Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований у Солом`янському районному управлінні юстиції у місті Києві відділі реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис №1799 від 08 серпня 2017 року. В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що 08 серпня 2017 року між сторона укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з матір`ю та знаходиться на утриманні батьків. Одруження позивача з відповідачкою виявилось невдалим, сторони мають різні погляди на життя та різні інтереси. Сім`я остаточно розпалась, сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03 травня 2023 року справу розподілено судді Аксьоновій Н.М. Ухвалою суду від 12 травня 2023 року позовну заяву прийнято до провадження та відкрито спрощене позовне провадження з повідомлення (викликом) сторін. В судове засідання сторони не з`явилися, 03 липня 2023 року позивач подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, а справу розглядати без його участі. 03 липня 2023 також до суду надійшла заява відповідача, в якій вона вказала, що позовні вимоги визнає повністю, просила розглянути справу без її участі. В судове засідання сторони не з`явились, однак подали до суду заяви, в яких просять справу розглядати без їх участі. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши доводи та аргументи позивача, обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку, що позов необхідно задовольнити з огляду на таке. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 08 серпня 2017 року Солом`янським районним у місті Києві відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис №1799, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Позивач, звернувшись до суду з указаним позовом про розірвання шлюбу, вказав, що з дружиною не підтримує шлюбні відносини, тривалий час проживає окремо, а відтак формальне існування шлюбу суперечить його інтересам. Відповідач позов визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує. Згідно з ч.1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Як вбачається з ч.2 та ч.3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до роз`яснень, які містяться у пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року №11, охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, обґрунтовані, бажання розірвати шлюб відповідає дійсній волі сторін, подальше спільне життя подружжя суперечить їх інтересам, відсутні підстави для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, суд дійшов висновку, що збереження шлюбу за таких обставин є недоцільним. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 1073,60 грн в рахунок відшкодування понесених позивачем та документально підтверджених судових витрат на оплату судового збору.

Outcome: approved