Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-13 00:00:00

[PERSON] (далі по тексту - позивач) звернувся до суду через свого представника - адвоката Щавінського К.С. із вищевказаним позовом до [PERSON] (далі - відповідач-1) та [PERSON] (далі - відповідач-2), у якому просить суд: - встановити юридичний факт, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] є одна і та ж сама особа, який являється рідним батьком дитини [PERSON] , [INFO] ; - позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав щодо їх неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] ; - стягнути з [PERSON] на користь дитини [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/6 частки всіх видів його заробітку (доходу) але не менше мінімального гарантованого розміру аліментів в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову 02.03.2023 і до досягнення дитиною повноліття; - стягнути з [PERSON] на користь дитини [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) але не менше мінімального гарантованого розміру аліментів в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову 02.03.2023 і до досягнення дитиною повноліття. Підставність вимог обґрунтовано тим, що батьками дитини [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Дитина вже досить значний час, більш як п`ять років, проживає в сім`ї позивача - [PERSON] , який приходиться йому рідним братом по лінії матері, та який і займається вихованням та утриманням неповнолітнього брата, забезпечує належні умови його проживання, необхідний медичний догляд, отримання повної загальної середньої освіти, а також створює умови для його гармонійного розвитку, тоді як рідні батьки дитини взагалі не приймають участі у вихованні і утриманні дитини, не турбуються про його фізичний і духовний розвиток, не цікавляться його навчанням, не спілкуються з дитиною, не виявляють інтересу до його внутрішнього світу. Поведінка відповідачів свідчить про ухилення їх від виконання покладених на них законодавством обов`язків по відношенню до їх дитини, що стало підставою звернення до суду із даним позовом про позбавлення батьківських прав та стягнення з них аліментів на користь дитини. Разом з цим, вирішення вказаних вимог залежить від встановлення між дитиною та її батьком [PERSON] факту родинних відносин, оскільки у свідоцтві про народження дитини зазначено батьком « [PERSON] », тоді як документи, що посвідчують особу батька видані на ім`я « [PERSON] », а помилка в зазначенні по батькові мала місце, у зв`язку із видачею паспортного документа, який у подальшому було замінено. Зважаючи на те, що від встановлення даного факту залежать майнові права дитини, іншого порядку встановлення даного факту, а ніж судовому порядку, чинним законодавством не передбачено, наведене стало підставою для звернення до суду із вимогами про встановлення факту, що має юридичне значення із іншими вимогами у порядку позовного провадження. Ухвалою суду від 30.03.2023 вказану позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, відповідно до вимог ст.19 СК України, до участі у справі було залучено орган опіки та піклування - Липовецьку міську раду Вінницької області, яку зобов`язано надати висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідачів - [PERSON] , [PERSON] стосовно дитини - [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 09.05.2023 було долучено до матеріалів справи Висновок органу опіки та піклування Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] стосовно неповнолітньої дитини [PERSON] , 2009 року народження, та задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів, витребувано у Липовецького відділу ДРАЦС, у Вінницькому районі, Вінницької області Центрально-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) повний Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження [PERSON] ), [INFO] , інформацію про зміну його по-батькові та у Липовецького районного сектору Державної Міграційної Служби України, копію заяви про отримання паспорта гр.. [PERSON] , [INFO] , інформацію про зміну відомостей по-батькові, повний витяг про народження дитини та оголошено перерву в судовому засіданні до 16.06.2023. 16.06.2023 ухвалою суду задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів, витребувано від Могилів-Подільського відділу УДМС у Вінницькій області належним чином завірені копії усіх заяв про отримання паспорта гр. [PERSON] , [INFO] , а також інформацію про зміну відомостей його по-батькові та оголошено перерву у підготовчому судовому засіданні до 14.07.2023. Відповідачі, у відповідності до ст. ст. 174, 178 ЦПК України, не скористались своїм процесуальним правом та не направили до суду відзиви на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову. Разом з цим, до матеріалів справи додано нотаріально посвідчені заяви відповідачів, відповідно до яких вони не заперечують щодо позбавлення їх батьківських прав стосовно їх неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , розгляд справи просили проводити за їх відсутності. У судове засідання позивач та його представник не з`явились, представник позивача та позивач, кожен окремо, надали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити у повному обсязі. Відповідачі, будучи повідомленими у встановленому законом порядку про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, заяв та клопотань, поміж уже направлених, до суду не надали. Разом з цим, суд приймає до уваги, що відповідачі були обізнані із наявністю даного позову, висловили свою волю щодо розгляду справи у їх відсутність у нотаріально посвідчених заявах. Представник третьої особи в судове засідання також не з`явився, надавши до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, не заперечували щодо позбавлення відповідачів батьківських прав стосовно дитини - [PERSON] , [INFO] , при цьому, висновок органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення відповідачів батьківських прав підтримали у повному обсязі. Ураховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розгляд справи проводити в даному судовому засіданні за відсутності сторін спору та осіб, які беруть участь у справі, на підставі наявних у справі даних та письмових доказів, оскільки правові підстави визначені ст..223 ЦПК України, відсутні, при цьому, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши усі зібрані у справі докази, встановив, що згідно із свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.5), батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Вказані обставини підтверджуються Повним Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, з якого слідує, що запис про батька дитини [PERSON] , [INFO] було вчинено на підставі паспортних документів серія [NUMBER] , що виданий Могилів-Подільським МРВУМВС України у Вінницькій області 05.10.2009. Відповідно до довідок виданих Липовецькою міською радою №342 від 17.10.2022 (а.с. 7) судом встановлено, що дитина [PERSON] знаходиться на утриманні у [PERSON] , який приходиться йому рідним братом по лінії матері та проживає без реєстрації за адресою [ADDRESS] . Дослідивши Акт перевірки житлових умов сім`ї на території Липовецької ОТГ (а.с.8) складений представником служби у справах дітей Липовецької міської ради Соловйовою Н.С., Рошановою В.О. , у присутності сусідів, встановлено, що дитина [PERSON] , 2009 року народження, проживає з братом та його сім`єю, за адресою [ADDRESS] , в будинку охайно та чисто, дитина повністю забезпечена усім необхідним до школи, має свій одяг, взуття, тощо. Сім`я та дитина забезпечені продуктами харчування. Вихованням дитини займається виключно рідний брат [PERSON] та його дружина. Із довідки наданої Філією «Скитківська гімназія Липовецького ліцею №2» (а.с.9) від 18.10.2022, дитина [PERSON] навчається в 6 класі, батьки участі у вихованні дитини не приймають, вихованням та дистанційним навчанням займається старший брат хлопчика - [PERSON] . На підтвердження родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] надано наступні документи: свідоцтво про народження дитини, про яке зазначено вище (а.с.5); свідоцтво про народження заявника серія [NUMBER] (а.с.6); свідоцтво про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , яка змінила прізвище на « [PERSON] » серія [NUMBER] (а.с.10); Повний Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження за №00040525863. На підтвердження факту родинних відносин між дитиною [PERSON] та [PERSON] свідчать: свідоцтво про народження дитини, про яке зазначено вище (а.с.5); заява про видачу паспорта на ім`я [PERSON] , [INFO] від 27.09.2003 Форма №1 (а.с.52), з якої слідує, що було видано новий паспортний документ серія [NUMBER] від 11.02.2004, у зв`язку із втратою паспортного документу серія [NUMBER] від 15.02.1996; заява про видачу паспорта на ім`я [PERSON] , [INFO] від 06.02.1996 Форма №1; заява-анкета за №275533 від 27.12.2016, що видана 0525 Могилів-Подільським відділом УДМС у Вінницькій області про внесення інформації до Єдиного демографічного реєстру [PERSON] , у зв`язку із оформленням паспорта громадянина України через виявлені помилки в інформації внесеній до паспорта; відповідь Могилів-Подільського УДМС у Вінницькій області від 23.06.2023 за №0525-675/0525.1.23 з якої слідує, що [PERSON] документований паспортом громадянина України за № [NUMBER] виданим 10.01.2017 терміном до 10.01.2027, орган 0525, обмін у зв`язку з виявленими помилками інформації, внесеній до попереднього паспорта громадянина України, а саме у графі по батькові замість « [PERSON] » внесено « [PERSON] ». Із матеріалів доданих до заяви слідує, що усунути розбіжності у написанні прізвищ батька по відношенню до дитини у позасудовому порядку не представляється за можливе так як запис вчинено на підставі діючого документу на час його видачі. Зібрані у справі докази підтверджують факт родинних відносин між дитиною [PERSON] та відповідачем [PERSON] . Від встановлення цього факту залежить реалізація особою майнових прав, тоді як іншого порядку встановлення законодавством такого факту не передбачено, а його встановлення не пов`язане з наступним вирішенням спору про право. При цьому, вирішуючи вказані вимоги, суд враховує роз`яснення надані судам у постанові Пленуму Верховного Суду України, від 31.03.1995 № 5, «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», де зазначено, що судами не встановлюють тотожність особи. Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що позов у цій частині є обґрунтованим, відтак з урахуванням встановлених обставин підлягає до задоволення, оскільки суд не встановлює, що особа є однією і тією ж особою. Вирішуючи вимоги позовної заяви про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст. 166 СК України, одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Суд проаналізувавши докази, що додані до позову вважає, що позивач, як особа, в сім`ї якої проживає дитина, наділена правом на звернення до суду із даним позовом, оскільки приходиться рідним братом дитини, в сім`ї якої проживає останній. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. За правилами статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до частини першої статті 164 СК України мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Питання про позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] стосовно дитини [PERSON] , [INFO] , було предметом розгляду Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Липовецької міської ради, за наслідками якого було складено висновок 20.04.2023 за №93, відповідно до якого визнано та доведено факт ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків по відношенню до їх дитини та визнано за доцільне позбавити відповідачів [PERSON] та [PERSON] батьківських прав стосовно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Суд, оцінивши усі зібрані у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, дійшов висновку, що обставини наведені позивачем у позовній заяві доведені належними, допустимими та достовірними доказами, а їх зв`язок у сукупності є достатнім на підтвердження факту ухилення відповідачів від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. За таких обставин, суд вважає, що наявні достатні усі правові підстави для застосування крайнього заходу впливу до відповідачів шляхом позбавлення їх батьківських прав, який відповідає інтересам дитини, отож позов підлягає до задоволення. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину (ч. 2 ст. 166 СК України). Наведене узгоджується і з приписами викладеними в ч.4 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» де передбачено, що позбавлення батьківських прав не звільняє від обов`язку утримувати дитину. Зі змісту ст.180 СК України вбачається, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч.3 ст.181 СК України). Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен врахувати обставини визначені частиною 1 статті 182 СК України. Відповідно до частини 2 ст.182 СК України, передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частин 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ (78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Визначаючись із розміром аліментів, які слід присудити із відповідачів на користь дитини, суд виходить із якнайкращого для забезпечення її гармонійного розвитку з урахуванням обставин, передбачених ст.182 СК України та обставин встановлених у судовому засіданні. Відповідачі не надали на пропозицію суду викладену в ухвалі від 30.03.2023 жодних заперечень проти обставин зазначених у позові. Суд враховує, що відповідачі є працездатними особами, відомості про наявність інших аліментних зобов`язань чи про поганий стан здоров`я, майновий стан відповідачами матеріали справи не містять, а відповідачами не було надано жодних доказів. Відсутні відомості про наявність чи відсутність у дитини майнових прав чи стану його здоров`я. Ураховуючи встановлені судом обставини, суд дійшов висновку, що відповідачі спроможні надавати матеріальну допомогу на утримання дитини у запропонованому позивачем розмірі у виді частки від заробітку доходу щомісячно, що становить по 1/6 частці із кожного але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.3 ст.166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Отож суд вважає, що аліменти слід стягувати на користь дитини, відкривши на її ім`я особистий рахунок. З огляду на викладене, суд задовольняє позов частково. Питання розподілу судових витрат, суд вирішує відповідно до Глави 8 ЦПК України.

Outcome: partial