Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-03 00:00:00

До Суворовського районного суду м. Одеси звернулася [PERSON] з заявою про встановлення факту належності їй правовстановлюючого документу, а саме Свідоцтва про право власності на житло від 06 жовтня 1998 року, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів, на ім`я [PERSON] та [PERSON] . Заява мотивується тим, що в паспорті громадянина України ім`я заявника зазначено « [PERSON] », при цьому у правовстановлюючому документі - « [PERSON] ». Посилаючись на те, що вказані розбіжності в написанні імені виникли під час перекладу останнього з російської на українську мову, та на теперішній час суперечності в документах перешкоджають заявнику розпорядитися належною їй частиною квартири, просила встановити факт належності їй Свідоцтва про право власності на житло. В судове засідання заявник не з`явилася. В судове засідання заінтересована особа [PERSON] , представники заінтересованих осіб: Комунального підприємства «Міське агентство з приватизації житла», Департаменту міського господарства Одеської міської ради, не з`явилися, про час та місце розгляду справи судом повідомлялися у встановленому законом порядку. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлено, що 06 жовтня 1998 року Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів, на підставі розпорядження (наказу) від 06 жовтня 1998 року № 140034, видане Свідоцтво про право власності на житло, зареєстроване і записане у реєстрову книгу за № [NUMBER] , яке посвідчує, що квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , дійсно належить на правах приватної, спільної (часткової) власності [PERSON] та [PERSON] , в рівних частинах (а.с.4). Згідно паспорта громадянина України серії [NUMBER] виданого Суворовським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 20 серпня 2004 року та довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, ім`я заявника зазначено як « [PERSON] ». На другій сторінці паспорта ім`я заявника записано російською мовою як « [PERSON] » (а.с.10). З метою внесення змін до Свідоцтва про право власності на житло, зареєстрованого і записаного у реєстрову книгу за № [NUMBER] , в частині зазначені свого імені, заявник звернулася до Комунального підприємства «Міське агентство з приватизації житла». Однак, КП «Міське агентство з приватизації житла» повідомило, що приватизація житла- [ADDRESS] , проведена згідно заяви заявника, у якій ім`я співвласника житла на українській мові було зазначено, як [PERSON] , та роз`яснено, що всі спірні питання, що стосуються приватизації житла необхідно вирішувати у судовому порядку (а.с.22). На підтвердження факту належності Свідоцтва про право власності на житло від 06 жовтня 1998 року, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів, заявницею, крім іншого подані: -копія свідоцтва про народження Серії [NUMBER] , складеного російською мовою на ім`я - « [PERSON] , [INFO] »(а.с.12); -копія перекладу з російської на українську мову свідоцтва про народження Серії [NUMBER] на ім`я « [PERSON] , [INFO] (а.с.13); -копія свідоцтва про одруження Серії [NUMBER] , Повний Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 00029729917, копія рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 12 липня 2022 року по справі № 523/4822/22, де ім`я заявника на українській мові зазначено як « [PERSON] ». Таким чином, судом встановлено розбіжності у написанні імені заявника у Свідоцтві про право власності на житло від 06 жовтня 1998 року та паспорті громадянина України серії [NUMBER] виданого Суворовським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 20 серпня 2004 року. Відтак, беручи до уваги встановлені судом обставини справи, зважаючи на розбіжності в написанні імені заявника в документі, що посвідчує її особу ( [PERSON] ) із написанням її імені у правовстановлюючому документі ( [PERSON] ), судом встановлено, що в даному випадку мова йде про одну і ту саму особу [PERSON] , у правовстановлюючому документі якої допущено орфографічну помилку, яка виникла через існування різних форм імені, особливості правопису та перекладу імені з однієї мови на іншу. Відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті Згідно ст.8 п.11 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» всі спірні питання, що стосуються приватизації житла вирішуються у судовому порядку. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 12 Постанови за № 5 від 31 березня 1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Встановлення факту належності правовстановлюючого документу, про яке просить заявник, має для неї юридичне значення, оскільки надає останній право володіння, користування та розпорядження частиною квартири. На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що суд надано достатньо доказів, які підтверджують факт, належності [PERSON] , [INFO] , правовстановлюючого документу.

Outcome: approved