Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що 26 травня 2018 року вони зареєстрували шлюб. Спільне життя не склалося у зв`язку з тим, що подружжя має різні погляди на сімейне життя, згасли почуття любові, поваги та розуміння один одного. З лютого 2023 року сторони проживають окремо, шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Від даного шлюбу сторони мають спільних дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Спору щодо утримання та визначення місця проживання дітей не мають, оскільки дане питання вирішено в позасудовому порядку. Оскільки сторони не проживають однією сім`єю, не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейні відносини як подружжя, подальше спільне життя зі збереженням шлюбу буде суперечити інтересам кожного з них, позивач просила розірвати шлюб. У відповідності до частини 8 статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надійшло. 06.06.2023 року від відповідача надійшла заява, в якій останній зазначив про визнання позовних вимог та просив розірвати шлюб. За даних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено частиною 8 статті 178 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 26 травня 2018 року Ірпінським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, про що зроблено відповідний актовий запис №219 та підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від даного шлюбу сторони мають спільних малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Спори щодо утримання та визначення місця проживання дітей не мають, оскільки дане питання вирішено в позасудовому порядку та підтверджується копією Договору між батьками щодо здійснення батьківських прав, визначення місця проживання дітей та сплату аліментів від 31 травня 2023 року, посвідчений приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Лагодою О.С. за № 931. Також судом встановлено, що сім`я сторін розпалася. Подружні стосунки не підтримуються, шлюб носить формальний характер, а тому його необхідно розірвати. Згідно ч.1, 4 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст.ст.110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Оскільки судом встановлено, що сторони остаточно припинили шлюбно-сімейні відносини через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя, приймаючи до уваги, що сім`я в розумінні ч.2 ст.3 СК України фактично припинила своє існування і формальне збереження шлюбу сторін буде суперечить правам та інтересам подружжя, відповідач визнав позов, термін на примирення позитивного результату не дасть, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. На підставі ст.ст.105, 110-113 СК України, ст. 4, 12, 81, 206, 247, 263-268, 274-279 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved