Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-27 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог. Наприкінці лютого 2023 року АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 10 грудня 2012 року [PERSON] отримав кредитну картку з встановленим на ній кредитним лімітом, а також зобов`язався повертати грошові кошти, зняті з кредитної картки, шляхом сплати щомісячних обов`язкових платежів та відсотків за користування грошовими коштами. В порушення умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. Тому АТ КБ «Приватбанк» просив суд примусового стягнути з нього заборгованість за кредитним договором, що становить 50155 гривень 55 копійок, що складається: з заборгованості за основною сумою боргу 41029 гривень 41 копійки та заборгованості за простроченими відсотками 9126 гривень 14 копійок. Крім того, позивач також просив стягнути на його користь витрати на оплату судового збору у розмірі 2684 гривень. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача Ляр Д.Ю. підтримав пред`явлений позов та просив суд його задовольнити у повному обсязі, а розгляд цивільної справи здійснити за його відсутності. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, відзив на позов не надав. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. ІІІ. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03 березня 2023 року було відкрито провадження у цивільній справі та вирішено розгляд цивільної справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження. Крім цього, було відмовлено у задоволенні клопотання АТ КБ «Приватбанк» про огляд веб-сайту (а.с.82-84). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28 червня 2023 року, занесеною до протоколу судового засідання, суд вирішив проводити заочний розгляд цивільної справи, на підставі ч.1 ст.280 ЦПК України. IV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 10 грудня 2012 року АТ КБ «Приватбанк» видав [PERSON] кредитну картку з встановленим на ній кредитним лімітом. В свою чергу, [PERSON] зобов`язався повертати грошові кошти, зняті з кредитної картки, шляхом сплати щомісячних обов`язкових платежів та відсотків за користування грошовими коштами. Вказані обставини підтверджуються анкетою-заявою про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг (а.с.18). АТ КБ «Приватбанк» виконав своє зобов`язання за договором, що підтверджується випискою по картковому рахунку [PERSON] , згідно якої останній знімав грошові кошти та розрахувався ними (а.с.5-15). Крім цього, з довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти (а.с.16) вбачається, що станом на 10 грудня 2012 року [PERSON] був встановлений кредитний ліміт у розмірі 4000 гривень, який в подальшому кредитний ліміт неодноразово змінювався та станом на 21 вересня 2021 року був встановлений у розмірі 49910 гривень. Між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються гл.48 «Виконання зобов`язання» та гл.71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України. V. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. У відповідності до ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України позичальник зобов`язується повертати кредит та сплачувати проценти за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ч.4\~ст.263\~ЦПК України\~при виборі\~і застосуванні\~норми права\~до спірних\~правовідносин суд\~враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. За змістом правової позиції, викладеної в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17 (провадження №14-131цс19) Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «Приватбанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Надані позивачем Правила надання банківських послуг Приватбанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. VI. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. Встановлено, що відповідач знімав з кредитної картки грошові кошти та розраховувався ними. Тому у нього виникла заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 50155 гривень 55 копійок, що складається з заборгованості за основною сумою боргу 41029 гривень 41 копійки та заборгованості за простроченими відсотками 9126 гривень 14 копійок. Вказана обставина підтверджується письмовим розрахунком заборгованості станом на 13 лютого 2023 року (а.с.10-15). З вказаного розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що [PERSON] нарахована заборгованість за простроченими відсотками у розмірі 9126 гривень 14 копійок. Разом з цим, в матеріалах цивільної справи відсутні докази, які б вказували на те, що між сторонами по справі належним чином узгоджений обов`язок відповідача зі сплати на користь АТ КБ «Приватбанк» відсотків за користування кредитними коштами, в тому числі прострочених відсотків. Зокрема, згідно анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в АТ КБ «Приватбанк» (а.с.18) відсутня умова про розмір процентної ставки за користування кредитними коштами. Обґрунтовуючи позовні вимоги в частині стягнення прострочених відсотків, в тому числі їх розміру та порядку нарахування, АТ КБ «Приватбанк» послався на Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг, які розміщені на веб-сайті: https://privatbank.ua/terms/ як невід`ємна частина кредитного договору. Проте, матеріали цивільної справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження тієї обставини, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач, ознайомився і погодився саме з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг Приватбанк, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умову щодо сплати відсотків. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату прострочених відсотків за користування кредитними коштами, надані позивачем Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Зазначене у повній мірі узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду, що викладені в постанові від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17. З огляду на це, суд прийшов до висновку про відсутність правових підстав вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами. Відповідач ухиляється від добровільної сплати заборгованості за кредитним договором. Тому суд вважає, що з [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк» належить стягнути заборгованість за кредитним договором у розмірі 41029 гривень 41 копійки. VІI. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З платіжного доручення від 15 лютого 2023 року (а.с.53) вбачається, що при пред`явленні позову АТ КБ «Приватбанк» сплатив судовий збір у розмірі 2684 гривень. Позов АТ КБ «Приватбанк» задоволений частково, а саме 81,80% (41029,41 / 50155,55 ? 100%). З огляду на це, з [PERSON] на користь позивача слід примусово стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 2195 гривень 51 копійки (2684 / 100% ? 81,80%). На підставі викладеного та

Outcome: partial