Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-28 00:00:00

Позивач АТ «Універсал Банк» звернулося до суду з позовною заявою, де просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] на користь банку заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 05.03.2019 у розмірі 33755 грн. 99 коп. та судові витрати з сплати судового збору у розмірі 2481 грн. На обґрунтування позову зазначив, що в жовтні 2017 року АТ «Універсал Банк» запустив новий проект «Monobank», в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки «Monobank». Після перевірки кредитної історії на платіжних картках «Monobank» за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. 05.03.2019 відповідач [PERSON] звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву про надання банківських послуг від 05.03.2019. Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Банк свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі, на підставі договору відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 20000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка [NUMBER] . У зв`язку із порушенням умов договору про надання банківських послуг від 05.03.2019 у відповідача перед банком станом на 11.01.2022 виникла заборгованість у розмірі 33755 грн. 99 коп., яка складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (за тілом кредиту). З урахуванням викладеного просив позовні вимоги задовольнити. 08.09.2022 відповідачем [PERSON] надані письмові пояснення, які за своєю суттю є відзивом на позов, де він зазначив, що з позовною заявою не згоден, виходячи з наступного. На підтвердження факту укладення кредитного договору банк надав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг і витяг з умов обслуговування рахунків фізичної особи. Звернув увагу суду на те, що недодержання письмової форми договору кредиту тягне за собою нікчемність договору. Зазначив, що оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, дані умови повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку з чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Вважає, що позивач умисно вводить в оману суд, зазначаючи, що нарахована сума є виключно тілом кредиту. З розрахунків, наданих банком, вбачається, що позивачем проводилося нарахування процентів за користування кредитом, в тому числі за підвищеною кредитною ставкою та штрафною ставкою. В анкеті-заяві позичальника процента ставка за кредитом не зазначена. Також у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Вказав, що матеріали справи не містять підтвердження, що саме цей витяг з умов обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» та тарифи розумів відповідач, ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету, а також те, що вказані документи на момент отримання ним, [PERSON] , кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати неустойки і комісії, а саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядку нарахування. Акцентував увагу на тому, що у даній справі неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч. 1 ст. 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією з сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бут укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк», що розміщені на офіційному сайті позивача неодноразово змінювалися самим банком в період з часу виникнення спірних правовідносин 05.03.2019 до моменту звернення до суду із вказаним позовом 01.08.2022, тобто кредитор міг додати до позовної заяви тарифи та витяг з умов обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без надання підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови обслуговування рахунків в АТ «Універсал Банк», відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату пені та комісії, надані банком витяг з умов обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» та тарифи не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з ним, [PERSON] , кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Посилання позивача на те, що банк неодноразово звертався до нього, [PERSON] з вимогою про добровільне (досудове врегулювання спору) погашення заборгованості вважає також оманним, оскільки банк жодного разу не звертався до нього з вимогою в порядку ст. 530 ЦК України про погашення заборгованості. Жодного доказу про надання можливості досудового врегулювання спору банком не було подано, тому, на його думку, подання позову банком є передчасним. Звернув увагу, що відповідно до даних мобільного додатку «Monobank» ним було повернуто на розрахунковий рахунок 41045 грн., таким чином тіло кредиту не може бути 33755 грн. 07.11.2022 відповідачем [PERSON] були надані письмові додаткові пояснення, проти доручення яких не заперечував позивач, та в яких [PERSON] вказав, що згідно розрахунку, поданого позивачем до позовної заяви, банк не довів, що саме в цьому розмірі надав йому, [PERSON] , грошові кошти за договором кредиту. З наданого банком розрахунку заборгованості вбачається, що до суми основної заборгованості за кредитним включені нараховані відсотки за користування кредитом в загальному розмірі 33755 грн. 99 коп. За таких обставин поданий банком розрахунок заборгованості не відповідає умовам кредитного договору, до якого він приєднався шляхом підписання анкети-заяви. Вказав, що позивачем до позовної заяви не було надано доказів на підтвердження обставин того, що відповідачем документи до договору підписані електронним цифровим підписом. Зазначив, що ним самостійно було отримано за допомогою додатку «Monobank» детальний розрахунок коштів по його картці, відповідно до якого за період з 05.03.2019 по 08.12.2021 кредитний ліміт (станом на 31.10.2022) становить 19600 грн. З урахуванням викладеного вважає, що позов АТ «Універсал Банк» підлягає частковому задоволенню, а саме у розмірі кредитного ліміту. Представником позивача АТ «Універсал Банк» надано письмові пояснення, які за своєю суттю є відповіддю на відзив, де він вказав, що відповідно до пункту 3 анкети-заяви від 05.03.2019 підписанням договору боржник підтвердив, що він ознайомлений з умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту, які складають договір про надання банківських послуг та отримав їх примірники у мобільному додатку. Окрім того, підтвердив, що вищевказані документи йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Саме в умовах, тарифах, паспорті споживчого кредиту записана процентна ставка, пеня, комісія. Зазначив, що відповідач не звертався до банку з непогодженням про зміни умов та правил надання банківських послуг, тарифів, таблиці обчислення вартості кредиту та паспорта споживчого кредиту, які складають договір про надання банківських послуг та продовжував користуватися карткою, а отже з ними погодився. Щодо електронного договору вказав, що згідно Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепу) другою стороною. Пропозиція укласти договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Вказав, що генерація ключової пари (особистого та відкритого ключів) здійснюється за допомогою смартфону клієнта, на якому встановлений мобільний додаток лише після ідентифікації клієнта з використанням смартфону клієнта. Згенерований особистий ключ клієнта захищається паролем та може бути розміщений у хмарному сховищі. Відкритий ключ розмішується в анкеті-заяві, яка підписується клієнтом. Перевірка ЕП та аутентифікація клієнта здійснюється з використанням програмно-технічних засобів банку. В разі негативного результату перевірки банк відмовляє клієнту в прийомі електронного документу. У підписаній анкеті-заяві відповідач визнав, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Таким чином, у випадку, коли особа не дає згоди з умовами і правилами надання банківських послуг у застосунку «Monobank» шляхом накладення електронного підпису, тоді застосунок «Monobank» не переходить на наступний етап входу у головне меню застосунку «Monobank». Проведення будь-яких операцій без такого підтвердження не є можливим. Тобто лише шляхом попереднього погодження з умовами і правилами надання банківських послуг можливий вхід у головне меню застосунку «Monobank» та подальше проведення банківських операцій і у тому числі отримання кредиту. Використання кредитних коштів підтверджується випискою, отже, вважає, відповідач намагається приховати фактичні обставини справи, що погодився з умовами і правилами надання банківських послуг у за стосунку «Monobank», бо інакше він не мав би взагалі технічної можливості користуватися додатком «Monobank» жодним чином. Щодо розрахунку заборгованості відповідача зазначив, що відповідно до виписки про рух коштів на рахунку кредитний ліміт відповідача на 13.12.2022 складає 19600 грн. Відповідно до виписки про рух коштів на рахунку баланс станом на 13.12.2022 складає (мінус) - 17324 грн. 99 коп. Тобто заборгованість складає 36924 грн. 99 коп. Дана заборгованість складається з повністю використаного боржником кредитного ліміту 19600 грн. та суми овердрафту (мінус по картці), яка становить (мінус) - 17324 грн. 99 коп. Якщо на рахунку клієнта не вистачає власних коштів для оплати заборгованості, то заборгованість збільшується на суму заборгованості за договором по відсоткам до погашення, по неустойці. При цьому банк надає кредит згідно з договором у розмірі зазначеної заборгованості та направляє кредитні кошти на погашення вказаної в цьому пункті заборгованості, а саме відсотків за користування кредитним лімітом, неустойки за прострочені платежі згідно з тарифами. Відповідно до п.5.20 розділу 2 умов обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» термін повернення овердрафту в повному обсязі протягом 30 днів з моменту виникнення овердрафту. Заборгованість станом на 13.12.2022 складає 36924 грн. 99 коп., оскільки відбувся рух по картці відповідно до виписки після подачі позову до суду, а саме списання за несанкціоноване користування грошовим коштами банку в сумі 688 грн. та списання судових витрат у сумі 2481 грн. Щодо списання суми судового збору у розмірі 2481 грн., то відповідно до п.8.12. розділу 8 «Відповідальність сторін» умов і правил клієнт несе відповідальність перед банком за збиток і витрати, понесені банком в результаті порушення клієнтом умов або положень договору або законів і підзаконних актів України. Щодо списання суми за несанкціоноване користування грошовими коштами банку вказав, що підпунктом 8.20. пункту 8 розділу І умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при надані банківських послуг щодо продуктів monobank сторонами погоджено, що за несвоєчасне виконання клієнтом вимоги про повне повернення суми заборгованості за кредитом, що свідчить про несанкціоноване користування чужими грошовими коштами, клієнт несе відповідальність за порушення грошового зобов`язання шляхом сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Звернув увагу, що у вимозі про необхідність повернення всієї суми боргу за кредитом банк вказує про необхідність оплати в терміновому порядку, таким чином від цього моменту подальше повернення клієнтом раніше одержаних від банку коштів свідчить про несанкціоноване користування клієнтом чужими грошовими коштами, за що у відповідності до ст. 625 ЦК України та умов договору відповідач має сплатити банку суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. З урахуванням того, що відповідач лише частково здійснював операції з поповнення своєї банківської картки, розмір яких був значно меншим за поточні витрати по картковому рахунку на власний розсуд, виникла заборгованість. Відповідно до виписки про рух коштів по картці всього за весь час користування карткою боржником було проведено поповнень карткового рахунку на суму 42045 грн. 60 коп. За весь час користування карткою боржником було проведено витрат на картці на суму 78970 грн. 59 коп. Отже вважає, що сума коштів, які досі не була повернута банку становить 36924 грн. 99 коп. (78970 грн. 59 коп. - 42045 грн. 60 коп.) З урахуванням викладеного просив позовні вимоги задовольнити. Представник позивача АТ «Універсал Банк» у судове засідання не з`явився, згідно матеріалів справи позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розгляд справи проводити у його відсутність. Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був належним чином повідомлений. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, приходить до наступних висновків. Частиною першою статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом частини першої статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, в тому числі і з договорів та інших правочинів. Згідно зі статями 526, 530, 610 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 628 ЦК України обумовлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з частинами першою та другою статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. В п.5 ч.1 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. В силу ст..12 цього Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно ст. 638 ЦК договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно ст.640 ЦК - договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно ст. 642 ЦК відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Договір, укладений в електронній формі, відповідає вимогам законодавства щодо укладення правочинів в електронній формі. Електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа (ч.1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»). Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис". З врахуванням викладеного, при укладенні договору в електронній формі лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Як встановлено судом, 05.03.2019 між [PERSON] та АТ «Універсал Банк» укладено кредитний договір, за умовами якого [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого ліміту (з можливістю його збільшити або зменшити) на картковий рахунок. 05.03.2019 [PERSON] власноручного підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг, що не заперечується сторонами. Відповідно до п.2 цієї анкети-заяви до договору про надання банківських послуг клієнт погоджується з тим, що анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг, укладення якого клієнт підтверджує та зобов`язується виконувати. Відповідно до п.6 анкети-заяви до договору про надання банківських послуг [PERSON] просив вважати наведений зразок його власноручного підпису або його аналоги (в тому числі його електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті йому в банку. Пунктом 9 анкети-заяви до договору про надання банківських послуг передбачено, що дана заява-анкета є також заявою на відкриття рахунку із зразком його підпису. Отже, передбачений анкетою-заявою договір складається з кількох документів: анкети-заяви, яка власноруч підписана відповідачем, що ним не заперечується, а також Умов і правил надання банківських послуг, Тарифів, Таблиці обчислення вартості кредиту та Паспорту споживчого кредиту. Пунктом 3 підписаної власноруч анкети-заяви встановлено, що підписанням Договору (який, як встановлено судом, складається з кількох документів) клієнт підтверджує, що ознайомлений з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту (згідно вимог діючого законодавства) та отримав їх примірники у мобільному додатку, вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Отже, п.3 анкети-заяви передбачає підписання клієнтом всього договору, а не лише анкети-заяви. Проте надані суду Умови і правила надання банківських послуг, Тарифи, Таблиця обчислення вартості кредиту та Паспорт споживчого кредиту, які, як погоджено сторонами у анкеті-заяві є частиною договору, не містять ні власноручного підпису [PERSON] , ні відмітки про наявність електронного підпису на кожному з електронних документах (на відміну від долучених позивачем до матеріалів справи паперових копій електронних документів, а саме заяв клієнта за видом кредиту «Транзакція в розстрочку» від 30.03.2021, 30.04.2021, 25.05.2021, 22.05.2021, Паспортів споживчого кредиту «Транзакція в розстрочку», таблиць обчислень загальної вартості кредиту до них, які містять відмітки про підписання електронним цифровим підписом). Представником позивача у письмових поясненнях вказано, що ознайомлення з умовами і правилами надання банківських послуг у застосунку «Monobank» відбувається шляхом накладення електронного підпису. [PERSON] не заперечувався у суді факт ознайомлення з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, проте заперечувався факт того, що він був ознайомлений саме з цими Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту. Також відповідачем заперечувався сам факт підписання Умов і правил надання банківських послуг, Тарифів, Таблиці обчислення вартості кредиту та Паспорту споживчого кредиту будь-яким способом, в тому числі і шляхом проставлення електронного чи електронного цифрового підпису. Вказаний факт не спростований позивачем. Оскільки п. 3 анкети-заяви, підписаної сторонами, передбачено саме підписання всього договору, а не лише анкети-заяви, накладення електронного (цифрового) підпису чи власного є , на думку суду, необхідним на всіх документах, що складають договір, в тому числі на Умовах і правилах надання банківських послуг. В силу ч.1 ст.100 ЦПК України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема, на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет). Згідно ч.2 цієї статті електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги". Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу. Учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених у порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом. Учасник справи, який подає копію електронного доказу, повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу електронного доказу. (ч.3, 4 ст.100 ЦПК України). У даній справі позивачем до суду не надані ні оригінал таких електронних документів, ні їх копія. Подані паперові копії електронних доказів не містять відмітки про їх підписання електронним підписом відповідачем. Отже, суду не надано доказів того, що відповідач підписав вказані документи електронним цифровим підписом, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного сторонами 05.03.2019 шляхом підписання анкети-заяви. В матеріалах справи відсутнє підтвердження із зазначенням дати та часу одержання відповідачем у електронному вигляді Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк», Паспорту споживчого кредиту «картка Monobank», та Тарифів. Відтак, відсутні підстави вважати, що відповідач був ознайомлений саме з наданими позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог Умовами, Тарифами та Паспортом споживчого кредиту. Більш того, долучена позивачем до матеріалів справи редакція Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank та Тарифи очевидно не могли бути підписаними [PERSON] 05.03.2019, оскільки чинні з 27.11.2021. Доводи представника позивача щодо особливостей проекту монобанк, а саме укладення договорів в електронній формі відповідно до розміщених на сайті банку Умов обслуговування рахунків фізичної особи та здійснення банківського обслуговування дистанційно без відділень, відхиляються судом, оскільки електронна форма договору не звільняє позивача від процесуального обов`язку доведення заявлених у позові підстав відповідно до визначених у ст.ст. 76-81, 100 ЦПК України вимог щодо належних, допустимих, достатніх та достовірних доказів, у тому числі електронних. При цьому суд зазначає, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд вважає правильними твердження відповідача щодо того, що відповідачем до суми заборгованості враховано не лише тіло кредиту, а і проценти та комісію, що підтверджується долученою до справи випискою про рух коштів по картці. У анкеті-заяві домовленості сторін про сплату процентів за користування кредитними коштами, пені чи комісії немає. З цих підстав суд приходить до висновку, що між сторонами не було досягнуто згоди з приводу сплати процентів та комісії. Згідно п. 3 анкети-заяви [PERSON] беззастережно погодився з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту. Погодився з тим, що про зміну доступного розміру дозволеного кредитного ліміту банк повідомляє його, [PERSON] , шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток. Відповідачем не заперечується та підтверджується письмовими доказами отримання коштів від банку у сумі 17000 грн. Також відповідачем не заперечується, що в подальшому позивачем правомірно збільшувалася сума кредитного ліміту. Позивач звертався до суду з вимогою про стягнення боргу з [PERSON] саме за договором про надання банківських послуг від 05.03.2019 року станом на 11.01.2022. У підписаній [PERSON] анкеті-заяві відсутнє погодження на отримання послуги - переведення витрат у розстрочку. Суд зазначає, що долучені позивачем до позову паперові копії електронних документів, а саме заяви [PERSON] за видом кредиту «Транзакція в розстрочку» від 30.03.2021, 30.04.2021, 25.05.2021, 22.05.2021, Паспорти споживчого кредиту «Транзакція в розстрочку», таблиці обчислень загальної вартості кредиту до них, які містять відмітки про підписання електронним цифровим підписом, як вбачається з їхнього змісту, є окремими кредитними договорами і не входять до складу кредитного договору, укладеного сторонами 05.03.2019. Тобто, заборгованість за цими кредитними договорами, укладеними сторонами, не є предметом даного позову. Як вбачається з виписок про рух коштів по картці станом на 30.03.2021, до моменту укладення договорів за видом «Транзакція в розстрочку», [PERSON] сплачено позивачеві 33663 грн. з фактично отриманого тіла кредиту 38268,96 грн. (39372,12 грн. разом із комісією). В подальшому, як вбачається з виписки, [PERSON] вносилися кошти на картку, проте з виписки є незрозумілим на погашення яких саме боргових зобов`язань відповідача вони спрямовувалися: за договором від 05.03.2019 чи за видом кредиту «Транзакція в розстрочку». Також з письмових пояснень представника банку вбачається, що банк надавав кредит «Транзакція у розстрочку» згідно з договором у розмірі заборгованості та направляв кредитні кошти на погашення вказаної заборгованості. Зазначене фактично позбавляє суд можливості навести у рішенні свій розрахунок заборгованості станом на 11.01.2022 за договором від 05.03.2019, укладеним сторонами. Разом з цим позивачем не заперечується, що за весь час користування карткою боржником було проведено поповнень карткового рахунку на суму 42045,60 грн. Суд вважає, що позивачем не доведено розміру заборгованості відповідача за договором про надання банківських послуг від 05.03.2019 року станом на 11.01.2022, а тому приходить до висновку про відмову у задоволенні позову. Суд зазначає, що включення до заборгованості за тілом кредиту нарахованих позивачем судових витрат не відповідає вимогам ані законодавства, ані договору. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, при цьому питання про розподіл судових витрат вирішується судом.

Outcome: dismissed