Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-02 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Національна Акціонерна страхова компанія «Оранта» (далі - ПАТ НАСК «Оранта») звернулося до Оболонського районного суду м. Києва з вказаним позовом. В обгрунтування позову зазначено, що 23.02.2021 на ділянці проїзної частини дороги Гостомельського шосе (2700 м. від КП «Пуща Водиця», що по вул. Міська в м. Києві) відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «BMW 320», номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля «Chevrolet Аveo», номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні ушкодження та водію автомобіля «Chevrolet Аveo», номерний знак [NUMBER] , [PERSON] спричинено тілесні ушкодження середньої тяжкості. Вина [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди підтверджується вироком Оболонського районного суду м. Києва від 25.11.2021. Станом на час ДТП транспортний засіб «BMW 320», номерний знак [NUMBER] , був забезпечений Договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (Поліс № АР8706814), укладеним між ПАТ НАСК «Оранта» та [PERSON] 27.04.2022 ПАТ НАСК «Оранта» здійснило виплату страхового відшкодування власнику автомобіля «Chevrolet Аveo», номерний знак [NUMBER] , у сумі 85 346,67 грн. Тому, відповідно до ст.1191 ЦК України та п.п. а) п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», після проведення виплати потерпілій особі у ПАТ НАСК «Оранта» виникло право зворотної вимоги до [PERSON] . На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідача в порядку регресу суму завданої шкоди у розмірі 85 346,67 грн., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 2481,00 грн. Ухвалою від 02.01.2023 відкрито спрощене позовне провадження, справу призначено до судового розгляду. 01.05.2023 відповідач [PERSON] надіслав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову з наступних підстав. Зазначив, що з наданого позивачем платіжного доручення № 19068 від 27.04.2022 вбачається, що страхове відшкодування перераховано [PERSON] , яка діяла за довіреністю від [PERSON] , разом з тим, доказів того, що [PERSON] є власником автомобіля «Chevrolet Аveo», номерний знак [NUMBER] , а отже, особою, яка має право на отримання страхового відшкодування, матеріали справи не містять. На думку відповідача, заява про виплату страхового відшкодування подана з порушенням вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки вона не містить необхідних відомостей та долучених до неї документів. Відповідач також не погоджується з результатами наданого позивачем Дослідження № АА6524АЕ2 від 31.05.2021, оскільки ним визначено розмір матеріального збитку, однак вартість відновлювального ремонту не досліджувалася, а тому вважати транспортний засіб «Chevrolet Аveo», номерний знак [NUMBER] , фізично знищеним неможливо. Оцінка шкоди проводилась без його участі, а вказаний документ не містить підтвердження, що дослідження проведено уповноваженою на те особою, а також додатків, які є невід`ємною його частиною. 10.05.2023 представник позивача надіслала до суду відповідь на відзив, у якій зазначила, що страхове відшкодування було виплачено [PERSON] , яка діяла на підставі довіреності, виданої [PERSON] , яка була власником автомобіля «Chevrolet Аveo», номерний знак [NUMBER] , на момент дорожньо-транспортної пригоди. Крім того вказала, що, оскільки відповідач по справі не є потерпілою особою, то на позивача не покладено обов`язку щодо узгодження з останнім розміру страхового відшкодування. При цьому, діючим законодавством передбачено, що, якщо представник страховика не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди. Дослідження № АА6524АЕ2 від 31.05.2021 проведено ТОВ «Гарант-Асістанс», яке є суб`єктом оціночної діяльності, оцінювач [PERSON] . Предметом даного позову не є визнання незаконним акту огляду автомобіля, звіту за результатами дослідження, розрахунку страхового відшкодування, оскільки дані позадоговірні відносини регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а не полісом страхування. Представник позивача у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач та представник відповідача у судовому засіданні заперечували проти задоволення позову з підстав, викладених у відзиві. Вислухавши відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку до наступного. Згідно з ст. 4 ЦПК Україникожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього процесуальний кодекс України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. За вимогами Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Судом встановлено, що вироком Оболонського районного суду м. Києва від 25.11.2021 у справі № 756/8166/21 [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Як вбачається з вказаного вироку, 23.02.2021, близько 18 год. 26 хв., [PERSON] , керуючи у стані алкогольного сп`яніння (1,33 г/л (проміле)) технічно справним автомобілем «BMW 320», номерний знак [NUMBER] , рухаючись з сторони смт. Гостомель в напрямку м. Києва, порушив пункти 10.1, 11.3 та горизонтальну дорожню розмітку 1.1 розділу 34 Правил дорожнього руху України (надалі - ПДР України), а саме змінив напрямок свого руху, не переконавшись перед цим, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху та виїхав на призначений для зустрічного руху бік дороги, перетнувши при цьому горизонтальну дорожню розмітку 1.1 ПДР України, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Chevrolet Аveo», номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався в зустрічному напрямку. У результаті даної дорожньо-транспортної пригоди водію автомобіля «Chevrolet Аveo», номерний знак [NUMBER] , [PERSON] спричинено середньої тяжкості тілесні ушкодження. Порушення вимог пунктів 10.1, 11.3 та горизонтальної дорожньої розмітки 1.1 розділу 34 ПДР України водієм [PERSON] знаходяться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. З огляду на викладене, з урахуванням засад інституту доказування у цивільному судочинстві, зокрема положення ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, суд не піддає сумніву та доказуванню обставини, встановлені вироком Оболонського районного суду м. Києва від 25.11.2021, який набрав законної сили, відповідно до якого відповідача визнано винуватим у дорожньо-транспортній пригоді. Таким чином, вина відповідача [PERSON] у дорожньо-транспортній пригоді є доведеною. Так, в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 23.02.2021, був пошкоджений автомобіль «Chevrolet Аveo», номерний знак [NUMBER] , який на момент ДТП належав [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] . На момент дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб «BMW 320», номерний знак [NUMBER] , був забезпечений Договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (Поліс № АР8706814), укладеним між ПАТ НАСК «Оранта» та [PERSON] , що підтверджується роздруківкою з інформацією з веб-сторінки https://policy-web.mtsbu.ua. 14.05.2021 представник власника автомобіля «Chevrolet Аveo», номерний знак [NUMBER] , [PERSON] - [PERSON] , яка діяла на підставі довіреності від 03.11.2011, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойко Л.Л., та зареєстрованої в реєстрі за № 8087, звернулася до ПАТ НАСК «Оранта» з повідомленням про ДТП та заявою про виплату страхового відшкодування. Згідно Дослідження № АА6524АЕ2 від 31.05.2021, проведеного ТОВ «Гарант-Асістанс», вартість матеріального збитку, завданого пошкодженням автомобіля «Chevrolet Аveo», номерний знак [NUMBER] , складає 89 940,00 грн., який дорівнює ринковій вартості вказаного КТЗ; вартість металобрухту автомобіля становить 4593,33 грн.; встановлений факт неможливості відновлення КТЗ відповідно до технічних вимог виробника. На підставі вказаного дослідження ПАТ НАСК «Оранта» здійснено розрахунок страхового відшкодування від 23.04.2022 та погоджено його розмір у сумі 85 346,67 грн. (страховий акт № ОЦВ-21-32-47193/1 від 26.04.2022). Вказана сума перерахована ПАТ НАСК «Оранта» представнику власника майна [PERSON] - [PERSON] , що підтверджується платіжним дорученням № 19068 від 27.04.2022. Таким чином, ПАТ НАСК «Оранта» виконало покладений на нього Законом «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язок по відшкодуванню шкоди, заподіяної з вини водія забезпеченого транспортного засобу, який керував транспортним засобом у стані алкогольного. У зв`язку з тим, що відповідач спричинив дорожньо-транспортну пригоду у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується вироком Оболонського районного суду м. Києва від 25.11.2021, відповідно до вимог діючого законодавства страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, чим і скористався позивач. Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»). Відповідно до статті 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Згідно зі ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до п.22.1 ст 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик або МТСБУ відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно частини другої ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За нормою ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо іншій розмір не встановлено законом. Згідно ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно п. 4. Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Відповідно до п.п а) 38.1.1 ч. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Як роз`яснив пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 у пункті 27 постанови «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. Деліктне зобов`язання виникає з факту завдання шкоди (зокрема, майнової) і триває до моменту її відшкодування потерпілому в повному обсязі особою, яка завдала шкоду (статті 11, 599, 1166 ЦК України). Сторонами деліктного зобов`язання зазвичай виступають потерпілий (кредитор) і заподіювач шкоди (боржник). Разом з тим, правила регулювання таких зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо заподіювачем, а іншою особою за умови, що законом передбачено такий обов`язок іншої особи, хоч вона шкоди й не заподіювала. При цьому за статтею 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Отже, після виконання особою, що не завдавала шкоди, свого обов`язку з відшкодування потерпілому шкоди, завданої іншою особою, потерпілий одержує повне задоволення своїх вимог, і тому первісне деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням (стаття 599 ЦК України). Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази,

Outcome: approved