Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-28 00:00:00

До Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшла спільна заява [PERSON] та [PERSON] , в якій заявники просять розірвати шлюб, зареєстрований міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 2 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 182. В обгрунтування заяви зазначено, що 25.02.2006 р. між заявниками був укладений шлюб у міському відділі реєстрації актів цивільного стану № 2 Харківського обласного управління юстиції. Від шлюбу подружжя має неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ), та неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ). Посилаючись на те, що подружнє життя у заявників не склалося з лютого 2022р., шлюбні відносини вони не підтримують, подальше спільне проживання та примирення між ними є неможливим, просили розірвати шлюб. Діти зареєстровані за місцем реєстрації батька та фактично проживають з ним. Подружжя досягло згоду щодо участі у вихованні та утриманні дітей. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 04.05.2023 р. провадження по вищевказаній цивільній справі відкрито та справу призначено до розгляду за правилами окремого провадження. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явився, про місце, дату і час розгляду справи повідомлявся своєчасно і належним чином, надав суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, заяву про розірвання шлюбу підтримав в повному обсязі. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про місце, дату і час розгляду справи повідомлялась своєчасно і належним чином, надала суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, заяву про розірвання шлюбу підтримала в повному обсязі. Таким чином, виходячи з положень ч. 3 ст .211 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість розглянути справу за відсутності заявників. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Так, згідно зі свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 25.02.2006 р. міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 2 Харківського обласного управління юстиції, між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований 25.02.2006 р., актовий запис № 182. Після реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище на " [PERSON] ". Від шлюбу подружжя має неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , та неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Згідно з копіями Довідок про реєстрацію місця проживання особи, [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . За вказаною адресою зареєстрований батько дітей - [PERSON] , що підтверджується Інформаційною довідкою з Реєстру територіальної громади міста Харкова від 04.05.2023р. 28.04.2023 р. між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про визначення місця проживання дитини [PERSON] , [INFO] , умов його утримання, участі батьків у його вихованні та про сплату аліментів, що посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Бондаренко Г.Ю., зареєстрований в реєстрі за № 131. Судом встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі заявників, між ними втрачене взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя та збереження шлюбно-сімейних стосунків між заявниками неможливе і суперечить інтересам подружжя. Згідно з ч. 3 ст. 293 ЦПК України та п. 4 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає у порядку окремого провадження справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, що має неповнолітніх дітей. Відповідно до положень Сімейного кодексу України (надалі за текстом -СК України), шлюб може бути розірвано за рішенням суду за спільною заявою подружжя, яке має дітей, в порядку, встановленому ст. 109 цього Кодексу. Згідно з вимогами ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу. При цьому, згідно з роз`ясненнями, які містяться у п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб», розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя, розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст. 109 СК України), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Згідно зі статтями 104, 114 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Частиною 3 статті 293 ЦПК України, передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Враховуючи, що заявники мають різні погляди на життя, шлюбно-сімейні стосунки між сторонами припинені, заявниками досягнуто згоди щодо місця проживання неповнолітнього сина [PERSON] , суд приходить до висновку, що спільна заява подружжя про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved