Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-25 00:00:00

02.01.2023 [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , звернулась до суду із позовною заявою до ПрАТ «Страхова компанія «Уніка», яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Олени Теліги,6В, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди внаслідок страхового випадку, в якій просить стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА», м.Київ, вул. Олени Теліги, 6 В, код ЄДРПОУ 20033533 на користь [PERSON] відшкодування матеріальної шкоди внаслідок страхового випадку в розмірі 22 420,96 гривень, моральної шкоди в розмірі 5000 гривень. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 02 грудня 2020 року нею з ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» був укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО» №014049/4057/0000011, а саме належного їй автомобіля Тoyota Corolla н з. [NUMBER] . 14.08.2021 нею було виявлено пошкодження задньої правої дверки та заднього правого крила її автомобіля та були поставлено до відома страхову компанію. ЇЇ було направлено на спеціалізований сервісний центр ТзОВ «Сервісний центр «Діамант» для встановлення розміру завданої школи та подальшого відновлювального ремонту. На сервісному центрі ремонтні роботи відповідно до рахунку-фактури №ДМ 0034784 оцінили в розмірі 22 420,96 гривень. Однак, в вересні 2021 року нею отримано від ПрАТ «СК «УНІКА» лист №2593 від 13.09.2021 про відмову у виплаті страхового відшкодування. Свою відмову керівництво страхової компанії мотивувало тим, що нею було подано свідомо неправдиву інформації про факт настання події, оскільки заявлені пошкодження задньої правої дверки та заднього правого крила на автомобілі Toyota Corolla н.з. [NUMBER] було вже зафіксовано за випадком від 05.04.2021 (справа №00418585). Тому, згідно пункту 11.1.3 Договору та ст. 26 Закону «Про страхування» їй відмовлено у виплаті страхового відшкодування. З вказаним висновком страхової компанії погодитись не може, а тому змушена звертатись до суду за захистом свої прав та законних інтересів у спосіб, який передбачений нормами ЦК України (ст.16). Крім того, позивач просить стягнути з відповідача завдану моральну шкоду в розмірі 5000,00грн., яка виразилась в тому, що вона змушена була доводити свою невинуватість у подачі свідомо неправдивих відомостей про страховий випадок, повинна була звертатись за захистом своїх прав до адвоката і в кінцевому варіанті буде ремонтувати автомобіль за власні кошти. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова Свірідової В.В. від 02.02.2023 відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання (а.с.28). Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 01.03.2023 підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду (а.с.35). Позивач [PERSON] та її представник адвокат Олексів В.В. в судове засідання не з`явились, однак адвокат подав до суду клопотання, в якому підтримує позовні вимоги в повному обсязі, та просить суд розглядати справу у його та позивача відсутності, а тому суд вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. Представник відповідача ПрАТ «СК «УНІКА» адвокат Бортник Л.В. у судове засідання не з`явився, на адресу суду подав відзив на позовну заяву, який долучений до матеріалів справи, в якому просив відмовити у задоволенні позову та розглядати справу без його участі, інших заяв та клопотань на адресу суду не надходило. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. З`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що у задоволені позов слід відмовити з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. ч. 1,2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. (ч.1-4 ст. 77 ЦПК України). Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування». Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. В судовому засіданні встановлено, що між позивачем та відповідачем було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 014049/4057/0000011 від 02.12.2020. Строк дії договору - з 12.12.2020 до 11.12.2021 року. Вигодонабувач за договором - AT «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» (а.с.4). Предметом договору є майнові інтереси, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом Toyota Corolla 2018, д.р.н. [NUMBER] . Стаття 5 Закону України «Про страхування» передбачає, що страхування може бути добровільним або обов`язковим. Добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства. Видом добровільного страхування, зокрема, є страхування наземного транспорту (крім залізничного) (стаття 6 Закону). 17.08.2021 позивач звернулась до відповідача із заявою щодо виплати страхового відшкодування у зв`язку з пошкодженням автомобіля Toyota Corolla 2018, д.р.н. [NUMBER] . Стаття 6 Закону України «Про страхування» встановлює, що загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування. Види добровільного страхування, на які видається ліцензія, визначаються згідно з прийнятими страховиком правилами (умовами) страхування, зареєстрованими Уповноваженим органом, а конкретні умови страхування визначаються під час укладання договору страхування. Згідно з ст. 1 Закону України «Про страхування», страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством. Відповідно до ст. 16 Закону України «Про страхування», договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Статтею 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Стаття 629 ЦК України зазначає, що Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Так, відповідно до заяви № 00451374 про подію, встановлено: що 14.08.2021 року виявлено на парковці пошкодження автомобіля: задня дверка зправа ззаду, та заднє крило. На місце пригоди поліцію не викликали, матеріали щодо події компетентними органами не складалися. Згідно пункту 6.6. Договору, сторони зобов`язані дотримуватись умов і положень Договору. Відповідно до п. 10.7. умов Договору, при настанні страхових випадків "ДТП", "Протиправні дії третіх осіб", "Стихійне лихо", "Інші випадки" Страхувальник може не надавати Страховику довідку з компетентних органів за умови відсутності Учасників-третіх осіб у події, у результаті якої розмір збитку не перевищує: 5% від страхової суми ТЗ, якщо страхова сума ТЗ, зазначена в п. 1.2.3 Договору, більше 500 000 (п`ятсот тисяч) грн; 25 000 (двадцять п`ять тисяч) грн, якщо страхова сума ТЗ, зазначена в п. 1.2.3. Договору, менше або дорівнює 500 000 (п`ятсот тисяч) грн. Якщо розмір збитку перевищив визначений ліміт і Страхувальник не надав довідку з компетентних органів, Страховик розраховує збиток на підставі умов Договору та виплачує Страхувальнику відшкодування в межах ліміту, що вказаний в п. 10.7.Договору. Тобто, при страховій сумі 430 000 грн., Позивач у даному випадку міг претендувати на відшкодування у межах 25 000 гривень. Під час розслідування страхової події та порівняння фотозображень від 18.08.2021 року та фотозображень, здійснених під час врегулювання попереднього страхового випадку - 05.04.2021 року, було встановлено, що пошкодження задньої правої дверки та заднього правого крила вже було зафіксовано за випадком від 05.04.2021 року. Згідно вимог п 9.7. умов Договору, пошкодження ТЗ, що за своїм походженням не відповідають обсягу і характеру страхової події, за якою проводиться врегулювання збитку, не включаються до розрахунку страхового відшкодування. Водночас , Договором передбачений певний порядок врегулювання подій, та зокрема, строк звернення у разі настання подій, що мають ознаки страхових випадків. Так, згідно п. 7.1. умов Договору, у разі настання події, що має ознаки страхового випадку, Страхувальник повинен вчинити наступні дії: 7.1.1. повідомити з місця події (крім випадків, передбачених в п. 40.6., 10.7, 10.8. Договору) відповідні державні органи МВС, МНС, правоохоронні органи тощо та викликати їх на місце події (на території інших держав - відповідні державні органи цих держав, висновки яких відповідно до чинного законодавства України можуть будуть допустимими доказами для визнання події страховим випадком); 7.1.2 вжити всіх доцільних та можливих заходів для зменшення розміру збитків, рятуванню ТЗ та/або ДО; 7.1.3 негайно, протягом 1 (однієї) години, не залишаючи місце події, сповістити Страховика про страховий випадок за телефоном цілодобового інформаційного центру: З вищевказаного випливає, що пошкодження транспортного засобу відбулися за невідомих відповідачу обставин значно раніше, а позивач надав неправдиві відомості про факт та обставини отримання його автомобілем пошкоджень, а саме про те, що виявив дані пошкодження транспортного засобу на парковці 14.08.2021 року. Відповідно до п. 11.1.3. умов Договору, підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування є: подання Страхувальником свідомо неправдивих відомостей, що зазначаються у Розділі 1 Договору, про предмет Договору або про факт настання страхового випадку: 11.1.6 - 11.1.6. невиконання Страхувальником умов Договору (в тому числі п.7.1.1.-7.1.3.). Крім того, Страховиком не відшкодовуються витрати на будь-який ремонт, реконструкцію, переобладнання та технічне обслуговування ТЗ, що не викликані страховим випадком; (п. 5.2.17 умов). У відповідності до ст. 26 Закону України «Про страхування», підставою для відмови страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування є: навмисні дії страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, спрямовані на настання страхового випадку. Зазначена норма не поширюється на дії, пов`язані з виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, в стані необхідної оборони (без перевищення її меж) або захисту майна, життя, здоров`я, честі, гідності та ділової репутації. Кваліфікація дій страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, встановлюється відповідно до чинного законодавства України вчинення страхувальником - фізичною особою або іншою особою, на користь якої укладено договір страхування, умисного злочину, що призвів до страхового випадку; подання страхувальником свідомо неправдивих відомостей про предмет договору страхування або про факт настання страхового випадку; отримання страхувальником повного відшкодування збитків за майновим страхуванням від особи, винної у їх заподіянні; несвоєчасне повідомлення страхувальником про настання страхового випадку без поважних на це причин або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків; інші випадки, передбачені законом. Умовами договору страхування можуть бути передбачені інші підстави для відмови у здійсненні страхових виплат, якщо це не суперечить закону. Відповідно до ст. 526 та ст. 610 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Вищевказані фактичні обставини по справі на предмет їх відповідності наведеним судом положенням чинного законодавства не підтверджують вимоги позивача за предметом позову, що є підставою для відмови у задоволенні позову. Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно гуртуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. На підставі вищевикладеного, виходячи з принципів правової визначеності та рівності прав усіх учасників цивільно-правових відносин, закріплених в частині 1 статті 1 Цивільного кодексу України, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог [PERSON] слід відмовити.

Outcome: dismissed