Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-02 00:00:00

Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» звернулось до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за спожиті комунальні послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води на загальну суму 112 425,63 грн. та судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач є споживачем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] . Проте, Відповідач своєчасно не сплачував за спожиті послуги з централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води, в результаті чого утворилась заборгованість, яка станом на 01.11.2021 складає 46999,91 грн. (заборгованість за послуги з централізованого опалення у розмірі 28157,28 грн., заборгованість за послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 18842,63 грн.).Крім того, Позивач, на підставі Договору №602-18 про відступлення права вимоги (цесії) від 11.10.2018, укладеного між ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» та КОМУНАЛЬНИМ ПІДПРИЄМСТВОМ (КИЇВСЬКОЇ МІСЬКОЇ ДЕРЖАВНОЇ АДМІНІСТРАЦІЇ) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО», прийняв право вимоги до Відповідача з оплати спожитих до 01.05.2018 послуг з централізованого опалення та/або з централізованого постачання гарячої води у розмірі 65425,72 грн.У зв`язку з чим, позивач просить суд стягнути на його користь з відповідачки заборгованість у загальному розмірі 112 425,63 грн. Провадження у справі відкрито ухвалою від 15.09.2022 року з призначенням розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. До початку судового засідання представник позивача подала заяву в якій зазначила, що справу просить розглянути без її участі. У своїй заяві підтримала позовні вимоги частково, а саме: просила стягнути з відповідача 199,21 грн. - заборгованість за спожиті з 01.05.2018 послуги з централізованого опалення; 3175,55 грн. - заборгованість за спожиті з 01.05.2018 послуги з централізованого постачання гарячої води, судові витрати у розмірі 33,00 грн. та суму сплаченого судового збору у розмірі 2 481,00 грн. Проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач, будучи повідомленою про день, час та місце розгляду справи належним чином, в судове засідання повторно не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, не подала відзив на позовну заяву, в зв`язку з чим відповідно до вимог ст.ст.280-281 ЦПК України розгляд даної справи проведений в заочному порядку. Суд, дослідивши письмові докази, оцінивши їх у сукупності, дійшов таких висновків. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є споживачем послуги з центрального опалення та постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] . КП «Київтеплоенерго», яке є правонаступником ПАТ «Київенерго», визначено обов`язковим виконавцем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання для житлових будинків комунальної форми власності згідно Закону України № 1198-VІІ від 10.04.2014 року «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії» з 01.08.2018 року. Крім того, позивач на підставі Договору №602-18 про відступлення права вимоги від 11.10.2018 року, укладеного між ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» та КП (КМДА) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО», прийняв право вимоги до відповідача з оплати спожитих до 01.05.2018 послуг з централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води, в тому числі і до відповідача [PERSON] . Згідно п. 3.4.2 Договору цесії позивач має право на отримання замість Кредитора від споживачів, визначених у Додатку № 1 та/або Додатку № 2 до Договору цесії сплати заборгованостей. Надання послуг здійснювалось на підставі Договору про надання послуг централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, затвердженої Правилами, який був опублікований 31.07.2014 на офіційному сайті ПАТ «КИЇВЕНЕРГО», також у газеті «Хрещатик» від 28.03.2018 №34 (5085). Факт відсутності письмового договору про надання послуг централізованого опалення та постачання гарячої води сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг (Постанова судової палати у цивільних і господарських справах Верховного суду України від 20.04.2016 справа 6-2951цс15). Відповідно до п.11 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодних та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі - Правила) у разі встановлення будинкових засобів обліку води у багатоквартирному будинку, де окремі квартири обладнані квартирними засобами обліку, споживач, який не має квартирних засобів обліку, оплачує послуги згідно з показаннями будинкових засобів обліку, не враховуючи витрати води виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат води за показаннями усіх квартирних засобів обліку. Різниця розподіляється між споживачами, які не мають квартирних засобів обліку, пропорційно кількості мешканців квартири в разі відсутності витоків із загально будинкової мережі, що підтверджується актом обстеження, який складається виконавцем у присутності не менш як двох мешканців будинку. Згідно з п.21 Правил, у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання, з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв. метр (куб. метр) опалювальної площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) та додатково за перевищення розрахункової потужності приладів опалення (радіаторів) згідно з законодавством. Відповідно до п.18 Правил, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Згідно з п.30 Правил, споживач зобов`язаний: 1) оплачувати послуги в установлені договором строки; 2) забезпечувати доступ до мережі, арматури, квартирних засобів обліку, розподільчих систем представника виконавця за наявності в нього відповідного посвідчення: для ліквідації аварій - цілодобово; для встановлення і заміни санітарно-технічного та інженерного обладнання, проведення технічного і профілактичного огляду, зняття контрольних показників квартирних засобів обліку - згідно з умовами договору; 3) дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг; 4) забезпечувати цілісність квартирних засобів обліку та не втручатися в їх роботу; 5) у разі несвоєчасного внесення плати за послуги сплачувати пеню у встановлених законом та договором розмірі; 6) виконувати інші обов`язки відповідно до законодавства. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Також, у відповідності до положень п.5 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно довідки позивача №102005200800100 від 30.06.2023 року, вбачається, що станом на 29.06.2023 заборгованість [PERSON] у цивільній справі №758/1037/22 складає: 199,21 грн. - заборгованість за спожиті з 01.05.2018 послуги з централізованого опалення; 3175,55 грн. - заборгованість за спожиті з 01.05.2018 послуги з централізованого постачання гарячої води, а всього - 3 374,76 грн. (три тисячі триста сімдесят чотири гривні 76 копійок). Як зазначає представник позивача у своїй заяві, сума заборгованості, про стягнення якої позивач просить у позовній заяві, частково стягнута судовими рішеннями у цивільних справах №758/16001/16 та 758/15677/21. Згідно з ч.1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. З огляду на викладене, правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора вимагати сплату грошей за надані послуги. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Зазначена сума заборгованості за Договором відповідачем на користь позивача у добровільному порядку на час розгляду цієї справи у суді не сплачена. Відповідно до ст.267 ч.3 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідач, будучи повідомленою про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, в судові засідання не з`являлася, заяву про застосування строку позовної давності, в т.ч. поштою та через канцелярію суду, не подала. Відповідно ст.12 ч.4 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням або невчиненням нею процесуальних дій. За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, а також враховуючи часткову підтримку позовних вимог позивачем, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню за надані послуги з центрального опалення та постачання гарячої води, заборгованість у загальному розмірі 3 374,76 грн. (три тисячі триста сімдесят чотири гривні 76 копійок). Крім того, згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Як вбачається з положень п. 3 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів. Відповідно до квитанції від 19.11.2021 року позивачем за отримання відомостей з Державного реєстру речових прав сплачено 33,00 грн. на підтвердження права власності позивача на нерухоме майно. Окрім того, позивачем при зверненні з даною позовною заявою було сплачено судовий збір у розмірі 2 481 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин, суд дійшов висновку про стягнення з відповідачки на користь позивача судових витрат в розмірі 33,00 грн. та суми сплаченого позивачем судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 74,43 грн. На підставі викладеного, ст.ст. 509, 525, 526, 610, 612 ЦК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги»,

Outcome: partial