Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-03 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін Позивачка [PERSON] подала до суду позовну заяву до Радехівської міської ради Львівської області (відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Державний нотаріус Стрийської державної нотаріальної контори Львівської області у якій з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просить: встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що Державний акт на право приватної власності на землю ІV-ЛВ №061196 виданий 16.03.2000, Радехівською районною радою Львівської області, і зареєстрований у книзі записів державних актів на право власності на землю за №7129, на ім`я [PERSON] , належить [PERSON] ; встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що [PERSON] фактично успадкував за померлим сином [PERSON] , який помер [INFO] , однак не оформив право власності на земельні ділянки площею 0,1583 га, кадастровий номер 4623983800:07:000:0349, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміщена на території Оглядівської сільської ради, площею 0,5434 га, кадастровий номер 4623983800:07:000:0661, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміщена на території Оглядівської сільської ради; визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за померлим [INFO] [PERSON] на 3 земельні ділянки, а саме: земельну ділянка площею 0,1583 га, кадастровий номер 4623983800:07:000:0349, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміщена на території Оглядівської сільської ради, земельна ділянка, площею 1,7862 га, кадастровий номер 4623983800:07:000:0037 цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміщена на території Оглядівської сільської ради, земельна ділянка, площею 0,5434 га, кадастровий номер 4623983800:07:000:0661, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміщена на території Оглядівської сільської ради. В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору позивачка покликається на те, що [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого, увійшло право власності на земельну ділянку загальною площею 2,4878 га, що розташована на території Оглядівської сільської ради. Однак, вказані земельні ділянки належали сину померлого [PERSON] [PERSON] , який помер [INFO] . [PERSON] за життя не переоформив право власності на вказані земельні ділянки. На момент смерті сина, [PERSON] та [PERSON] спільно проживали разом за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] фактично прийняв спадщину після смерті сина, шляхом спільного проживання з ним. За життя [PERSON] склав заповіт в користь [PERSON] (позивачки). При зверненні до нотаріальної контори державним нотаріусом було відмовлено у оформленні спадщини після померлого гр. [PERSON] на вказані вище земельні ділянки у зв`язку із тим, що останній фактично прийняв спадщину після смерті сина [PERSON] , однак юридично не переоформив право власності та не отримав відповідні документи. Відповідач правом на подання відзиву не скористався. У підготовче засідання сторони участі уповноважених представників не забезпечили. Заяви та клопотання учасників справи Позивачка подала на розгляд суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити (а.с.22). Позивачка подала на розгляд суду заяву про усунення недоліків(а.с.29-30) Відповідач подав клопотання про розгляд справи за відсутності його представника, проти ухвалення рішення на користь позивача не заперечує (а.с.47). Враховуючи вищевикладене та зважаючи на вимоги частини 1, 3 статті 211, частини 1 статті 223 та частини 2 статті 247 ЦПК України суд доходить висновку про можливість проведення розгляду справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Процесуальні дії суду у справі Ухвалою судді Радехівського районного суду Львівської області від 12.04.2023 позовну заяву залишено без руху та надано позивачці десятиденний строк з дня вручення цієї ухвали усунути недоліки позовної заяви (а.с.26-27). Ухвалою судді Радехівського районного суду Львівської області від 25.04.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та призначено до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.38-39). Ухвалою підготовчого засідання від 25.05.2023 підготовче засідання відкладено на 04.07.2023 (а.с.48). Суд, з`ясувавши обставини, на які позивачка посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини Батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про народження, виданими повторно 12.06.1963 (а.с.10, 11). Згідно свідоцтва про смерть від 16.08.2017 (видане повторно) [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 16.08.2017 (а.с.15). Згідно свідоцтва про смерть від 16.12.2013 [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 16.12.2013 (а.с.12). Батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 24.11.1982 (а.с.9). [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] » про що видано свідоцтво про одруження від 06.09.2002(а.с.8). Відповідно до заповіту, складеного 20.11.2009 у с. Опліцько Радехівського району Львівської області, [PERSON] на випадок свої смерті зробив таке розпорядження: належний йому житловий будинок з господарськими будівлями, земельні ділянки і все майно де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належали йому на день його смерті і на що за законом матиме право заповів внучці - [PERSON] (а.с.13). Відповідно до Державного акта на право приватної власності на земельну ділянку серії ІV-ЛВ №061196, виданого на підставі рішення ІХ сесії ІІІ демократичного скликання Радехівської районної ради Ради народних депутатів від 24.12.1999 №7129 [PERSON] є власником земельної ділянки площею загальною 2,4878 га, яка розташована на території Оглядівської сільської ради та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Що підтверджується також і витягами з Державного земельного кадастру (а.с.16, 17, 18,19). Згідно довідки № 181 виконавчого комітету Радехівської міської ради Львівської області [PERSON] до дня смерті [INFO] проживав і був зареєстрований в [ADDRESS] . Разом з померлим до дня смерті проживав та був зареєстрований [PERSON] батько (а.с.22,37). Після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася про що свідчить витяг зі Спадкового реєстру(а.с.21). Листом Стрийської ДНК Львівської області від 18.11.2019 відмовлено [PERSON] , у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , оскільки останній за життя фактично прийняв спадщину після смерті сина [PERSON] , однак не оформив спадкових справ у встановленому законом порядку(а.с.14). Згідно довідки за №2269/02-14 від 08.08.2019, виданої Стрийською ДНК Львівської області, [PERSON] є спадкоємцем майна померлого [INFO] [PERSON] (а.с.14). Зміст спірних правовідносин Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивачки права на спадкування і неможливістю реалізації цього права через невизнання його нотаріусом, який відмовив позивачці у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування До правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). Так, частиною 1 статті 315 ЦПК України визначено перелік справ про встановлення факту. Водночас, нормою частини 2 цієї статті ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Норми статей 293 та 294 ЦПК України, визначають зміст окремого провадження та встановлюють порядок розгляду справ даної категорії. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють правовідносини щодо встановлення фактів, які мають юридичне значення, зокрема, встановлення факту родинних відносин та визначають обсяг суб`єктивних прав і юридичних обов`язків, якими наділені сторони у цих правовідносинах. Окрім застосування до вказаних правовідносин вищезазначених норм процесуального закону, суд зважає на роз`яснення, викладені в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 (далі Постанова Пленуму ВСУ). Так, у пункті 1 Постанови Пленуму ВСУ звернуто увагу на те, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у пункті 12 постанови Пленуму ВСУ при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. У пункті 16 постанови звернуто увагу на те, що заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном. У тому ж разі, коли всі необхідні документи були, але у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено, заінтересована особа може звернутись до суду не з заявою про встановлення факту прийняття спадщини, а зі скаргою на відмову вчинити нотаріальну дію. Спірні правовідносини щодо прийняття спадщини після смерті [PERSON] регулюються нормами ЦК України. Так, нормою статті 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з приписами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення (частина 1 статті 1225 ЦК України). Відповідно до статті 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно з приписами частини 1 статті 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до положень частин 1 та 2 статті 1236 ЦК України Заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Згідно з частиною 1 та 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Приписами частини 1 статті 1270 ЦК України встановлено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони у цих правовідносинах. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що [PERSON] помер [INFO] у с. Опліцько Радехівського району Львівської області. За життя і до смерті він постійно проживав по [ADDRESS] Суд зауважує, що перелік юридичних фактів, що підлягають установленню в судовому порядку, визначений у частині 1 статті 315 ЦПК України, не є вичерпним. Водночас, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Факт постійного проживання [PERSON] разом з сином [PERSON] на час смерті останнього повністю підтверджується безпосередньо дослідженими судом доказами (письмовими доказами), які відповідають критеріям належності і допустимості, у своїй сукупності є достатніми та сумнівів у своїй достовірності не викликають. Таким чином, суд доходить обґрунтованого переконання про наявність достатніх підстав вважати доведеність факту постійного спільного проживання [PERSON] з сином [PERSON] . Встановлення зазначеного факту породжує для позивачки юридичні наслідки, оскільки усуне перешкоди в одержанні нею у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину після смерті - [PERSON] . Окрім цього, судом, встановлено, що Державний акт на право приватної власності на землю серії IV-ЛB №061196, виданий на ім`я [PERSON] дійсно належить [PERSON] . Ці обставини повністю підтверджуються безпосередньо дослідженими судом доказами, які відповідають критеріям належності та допустимості, у своїй сукупності зібрані у справі докази є достатніми для прийняття рішення та сумнівів у своїй достовірності не викликають. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, а також зважаючи на те, що особисте майнове право [PERSON] (право на земельну ділянку у порядку спадкування) не визнається, відтак позивачка має законні сподівання на судовий захист цього права в силу приписів статті 16 ЦК України, у зв`язку з чим звернулася до суду з даним позовом. З огляду на обґрунтованість та підставність заявлених вимог, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю. На підставі статей 392, 1216, 1223, 1225, 1233, 1235, 1236, 1261-1265, 1268, 1270 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved