Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-06 00:00:00

У травні 2023 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просив розірвати шлюб між ним і [PERSON] , який зареєстрований 21 травня 2010 року Броварським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.\~Київ), актовий запис №\~224. В обґрунтування позову зазначав, що 21 травня 2010 року він та [PERSON] уклали шлюб. Від шлюбу вони мають сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя сторін не склалося, між ними почали виникали сварки, через різні погляди на життя та ведення спільного господарства. З 01 травня 2023 року шлюбних відносин сторони не підтримують, спільне господарство вони не ведуть. Їхні сімейні стосунки розірвано остаточно, шлюб носить лише формальний характер. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить його інтересам. Спір щодо поділу спільного сумісного майна подружжя між ними відсутній. Після розірвання шлюбу їхній син [PERSON] залишиться проживати разом із матір`ю. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, у якій зазначав, що позов він підтримує повністю, просива суд розглянути справу за його відсутності та задовольнити позов, оскільки з 01 травня 2023 року сторони не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, у якій зазначала, що позов вона визнає повністю та не заперечує проти його задоволення, просила суд розглянути справу за її відсутності та задовольнити позов, оскільки вона та позивач з 01 травня 2023 року шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства вони не ведуть. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання відповідачем позову закону не суперечить, прав, свобод чи інтересів інших осіб не порушує, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. Суд встановив, що 21 травня 2010 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Броварським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.\~Київ), актовий запис №\~224. Від шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом із матір`ю. Відповідно до ч. 10 ст. 7 СК України кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. За змістом положень ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно із ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд встановив, що з 01 травня 2023 року сторони шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, примиритися не бажають. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, позов визнала повністю. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи, що сторони шлюбних відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved