Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-02 00:00:00

[PERSON] (надалі «Позивач») звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] (надалі «Відповідач») про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, в якому просила стягувати з [PERSON] на її користь на утримання повнолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання,\~\~ аліменти у\~\~ розмірі\~\~ 1/4 усії видів його заробітку щомісячно, до закінчення його навчання, але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років. Позовні вимоги мотивовано тим, що на даний час повнолітній син сторін [PERSON] , [INFO] , навчається на 1-му курсі ОР бакалавра факультету математики та інформатики, спеціальність «Комп`ютерні науки» Прикарпатського національного університету ім. В.Стефаника, денного відділенн, державної форми навчання. Термін навчання складає 4 роки. Як зазначено у позовній заяві, оскільки Відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання сина, який навчається, Позивач просить стягувати з Відповідача аліменти на його утримання в розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів. Позивач скористалася правом на подання відповіді на відзив на позов, а також подала до суду заяву про розгляд справи без\~ її участі, в якій вона позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідачем на адресу суду направлено відзив на позов, у якому він частково заперечив проти позовних вимог, просив стягувати з нього аліменти на утримання сина, який продовжує навчання, у розмірі 1342,00 грн., посилаючись на наявність у нього на утриманні дружини та двох малолітніх дітей від другого шлюбу. У відзиві [PERSON] зазначив, що його середньомісячний дохід у вигляді заробітної плати військовослужбовця становить 30 000,00 грн. Відповідачем подано заяву про розгляд справи без його участі, просив задовольнити позов частково в межах суми аліментів у 1342,00 грн. Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (надалі «ЦПК України») у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Проаналізувавши викладені в позовній заяві та відзиві на позов пояснення Позивача та Відповідача відповідно, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, Судом встановлено наступне. Сторони [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 17 січня 2012 року у справі №2/2215/145/2012. Від шлюбу у сторін є син [PERSON] , [INFO] . Станом на даний час [PERSON] , [INFO] , є повнолітнім, та навчається на І курсі ОР бакалавра факультету математики та інформатики, спеціальність «Комп`ютерні науки» Прикарпатського національного університету ім. В.Стефаника, денного відділенн, державної форми навчання. Термін навчання складає чотири роки (Довідка Прикарпатського національного університету ім. В.Стефаника від 25.04.2023 року (а.с. 10). Посилаючись на потребу сина, який навчається, в утриманні з боку батька, Позивач звернулася до суду з даним цивільним позовом. Згідно з частиною 1 статті 28 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці визнають право дитини на освіту, і з метою поступового досягнення здійснення цього права на підставі рівних можливостей вони, зокрема: а) вводять безплатну обов`язкову початкову освіту; b) сприяють розвиткові різних форм середньої освіти, як загальної, так і професійної, забезпечують її доступність для всіх дітей та вживають таких заходів, як введення безплатної освіти та надання у випадку необхідності фінансової допомоги; с) забезпечують доступність вищої освіти для всіх на підставі здібностей кожного за допомогою всіх необхідних засобів; d) забезпечують доступність інформації і матеріалів у галузі освіти й професійної підготовки для всіх дітей; е) вживають заходів для сприяння регулярному відвіданню шкіл і зниженню кількості учнів, які залишили школу. Відповідно до частини 1 статті 53 Конституції України кожен має право на освіту. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина 3 статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» ). Статтею 199 Cімейного кодексу України (надалі «СК України») визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.\~\~\~ Таким чином, Суд звертає увагу на те, що відповідно до норм СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання та зобов`язані утримувати повнолітніх дітей до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Даний позов пред`явлено про стягнення з Відповідача на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, аліментів в розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до частини 1 статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (частина 2 статті 200 СК України). Згідно з статтею 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189 - 192 і 194 - 197 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст. 182 Сімейного кодексу України, до яких відносяться: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Зміст ст. 200 Сімейного Кодексу вказує про те, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Як встановлено Судом, повнолітньому сину сторін [PERSON] на даний час виповнилось 18 років, він продовжує навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Відповідно до Наказу командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) від 15.03.2023 року [PERSON] проходить військову службу, відкомандирований у службове відрядження у складі оперативного ОТУ « [INFO] » з військової частини [NUMBER] ; зарахований на продовольче забезпечення через військову частину [NUMBER] заморською нормою №3 (польові умови) з 16 березня 2023 року. Як самостійно зазначив [PERSON] у відзиві на позов, орієнтовна сума його місячного грошового забезпечення як військовослужбовця становить 30 000,00 грн. Крім того, до відзиву на позов Відповідачем надано копію свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 23 травня 2015 року, за змістом якого ним 23 травня 2015 укладено шлюб з громадянкою [PERSON] , а також копії свідоцтв про народження дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Кім того, у відзиві на позов Відповідач покликається на те, що станом на даний час з нього стягується заборгованість зі сплати аліментів на утримання сина [PERSON] , яка утворилася за попередній період. На вищевказані обставини Відповідач покликається як на підставу неможливості сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина в розмірі 1/4 його доходу, як про це просить Позивач у позовній заяві. У правовій позиції, викладеній в постанові Верховного Суду України від 24.02.2016 року по справі 6-1296цс15, зазначається, що на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах, правовідносини обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Проаналізувавши доводи сторін, враховуючи все вищевикладене, та, зокрема, те, що повнолітній [PERSON] є студентом денної форми навчання, а тому потребує утримання, зважаючи на матеріальний стан Відповідача, Суд, виходячи з принципів справедливості та розумності, приходить до висновку про те, що сума аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, у розмірі 1/6 заробітку (доходу) платника аліментів, буде достатньою та посильною для Відповідача, не порушуватиме справедливого балансу в утриманні інших дітей Відповідача та не обмежуватиме їхнє право на належне утримання з боку батька. В задоволенні решти позовних вимог Суд вважає за необхідне відмовити. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Зважаючи на викладене, Суд приходить до висновку, що заявлений позов слід задовольнити та визначити розмір аліментів, який підлягає стягненню з Відповідача на користь Позивача на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який навчається, у розмірі 1/6\~ заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, починаючи з 22 травня 2023 року до закінчення його навчання у Прикарпатському національному університеті ім. В.Стефаника, денної форми навчання,\~\~\~\~ але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. ст. 182, 185, 191, 199 Сімейного кодексу України, п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів", ст. ст. 4, 7, 10, 12, 13, 76, 77, 81, 141, 258, 259, 263-265, 430 ЦПК України , суд,-

Outcome: partial