Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-26 00:00:00

17 травня 2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позов мотивує тим, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 05 жовтня 2019 року, мають доньку, [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з нею та знаходиться на її повному забезпеченні. На теперішній час позивач перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, через, що позбавлена можливості самостійно працювати для свого забезпечення та дитини. Єдиним доходом є щомісячна допомога при народженні дитини, що складає 860 грн в місяць. Дана сума мізерна для повноцінного забезпечення потреб дитини. Відповідач фізично здоровий чоловік, працездатний, інших осіб на утриманні не має. Таким чином відповідач має можливість надавати дитині матеріальну допомогу. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 3000 грн щомісячно, починаючи з дати подачі позову до суду і до досягнення її повноліття. Ухвалою суду від 30 травня 2023 року відкрито провадження у цивільній справі у порядку спрощеного позовного провадження, справу призначено до розгляду у судовому засіданні з викликом сторін, відповідачу запропоновано подати відзив на позов. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, наполягає на задоволенні позову. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить їх задовольнити. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Дослідивши письмові докази, повно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Обов`язок батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття закріплений в ч.2 ст.\~51\~Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України. Згідно з\~ст.180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05 жовтня 2019 року та мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб та копією свідоцтва про народження дитини (а.с.3-4). На час розгляду справи дитина мешкає разом з позивачкою [PERSON] , що підтверджується довідкою виконавчого комітету Чернеччинської сільської ради (а.с. 9) та перебуває на її утриманні, домовленості відносно утримання дитини між сторонами не досягнуто. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ст.181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно положень\~ ст.182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів , інші обставини, що мають істотне значення. Згідно\~з ч.2 ст.182 СК України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до\~ч.1-3\~ст.183\~СК України\~частка\~заробітку (доходу)\~матері,\~батька,\~яка буде\~стягуватися як\~аліменти на\~дитину,\~визначається судом. Якщо\~стягуються аліменти\~на двох\~і більше\~дітей,\~суд визначає\~єдину частку\~від заробітку\~(доходу)\~матері,\~батька на\~їх утримання,\~яка буде\~стягуватися до\~досягнення найстаршою\~дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Як вбачається з позовної заяви позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 3000 грн. Статтею 184 СК України врегульовано питання щодо визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Нормами ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст.183,184 СК України. При визначенні величини аліментного платежу суд враховує матеріальне становище платника аліментів, величину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого законодавством, а також положення ст. 180 СК України про те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька. Так, судом встановлено, що відповідач перебуває в працездатному віці. Суду не надано доказів договору про сплату аліментів та про припинення права на аліменти у зв`язку з передачею права власності на нерухоме майно між сторонами, інформації щодо стягнень по іншим аліментним зобов`язанням відповідача сторонами до суду також не надавалося. Приймаючи до уваги матеріальне положення дитини, яка потребує матеріальної допомоги, враховуючи майновий та сімейний стан відповідача, відсутність у нього інших утриманців, а також те, що відповідач є особою працездатною, будь-яких обмежень, щодо можливості працювати та отримувати дохід він не має, та не заперечує проти стягнення аліментів у розмірі який просить позивач, суд вважає за можливе стягувати з нього аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. Згідно ч. 1 ст. 79 СК України передбачено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тому стягнення аліментів слід рахувати з 17.05.2023 року. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягають задоволенню. Обговорюючи питання про судові витрати, приймаючи до уваги ті обставини, що позивач при пред`явлені позову була звільнена від сплати судового збору на підставі\~Закону України «Про судовий збір», відповідно до вимог\~ст.\~141\~ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі сумі 1073,60 грн. Згідно з п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved