Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-26 00:00:00

У травні 2023 року [PERSON] звернулася до Подільського районного суду м. Києва з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту належності правовстановлюючого документа). Заява обґрунтована тим, що з метою реалізації її права на отримання пенсії за віком вона звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, якими прийнято рішенням від 13.02.2023 про відмову у призначені пенсії за віком оскільки ними не враховується період роботи згідно записів у трудовій книжці [NUMBER] від 28.03.1984, оскільки на першій сторінці зазначено по батькові « [PERSON] » не відповідає запису в свідоцтві про шлюб « [PERSON] », а також навчання з 01.09.1980 по 21.07.1981 згідно з диплому від 21.07.1981 [NUMBER] , оскільки запис по батькові « [PERSON] » не відповідає запису в свідоцтві про шлюб « [PERSON] » Оскільки [PERSON] позбавлена можливості підтвердити факт здійснення трудової діяльності, вона вимушена звертатися до суду з даною заявою. Ухвалою суду від 01 червня 2023 року провадження у справі відкрито та призначено до судового розгляду в порядку окремого провадження. Заявник [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила слухати справу без її участі. Представник заінтересованої особи - Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві в судове засідання не з`явився, від його представника до суду надійшли письмові пояснення, в яких він просив винести рішення відповідно до вимог чинного законодавства та здійснювати розгляд справи без участі їх представника.. Дослідивши подану заяву та додані до неї матеріали, проаналізувавши надані докази, суд дійшов таких висновків. Відповідно до статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав, або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з пунктом 6 частини першої статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Як роз`яснено у пункті 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 35 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому. Правовстановлюючий документ - це документ, який підтверджує права певного суб`єкта та складений у порядку, передбаченому законодавством. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] [INFO] народилася [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вказано, що [PERSON] , [INFO] , уклала шлюб з [PERSON] , внаслідок чого змінила прізвище на [PERSON] . Трудова книжка серії [NUMBER] видана на ім`я [PERSON] , [INFO] . Відповідно до листа Верховного Суду України від 01 січня 2012 року "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення", громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа у відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючого документа який, необхідний заявнику для оформлення особистих, майнових прав, що випливають із цього факту. У даному випадку, виключним способом захисту права заявника є звернення до суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту належності їй свідоцтва про шлюб, диплому та трудової книжки. Згідно з законом, встановлення вказаного факту породжує юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника, а саме: встановлення факту належності вказаного документу дає змогу заявнику реалізувати свої права щодо володіння та розпорядження належною їй часткою квартири з дотриманням вимог чинного законодавства. Заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документа можуть подавати: особа - власник правовстановлюючого документа, якій необхідно довести належність цього документа їй; спадкоємці померлої особи - власника цього документа для оформлення спадкових прав; утриманці померлого для одержання пенсії; прокурор у порядку статей 45, 46 ЦПК; інші особи, які заінтересовані у встановленні факту. Виходячи з викладеного вище, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та необхідність захисту прав заявника шляхом встановлення факту належності [PERSON] свідоцтва про шлюб № [NUMBER] , диплому № [NUMBER] та трудової книжки № [NUMBER] . Судом також встановлено, що усунути помилку іншим способом, окрім як встановлення у судовому порядку факту належності неможливо. Встановлення факту належності правовстановлюючого документа має юридичне значення для заявника, оскільки дає можливість заявнику отримати пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved