Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить стягнути аліменти з відповідача на утримання дітей. Вимоги обґрунтувала тим, що сторони мають двох дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідач не надає в добровільному порядку матеріальної допомоги на їх утримання, домовленості між батьками про участь відповідача в утриманні дітей, які знаходяться на утриманні матері, не досягнуто. Позивач просить стягнути аліменти в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку до їх повноліття. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала заяву, відповідно до якої підтримала вимоги позову та просить їх задовольнити, проводити розгляд справи без її участі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання також не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, надав заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнав, просить розглядати справу без його участі. Повно, всебічно та об`єктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за таких підстав. Від спільного проживання сторони мають двох дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , батьком яких являється відповідач згідно з копіями свідоцтв про народження. На даний час, сторони припинили подружні відносини, проживають окремо, стосунків не підтримують. Діти знаходяться на утриманні матері та проживають разом з нею, що підтверджується довідкою ОСББ «Толстого» від 05 червня 2023 року. У добровільному порядку відповідач на утримання дітей матеріальної допомоги не надає, у зв`язку з чим позивач вимушена звернутися із даним позовом до суду. Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, при цьому даний обов`язок є особистим, індивідуальним обов`язком як матері, так і батька. В силу статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Конвенція ООН про права дитини (прийнята й відкрита для підписання, ратифікації та приєднання резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 року, набула чинності для України з 27 вересня 1991 року), визначає пріоритет у суспільстві інтересів дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей та фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 6 Конвенції містить принцип щодо необхідності забезпечення у максимально можливій мірі виживання та здорового розвитку дитини. Відповідно до ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджується за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Частина 2 статті 182 сімейного Кодексу України передбачає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, згідно частини 2 статті 183 сімейного Кодексу України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Враховуючи вищевикладене те, що позивач позов підтримує, а відповідач не заперечує проти його задоволення, відсутні дані стосовно незадовільного стану здоров`я відповідача чи знаходження на його утриманні інших дітей або непрацездатних членів сім`ї, яких він зобов`язаний утримувати, враховуючи ненадання відповідачем матеріальної допомоги на утримання дітей, які знаходяться на повному утриманні позивача проживаючи із нею, матеріальне становище позивача, суд вважає за необхідне позов задовольнити відповідно до сімейного законодавства, стягнувши із відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей в розмірі відповідно до ч.2 ст. 183 сімейного кодексу України. Відповідно до частини першої та другої ст. 141 ЦПК України із відповідача необхідно стягнути судові витрати. На підставі\~викладеного та\~

Outcome: approved