Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Позовні вимоги обґрунтовує тими обставинами, що сімейне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя. Шлюбні відносини та спільне проживання з відповідачем припинено. Від шлюбу мають доньку - [PERSON] , [INFO] . Позивачка просить розірвати шлюб, зареєстрований Колодіївською сільською радою Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, актовий запис №02 від 17 червня 2008 року та стягнути аліменти з відповідача на користь позивачки на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 3000,00 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання сторони не з`явились. Про день слухання справи повідомленні своєчасно. До початку судового розгляду представник позивача подала заяву про слухання справи у її відсутності, позов підтримала. Представник позивача адвокат Мішалова М.І. подала заяву, в якій справу просить розглядати у її відсутності, позов визнає частково, щодо розірвання шлюбу між сторонами не заперечує, позов в частині стягнення аліментів визнає частково, а саме в розмірі 2000,00 грн., також просить зменшити розмір витрат на правничу допомогу. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в зв`язку\~з неявкою\~сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи в повному об`ємі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому Колодіївською сільською радою Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, актовий запис №02 від 17 червня 2008 року. Від шлюбу у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Кам`янець-Подільському району Кам`янець-Подільського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №25 від 25 грудня 2015 року. Причиною розірвання шлюбу є те, що сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, примирення неможливе, подальше перебування в шлюбі порушує права і законні інтереси позивача. Примирення неможливе. Подальше перебування в шлюбі суперечить правам і законним інтересам позивача. Аналіз положень Сімейного кодексу України дає підстави стверджувати, що в переважній своїй більшості його норми мають явно виражене ґендерне наповнення, тобто він є ґендерно-чутливим за змістом. При цьому, в основному, такі норми є ґендерно-збалансованими, тобто такими, що не містять підстав для дискримінації жінок і чоловіків, у всіх сферах правовідносин, що охоплюються Сімейним кодексом України та відповідають елементам ґендерної рівності. Вказана тенденція прослідковується, починаючи із статті 1 Сімейного кодексу, якою передбачено побудову сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, а також взаємодопомоги і підтримки. Рівність прав і обов`язків жінки та чоловіка у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї закріплена статтею 7 цього Кодексу, а також статтею 24 СК України, відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. При цьому, добровільність як засада шлюбу спостерігається, починаючи із закріплення права осіб на укладення шлюбу, перебування у ньому і закінчуючи правом на його вільне розірвання та припинення шлюбних відносин за бажанням будь-кого із подружжя. Частина перша статті 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя, що у контексті даної справи означає надання можливості подружжю на вільний вибір способу побудови своїх відносин у зареєстрованому шлюбі або іншим шляхом. Ніхто не може бути примушений до шлюбу або до особистих стосунків поза його волею. При цьому бувше подружжя не позбавляється можливості налагодити свої стосунки й після розлучення шляхом укладення нового шлюбу або іншим шляхом. Частина 3 статті 105 СК України визначає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Суд прийшов до висновку, що сім`я розпалась остаточно і поновити шлюбні відносини між позивачем та відповідачем неможливо. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того суд враховує, що прожитковий мінімум на утримання дітей переглядається двічі на рік в сторону збільшення і відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини , тобто батьки повинні забезпечити рівень життя дітей, необхідний для їх гармонійного розвитку, а не тільки мінімальні потреби дітей в їжі і одязі. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 184 СК України). Суд вважає, що аліменти з відповідача підлягають стягненню у твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 гривень, щомісячно, починаючи з 10 травня 2032 року до досягнення дитиною повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище позивачки, відповідача, що з 01 січня 2023 року прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років становить 2833 гривень, те, що батьки в рівних частинах повинні нести витрати по утриманню та вихованню дітей. Однією із вимог позивача є стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3500,00 грн.. З долученої до матеріалів справи Квитанції №04/21/1 від 21 квітня 2023 року вбачається, що позивачка оплатила витрати на правничу допомогу адвоката Бурдиги В.О. згідно Договору про надання правової допомоги №14/2023 від 21 квітня 2023 року в розмірі 3500,00 грн. За ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 5 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. При визначенні розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача суд враховує, що справа є становить значної складності, що представник позивача участі в судовому розгляді не приймав . а подав заяву про слухання справи у його відсутності. Таким чином з відповідача слід стягнути на користь позивачки 2000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Судові витрати по справі судом визначаються відповідно до положень ст. 141 ЦПК України та підлягають стягненню з Відповідача. Позивачем сплачений судовий збір в розмірі 1073,60 грн. за позовну вимогу щодо розірвання шлюбу, від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів Позивачка звільнена. Таким чином загальна сума судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору становить 2147,20 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи, що Відповідач частково визнав позовні вимоги про розірвання шлюбу, з нього слід стягнути 50 % від сплаченого позивачем судового збору з цієї позовної вимоги 536,80 грн., а інші 50% судового збору з цієї позовної вимоги Позивачу слід повернути з державного бюджету. На підставі викладеного,

Outcome: partial