Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-27 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до Лозівської міської ради Харківської області, третя особа Приватний нотаріус Лозівського районного нотаріального округу Харківської області Завада Марина Володимирівна, про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, в обґрунтування якого вказала, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Після смерті матері залишилась спадщина, яка складається з житлового будинку, загальною площею 50,70 кв.м., житловою площею 27,4 кв.м., господарських будівель та споруд, що розташовані за адресою [ADDRESS] . Також до спадщини входить земельна ділянка площею 0,25 га, кадастровий номер 6323986501:00:001:0069. Як вказала позивачка, померлою матір?ю, [PERSON] , було складено заповіт на її ім?я, посвідчений секретарем виконавчого комітету Смирнівської сільської ради Хобтою І.В. 29.10.218 року, зареєстровано в реєстрі за №24. [PERSON] вказала, що тяжко перенесла смерть матері, потім захворіла її донька [PERSON] , і вона вимушена була доглядати за нею та допомагати її родині по господарству. В подальшому у зв?язку з воєнною агресією Російської Федерації проти України та ведення активних бойових дій у м. Харкові та Харківській області позивачка з родиною була змушена покинути країну, виїхала за її межі 04.03.2022 року задля збереження свого життя та життя своїх рідних. Після повернення до м. Лозова, вона звернулась до нотаріуса, але отримала відмову у вчиненні нотаріальних дій від 03.05.2023 року за вих. №153/02-31. В постанові про відмову у вчиненні дій приватний нотаріус Лозівського районного нотаріального округу Харківської області Завада М.В. вказала, що нею пропущено строк для звернення з відповідною заявою про прийняття спадщини. Враховуючи вище вказане, позивачка звернулася до суду з вказаним позовом через неможливість вирішити питання в досудовому порядку. Ухвалою суду було відкрито провадження в порядку загального позовного провадження. Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала телефонограму про розгляд справи за її відсутності, наполягала на задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Представниця відповідача в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення не заперечувала. Третя особа у судове засідання не з`явилася, надала телефонограму, в якій просила розгляд справи здійснювати за її відсутності, вирішення позовних вимог залишила на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні правовідносини. [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.10), копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с.11), копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] (а.с.12), копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] (а.с.13). [INFO] померла [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.9). Після смерті [PERSON] залишилась спадщина, яка складається з житлового будинку, загальною площею 50,70 кв.м., житловою площею 27,4 кв.м., господарських будівель та споруд, що розташовані за адресою [ADDRESS] , що копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 14.10.2008 року, виданого на імя [PERSON] (а.с.17). Також до спадщини входить земельна ділянка площею 0,25 га, кадастровий номер 6323986501:00:001:0069, про що свідчить витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 11.02.2019 року за №155750332 та витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 27.12.2018 року за №НВ-6306930882018(а.с.19-20). [PERSON] було складено заповіт на ім?я доньки [PERSON] , посвідчений секретарем виконавчого комітету Смирнівської сільської ради Хобтою І.В. 29.10.218 року, зареєстровано в реєстрі за №24(а.с.16). [PERSON] вказала, що тяжко перенесла смерть матері, потім захворіла її донька [PERSON] , і вона вимушена була доглядати за нею та допомагати її родині по господарству. На підтвердження викладеного позивачкою було надано копію свідоцтва про народження [PERSON] , копію свідоцтва про шлюб від 09.09.2006 року та виписки з лікарень №5166/1 про стаціонарне лікування з 15.12.2021 року по 27.12.2021 року; № [NUMBER] про стаціонарне лікування з 28.12.2021 року по 13.01.2022 року; № [NUMBER] про стаціонарне лікування з 16.02.2022 року по 24.02.2022 року(а.с.23-27). В подальшому у зв?язку з воєнною агресією Російської Федерації проти України та ведення активних бойових дій у м. Харкові та Харківській області позивачка з родиною виїхала за межі країни 04.03.2022 року задля збереження свого життя та життя своїх рідних та повернулася 28.04.2023 року. Вказане підтверджується копію паспорт для виїзду за кордон(а.с.28-29). Після повернення до м. Лозова позивачка звернулась до нотаріуса, але отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 03.05.2023 року за вих. №153/02-31, в якій приватний нотаріус Лозівського районного нотаріального округу Харківської області Завада М.В. вказала, що нею пропущено строк для звернення з відповідною заявою про прийняття спадщини(а.с.15). Зважаючи на вище вказане, позивачка просила надати додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За положеннями ст.ст.12,81 ЦПК України, кожна особа повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. Статтями 1216,1218 ЦК України встановлено, що спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. ст.1220-1221,1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. Саме спадкування може відбуватися за заповітом або за законом. Згідно із ст.ст. 1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Натомість судом встановлено, що позивач названих вище вимог закону не дотримався та після відкриття спадщини в шестимісячний строк не подав до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України). Позивачка пропустила встановлений строк для прийняття спадщини, тому вправі звернутися до суду з позовом для визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини. Відповідно до ст.ст. 1296-1298 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, яке видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Пленум Верховного Суду України в п. 24 Постанови від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позивачка, як на підставу поважності пропуску строку звернення вказувала на воєнний стан, у звязку з яким вона тривалий час була вимушена перебувати за межами країни, також вказувала, що тривалий час доглядала за донькою, яка перебувала на лікуванні. Згідно правової позиції викладеної у постанові Верховного Суду від 26.06.2019 р. у справі № 565/1145/17, яка в силу ст.263 ЦПК України враховується судом при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин, поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Визначення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини є оціночним поняттям та оцінюється судом в залежності від конкретних обставин справи. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст.81 ЦПК України докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, і визначити позивачці додатковий строк для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved