Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-28 00:00:00

У січні 2021 року [PERSON] звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до ТОВ «Фінансова компанія «Капітал Гарант Інвест», ТОВ «Інвіктус Плюс», [PERSON] , [PERSON] , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бондар Тетяна Миколаївна, приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв Артем Анатолійович, про скасування запису про державну реєстрацію права власності. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 30.01.2007 року між [PERSON] та ПАТ «Брокбізнесбанк» було укладено кредитний договір № 155-05-03. З метою забезпечення вищезазначеного кредитного договору, між [PERSON] та ПАТ «Брокбізнесбанк» 30.01.2007 року було також укладено іпотечний договір, предметом якого є земельні ділянки, які належать [PERSON] , а саме земельна ділянка площею 0,1573 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (кадастровий номер 3222484201:01:003:0013) та земельна ділянка площею 0,1499 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (кадастровий номер 3222484201:01:003:0012). [PERSON] зазначає, що, як стало йому відомо з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ПАТ «Брокбізнесбанк» відступив право вимоги за кредитним договором від 30.01.2007 року № 155-05-03 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Капітал Гарант Інвест». 26.01.2016 року приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв А.А. в порушення норм законодавства (відсутність доказів надіслання та отримання письмової вимоги про усунення порушення) зареєстрував право власності на іпотечне майно за ТОВ «Фінансова компанія «Капітал Гарант Інвест». 22.02.2016 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бондар Т.М. внесла запис про право власності ТОВ «Інвіктус Плюс» на земельну ділянку площею 0,1573 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (кадастровий номер 3222484201:01:003:0013) та земельну ділянку площею 0,1499 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (кадастровий номер 3222484201:01:003:0012). На даний час вказані земельні ділянки продані [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується інформаційними довідками з реєстру. Враховуючи, що відповідачі попередньо вчинили правочини, які порушують право власності [PERSON] на нерухоме майно, а тому просить суд: - визнати незаконною та скасувати державну реєстрацію права власності ТОВ «Фінансова компанія «Капітал Гарант Інвест» на земельну ділянку площею 0,1573 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (кадастровий номер 3222484201:01:003:0013) та земельну ділянку площею 0,1499 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (кадастровий номер 3222484201:01:003:0012), вчинену приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А.; - витребувати із чужого незаконного володіння земельну ділянку площею 0,1573 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (кадастровий номер 3222484201:01:003:0013) та земельну ділянку площею 0,1499 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (кадастровий номер 3222484201:01:003:0012); - визнати право власності за [PERSON] на земельну ділянку площею 0,1573 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (кадастровий номер 3222484201:01:003:0013) та земельну ділянку площею 0,1499 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (кадастровий номер 3222484201:01:003:0012). Ухвалою від 16.01.2021 року відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 15.03.2021 року надійшов відзив від відповідача [PERSON] , з якого вбачається, що він заперечує проти позову та просить відмовити у задоволені позову в повному обсязі. 17.03.2021року від представника відповідача [PERSON] адвоката Герасимової Т.І. надійшов відзив на позовну заяву, де представник просить суд відмовити в повному обсязі та застосувати строк позовної давності. 07.04.2021 року на виконання ухвали суду від 16.01.2021 року від приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Бондар Т.М. надійшли витребувані судом документи. Ухвалою суду від 27.09.2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її до розгляду по суті. В судове засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просить суд задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник в судовому засіданні заперечували проти позову в повному обсязі, просили відмовити у його задоволенні. Відповідачі та їх представник в судове засідання не з`явилися, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомляли. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бондар Тетяна Миколаївна в судове засідання не з`явилася надала заяву про розгляд справи у її відсутність, проти позову заперечує в повному обсязі. Третя особа приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв Артем Анатолійович в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю. Суд, заслухавши пояснення осіб, які брали участь у розгляд справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані суду докази, суд приходить до наступного висновку. Частина 1 статті 4 ЦПК України передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Як визначає стаття 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. За рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання (ч.1 ст.7 Закону України «Про іпотеку»). У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя (стаття 33 Закону України «Про іпотеку»). За правилом частини 1 статті 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Відповідно до частин 1, 3 статті 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов`язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя. Як встановлено\~в судовому\~засіданні,\~26.08.2003\~року між\~ [PERSON] \~та ПАТ\~«Брокбізнесбанк» було\~укладено кредитний\~договір №\~155-05-03,\~за умовами\~якого [PERSON] \~було надано\~кредит в\~сумі 220000 гривень строком\~ погашення до 31.08.2004 року та зобов`язався повернути кредит, сплативши 5,0 % процентів за користування кредитом. В\~ забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором ПАТ «Брокбізнесбанк» і [PERSON] року уклали договір іпотеки від 30.01.2007 року, згідно з яким відповідач надав в іпотеку ділянку площею 0,1499 га у межах згідно з планом, місце розташування якої [ADDRESS] , з кадастровим 3222484201:01:003:0012, надана для будівництва та обслуговування жилого будинку, та земельну ділянку площею 0,1573 га у межах згідно з планом, місце розташування якої [ADDRESS] , з кадастровим номером 222484201:01:003:0013, надана для будівництва та обслуговування жилого будинку. Стаття 7 договору визначає порядок звернення стягнення на предмет іпотеки та задоволення вимог іпотекодержателя. Пункт 7.1 Договору іпотеки передбачає, що у разі невиконання або неналежного виконання позичальником Основного зобов`язання по кредитному договору в цілому або його частині та/або невиконання або неналежне виконання Іпотекодавцем обов`язків, встановлених цим Договором, в цілому або в тій чи іншій частині, Іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання звернути стягнення на предмет іпотеки. Пункт 7.3. Договору передбачає, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі: рішення суду, виконавчого напису нотаріуса, передачі Іпотекодержателю права власності на Предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання по Кредитному договору в порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку» та умовами цього договору, продажу Іпотекодержателем від свого імені предмета іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому ст. 38 Закону України «Про іпотеку» та умовами цього Договору. Отже, договір іпотеки містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом передачі права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку», а тому є належним правовстановлюючим документом. Так, відповідно до заочного рішення Києво-Святошинського районного суду м.Києва від 15.09.2011 року звернуто стягнення на земельну ділянку площею 0,1499 га у межах згідно з планом, місце розташування якої - [ADDRESS] , з кадастровим номером 3222484201:01:003:0012, надана для будівництва та обслуговування жилого будинку та земельну ділянку площею 0,1573 га у межах згідно з планом, місце розташування розташування якої - [ADDRESS] , з кадастровим номером 3222484201:01:003:0013, надана для будівництва та обслуговування жилого будинку. Визначено спосіб реалізації шляхом продажу заставленого майна з прилюдних торгів та направлення\~ виручених грошових коштів на погашення заборгованості [PERSON] \~ перед ПАТ «Брокбізнесбанк». 16.05.2012 року державним виконавцем ВДВС Києво-Святошинського РУЮ відкрито виконавче провадження ВП № 32676516. 31.01.2014 року між ПАТ «Брокбізнесбанк» та ПАТ «Банк національний кредит» був укладений договір факторингу. За цим договором ПАТ «Брокбізнесбанк» відступив ПАТ «Банк національний кредит» право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №155-05-03 від 26.08.2003 року. Як наслідок, 05.02.2014 року між ПАТ «Брокбізнесбанк» та ПАТ «Банк національний кредит» був укладений договір відступлення права вимоги за іпотечними договорами. 07.02.2014 року між ПАТ «Банк національний кредит» \~та ТОВ «Фінансова компанія «Капітал Гарант Інвест» був укладений договір факторингу. За цим договором факторингу ПАТ «Банк національний кредит» відступив ТОВ «Фінансова компанія «Капітал Гарант Інвест» право вимоги, зокрема до [PERSON] за кредитним договором №155-05-03 від 26.08.2003 року. Крім того, 12.02.2014 року між ПАТ «Банк національний кредит» \~та ТОВ «Фінансова компанія «Капітал Гарант Інвест» був укладений договір відступлення права вимоги за іпотечними договорами. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 24.06.2014 року змінено сторону стягувача у виконавчому провадженні ВП №32676516 по виконанню виконавчого листа №2-2082 виданого 05.10.2011 року Києво-Святошинським районним судом Київської області щодо стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Брокбізнесбанк» кошти \~в сумі 379736,72 гривень, з публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» на його правонаступника товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Капітал Гарант Інвест», код за ЄДРПОУ: 38923020. \~ \~ \~ \~У відповідності з ч. 4\~ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. \~ \~ \~ \~26.01.2016 року приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв А.А. зареєстрував право власності на іпотечне майно за ТОВ «Фінансова компанія «Капітал Гарант Інвест». \~ \~ \~ \~22.02.2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бондар Т.М. було вчинено запис про право власності ТОВ «Інвіктус Плюс» на земельну ділянку площею 0,1573 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (кадастровий номер 3222484201:01:003:0013) та земельну ділянку площею 0,1499 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (кадастровий номер 3222484201:01:003:0012), відповідно до акту приймання-передачі обєкта нерухомості від 03.02.2016 року укладено між ТОВ «Фінансова компанія «Капітал Гарант Інвест» та ТОВ «Інвіктус Плюс». \~ \~ \~ \~ В подальшому, на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 21.10.2020 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бондар Т.С. та зареєстрованим за №4913, право власності на земельну ділянку площею 0,1573 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (кадастровий номер 3222484201:01:003:0013) було зареєстроване за [PERSON] . 29 грудня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвіктус Плюс», в особі директора Шпакової Ганни Вікторівни, що діяла на підставі Статуту, та [PERSON] було укладено Договір купівлі-продажу земельної ділянки, що був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бондар Тетяною Миколаївною та зареєстрований в реєстрі за № 5824. Враховуючи наведене, за таких правових підстав, наданих позивачем доказів, а також доказів, наданих відповідачами на спростування позовних вимоги позивача, суд вважає, що вимоги позивача не доведені, обставини, викладені в позовній заяві не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, відтак законні підстави для задоволення позову судом не встановлені. Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст.81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст.43 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов`язок із доказування обставини при невизнанні їх сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Крім того, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу. Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доспупності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, у тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Інші доводи сторін, які наведені у позові та відзиві на позов, не впливають на висновку суду та не потребують детального обґрунтування, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини. Зокрема, Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи ("Проніна проти України", N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006). Відповідно до пункту 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Відповідно, з урахуванням визначених підстав, правові підстави для задоволення цього позову у цілому відсутні. Оскільки суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, на підставі положень\~статті 158 ЦПК України\~вважає за можливе в рішенні вирішити питання скасування заходів забезпечення позову. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed