлені\~ЦПК України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. Відповідно до ч.1\~ст. 81 ЦПК України,\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного. Згідно зі ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій. У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України», національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні. Згідно із\~ст.526 ЦК України,\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно\~до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, певних змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно\~ ст.611 ЦК України, при порушенні зобов`язання наступають правові наслідки, установлені договором або законом. Статтею 629 ЦК України\~передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ч.1\~ст.1054 ЦК України,\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як встановлено судом, 31 серпня 2018 року між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено угоду про надання кредиту № 501061895. Відповідно до вищевказаного договору, Банк зобов`язувався надати позичальнику кредит в розмірі 80\~000 грн. 00 коп., а позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених Кредитним договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісії та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Умовами кредитного договору передбачено, що у випадку невиконання позичальником умов договору, останній зобов`язаний достроково виконати всі боргові зобов`язання перед Банком протягом 30 календарних днів з дня отримання від Банку інформації (а.с.4-5). Як вбачається з матеріалів справи, банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання позичальнику кредиту, в той час коли позичальник своїх зобов`язань за Кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 21 липня 2021 року заборгованість за кредитним договором становить 105\~535 грн. 46 коп., яка складається з наступного: 62\~137 грн. 90 коп. заборгованість за кредитом; 14\~539 грн. 50 коп. заборгованість за відсотками та 28\~858 грн. 06 коп. заборгованість по комісії (а.с.6-7). Таким чином, враховуючи ту обставину, що відповідач належним чином умови договору не виконав та у нього виникла заборгованість, яку в добровільному порядку повертати не бажає, суд вважає, що сума боргу в розмірі 105\~535 грн. 46 коп. підлягає примусовому стягненню і задоволенню позовних вимог. Також, на підставі ст.141 ЦПК України,\~з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 270 грн. 00 коп., сплачений позивачем при подачі позову до суду.

Outcome: approved