Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-13 00:00:00

У січні 2023 року Орган опіки та піклування звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просить позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно неповнолітнього [PERSON] , [INFO] ; стягнути з [PERSON] , [INFO] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку матері, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13 січня 2023 року до досягнення дитиною повноліття, на користь закладу чи особи, куди дитину буде влаштовано; накладено заборону на відчуження майна та житла за адресою: [ADDRESS] , де дитина має право власності на 49/200 часток квартири та реєстрацію, про що повідомити нотаріуса за місцем знаходження житла, реєстраційну службу та департамент адміністративний послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради. В обґрунтування позовних вимог вказано, що [PERSON] , [INFO] , є матір`ю неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Згідно витягу № 00016378213 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, виданого 01.03.2016 року Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стан Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області реєстрація народження дитини, [PERSON] , [INFO] , проведена відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Дитина з 01.07.2016 перебуває на обліку в управлінні-службі у справа дітей Центральної адміністрації Дніпровської міської ради як такий, що опинився в складних життєвих обставинах, а саме: виховуються у сім`ї, д батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків. [PERSON] навчається у КЗО «Навчально-реабілітаційний центр «Горлиця Дніпропетровської обласної ради», часто пропускає навчання без поважних причин. Згідно характеристики КЗО НРЦ «Горлиця» ДОР, дитина до навчального закладу з`являлась у занедбаному вигляді, брудний з педикульозом, одягнений у зіпсованому не за сезоном одязі та голодний. [PERSON] 01.09.2022 року не приступив до навчання. Згідно повідомлення від 03.11.2022 року станом на 01.11.2022 року учнем пропущено 37 навчальних днів. Адміністрація закладу листом від 05.12.2022 року № 320 просить розглянути питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON] . Мати дитини, [PERSON] , [INFO] , злісно ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не турбується про здоров`я дитини, не сприяє навчанню сина, не забезпечує продуктами харчуванні одягом, предметами першої необхідності, такими як ліки, шкільне приладді засобами особистої гігієни. Кімната в комунальній квартирі, в якій прожив: дитина, перебуває у стані, що не відповідає санітарним вимогам. Мати не завжди відчиняє двері, не виконує рекомендації суб`єктів соціальної роботи, які направлені на виховання дитини у сімейному оточенні, подоланні складни життєвих обставин, зловживає алкоголем. Відповідно до актів обстеження житлово-побутових умов від 09.11.2022, 15.11.2022 за адресою: [ADDRESS] , умови проживань дитини не покращено, в кімнаті брудно, меблі старі, повітря затхле. У [PERSON] відсутнє місце для відпочинку, спав на підлозі на ганчірках. Холодильник пустий, їжа та будь-які запаси харчів у квартирі відсутні. Матері було роз`яснено батьківські обов`язки щодо виховання дитини, попереджено про відповідальність за ухилення від їх виконанні додатково роз`яснено положення ст. 164 Сімейного кодексу України. За період знаходження сім`ї на обліку з матір`ю дитини неодноразово проводились профілактичні заходи щодо сумлінного виконання своїх батьківськи обов`язків, зміни свого ставлення до дитини та створення належних умов для всебічного розвитку. Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 26.08.2020 року справа № 204/5200/20 [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП. Згідно повідомлення ВП № 6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області від 26.10.2021 року №436/5541 працівниками СЮП ВП ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області сумісно з працівниками Дніпровського міського центру соціальних служб в Чечелівському районі 20.10.2021 року був здійснений вихід за місцем проживання дитини та проведена профілактична бесіда з [PERSON] стосовно неприпустимості антигромадської поведінки та складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 184 КУпАП. Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30.11.2021 справа № 204/8435/21 [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП. Згідно інформації сектору ювенальної превенції ВП ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області від 13.05.2022 року № 436/1521 при виході за адресою [ADDRESS] , проведена профілактична бесіда стосовно не виконання [PERSON] батьківських обов`язків. Згідно інформації Дніпровського міського центру соціальних служб від 10.11.2022 року № 2/04-08-2039, від 01.12.2022 року № 2/04-08-2202 батьківський потенціал матері слабкий, потреби дитини здатна задовольняти частково. [PERSON] не здатна сама займатися вихованням дитини, не виявляє інтерес до розвитку вікових особливостей сина, організації його дозвілля, навчання. В кімнаті, де мешкає сім`я, відсутні будь-які належні умови для проживання та розвитку дитини. Відповідно до акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 09.11.2022 року, у зв`язку з незадовільними умовами проживання дитини, представниками управління-служби у справах дітей Центральної адміністрації Дніпровської міської ради та сектору ювенальної превенції ВП ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області неповнолітнього [PERSON] вилучено з сім`ї та влаштовано до Комунального некомерційного підприємства «Міська дитяча клінічна лікарня № 6» Дніпровської міської ради [PERSON] не з`явилась по запрошенню до Центральної адміністрацій Дніпровської міської ради на засідання комісії з питань захисту прав дітей питання позбавлення її батьківських прав відносно сина [PERSON] . Всі вищевикладені факти свідчать про байдужість та повне ігнорувань матір`ю життя своєї дитини. Всі дії, які були направлені на роботу [PERSON] , не дали жодних позитивних результатів та зрушень. Головою Центральної адміністрації Дніпровської міської ради прийняті розпорядження «Про затвердження висновку щодо доцільності позбавлень батьківських прав [PERSON] ». У разі задоволення судом позову щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до дитини [PERSON] , [INFO] , мати втратить особисті немайнові права щодо дитини та звільниться від обов`язків щодо його виховання. [PERSON] перестане бути законним представником дитини, дитина набуде статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Згідно витягу про державну реєстрацію прав, виданого КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації Дніпропетровської обласної ради від 20.06.2011 року №30350882, [PERSON] , [INFO] , є власником 49/200 часток квартири за адресою [ADDRESS] . Відповідно до довідки адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради від 17.11.2022 року № 3/5-545 [PERSON] [INFO] , та неповнолітній [PERSON] , [INFO] мають реєстрацію за адресою: [ADDRESS] . В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала подану позовну заяву, посилаючись на обставини викладені у позові. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про час та місце судового засідання була повідомлена належним чином, раніше надала заяву відповідно до якої просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги визнає. Заслухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню по наступним підставам. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є матір`ю неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] (а.с. 12). Як вбачається із матеріалів справи, [PERSON] навчається у КЗО «Навчально-реабілітаційний центр «Горлиця Дніпропетровської обласної ради», часто пропускає навчання без поважних причин, займається самовихованням. У навчальний час перебуває на вулицях, у парку або замається жебруванням біля автовокзалу м. Дніпро. При цьому він одягнений не за сезоном та виглядає занедбано (а.с. 16). Відповідно до актів обстеження житлово-побутових умов від 09.11.2022, 15.11.2022 за адресою: [ADDRESS] , умови проживань дитини не покращено, в кімнаті брудно, меблі старі, повітря затхле. У Івана відсутнє місце для відпочинку, спав на підлозі на ганчірках. Холодильник пустий, їжа та будь-які запаси харчів у квартирі відсутні (а.с. 19-20). Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 листопада 2021 року справа № 204/8435/21 [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП. Згідно інформації сектору ювенальної превенції ВП ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області від 13.05.2022 року № 436/1521 при виході за адресою [ADDRESS] , проведена профілактична бесіда стосовно не виконання [PERSON] батьківських обов`язків (а.с. 29). Розпорядженням Голови Центральної адміністрації Дніпровської міської ради №279-р №12 грудня 2022 року затверджено висновок органу опіки та піклування - Центральної адміністрації Дніпровської міської ради щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON] , [INFO] . Так, згідно висновка «Про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , відносно дитини [PERSON] [INFO] » визначено доцільність позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно дитини [PERSON] , [INFO] (а.с. 7-9). За ч. 1 ст. 56 ЦПК України у випадках, встановлених законом, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи можуть звертатися до суду із заявами про захист прав, свобод та інтересів інших осіб або державних чи суспільних інтересів та брати участь у цих справах. При цьому органи державної влади, органи місцевого самоврядування повинні надати суду документи, що підтверджують наявність передбачених законом підстав для звернення до суду в інтересах інших осіб. Відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно зі ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно зі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно зі ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом, в тому числі - позбавлення батьківських прав. Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. [PERSON] неодноразово при відвідуванні родини спеціалістами управління - служби у справах дітей було попереджено про несення відповідальності за ухилення від виконання батьківських обов`язків, порушення прав своїх дітей, проте вона свідомо до змін способу життя та своєї поведінки не ставиться, продовжує порушувати права своїх дітей на належне виконання батьківського виховання, яке захищається системою державного контролю (ч.1 ст.152 СК України). Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Виходячи з тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України суд має підстави для висновку, що ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав виключно за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.16 постанови №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (з послідуючими змінами та доповненнями), ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). У справі «Хант проти України» ЄСПЛ вказав, що права дитини мають перевагу над правами батьків. Так, 11 липня 2017 року Європейським Судом з прав людини було винесено рішення у справі «М.С. проти України», у якому йдеться визначення «інтересів дитини», їх місця у взаємовідносинах між батьками. При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є не благодійним. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі у міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосується дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. Таким чином, суд приходить до висновку, що рівність прав батьків витікає з прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, і у першу чергу повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків. В судовому засіданні було вислухано свідків [PERSON] , [PERSON] . Так, [PERSON] , яка є класним керівником [PERSON] , повідомила, що [PERSON] не привила до школи 1 вересня дитину. [PERSON] повідомила, що [PERSON] не займається своєю дитиною. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 2, 3 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно вимог ч.ч.1,3 ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги про стягнення з [PERSON] , [INFO] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку матері, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13 січня 2023 року до досягнення дитиною повноліття, на користь закладу чи особи, куди дитину буде влаштовано, також підлягають задоволенню. Згідно п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення щодо стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п.2 ч.1 ст.248 СК України дитина-сирота і дитина, позбавлена батьківського піклування, яка проживає у закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому дитячому закладі, прийомній сім`ї, має право на збереження права користування житлом, у якому вона раніше проживала. У разі відсутності житла така дитина має право на його отримання відповідно до закону. Згідно ст.32 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захис-ту дітей сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» за дітьми сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, а також особам з їх числа зберігається право на житло, в якому вони проживали з батьками, рідними до встановлення опіки, піклування, влаштування в прийомні сім`ї, дитячі будинки сімейного типу, заклади для дітей - сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Пунктом 3 ч.3 ст.71 Житлового кодексу України передбачено, що жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців у випадках: влаштування дитини (дітей) на виховання до родичів, опікуна чи піклувальника, у прийомну сім`ю, дитячий будинок сімейного типу, заклад для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, протягом усього часу їх перебування у родичів, опікуна чи піклувальника, прийомній сім`ї, дитячому будинку сімейного типу, закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Частиною 4 ст.17 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що суд у разі позбавлення батьків батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав одночасно накладає заборону на відчуження майна та житла дітей, про що повідомляє нотаріуса за місцем знаходження майна та житла. Відповідно до ч.3 ст.25 вказаного Закону у разі передачі дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, під опіку чи піклування, влаштування в будинки дитини, дитячі будинки, школи-інтернати, дитячі будинки сімейного типу та прийомні сім`ї жиле приміщення, в якому вони проживали, зберігається за дітьми протягом усього часу перебування їх в цих закладах, у опікунів чи піклувальників, дитячому будинку сімейного типу, прийомній сім`ї незалежно від того, чи проживають у жилому приміщенні, з якого вибули діти, інші члени сім`ї. Відповідно до Витягу про державну реєстрацію прав №30350882 від 20 червня 2011 року [PERSON] , на підставі договору дарування/ВРК №058997 реєстр №1389, належить на праві приватної власності квартира [ADDRESS] (частка 49/220) (а.с. 39). З урахуванням наведених положень закону, з метою захисту житлових прав дитини, слід накласти заборону на відчуження майна та житла за адресою: [ADDRESS] , де дитина має право власності на 49/200 часток квартири та реєстрацію, про що повідомити нотаріуса за місцем знаходження житла, реєстраційну службу та департамент адміністративний послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради. Крім того, згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що відповідачка визнає позовні вимоги позивача, визнання відповідачкою позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а для ухвалення рішення про задоволення позову наявні законні підстави. Тому, суд вважає заявлені позивачем позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved