Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-06 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №9.4.1221.1 від 09.12.2021 у сумі 146\~860,32 гривень станом на 01.06.2022. Позов обґрунтовує\~тим,\~що 09.12.2021\~відповідач з\~метою отримання\~грошових коштів\~на споживчі\~цілі,\~звернувся до\~Банку та\~шляхом підписання\~Анкети акцептував\~та приєднався\~ до\~Публічної пропозиції\~АТ «ЮНЕКС\~БАНК»на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб та Правил (договірні умови) надання споживчого кредиту у АТ «ЮНЕКС БАНК», що оприлюднені на офіційному сайті Банку. В результаті чого, на між [PERSON] та АТ «ЮНЕКС БАНК» було укладено кредитний договір №9.4.1221.1 від 09.12.2021, відповідно до умов якого відповідач отримав грошові кошти у сумі 131\~430,00 гривень на споживчі цілі, строком дії договору з 09.12.2021 по 09.03.2026, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 44,44% річних (орієнтовна реальна річна процентна ставка 53,210393135 річних). Позивачем умови кредитного договору були виконані в повному обсязі. Відповідач взяті на себе обов`язки, щодо виконання умов договору, належним чином не виконував, у зв`язку з чим станом на 01.06.2022 виникла заборгованість по сплаті кредиту у сумі 146\~860,32 гривень, яку представник позивача просить стягнути з відповідача, а також витрати по сплаті судового збору у сумі 2\~684,00 гривні. Ухвалою суду від 22.03.2023 відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного провадження. 20.04.2023 представником відповідача адвокатом Деревянко І.О., яка діє на підставі доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги №334 від 06.04.2023, виданого Запорізьким місцевим центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №556 від 02.03.2006, подано відзив на позов, в якому просила в задоволенні позовних вимог банка відмовити, з причин того, що відповідач з початком повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України, розпочатого 24.02.2022, не має матеріальної можливості вчасно та у повній мірі сплачувати щомісячні платежі по кредитному договору. До відзиву додала копію довідки про доходи відповідача за період з січня 2022 по грудень 2022 (сума доходу склала 24\~875,14 гривень), копію пенсійного посвідчення [PERSON] , відповідно до якого відповідач має 2 групу інвалідності - загальне захворювання. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився. Про розгляд справи був повідомлений належним чином, відповідно до вимог ст.. 128 ЦПК України. З заявою про перенесення розгляду справи чи розглядом за його відсутності, до суду не завертався. 22.06.2023 адвокатом Дерев`янко І.О. подано клопотання про розгляд справи без участі відповідача та його представника з врахуванням відзиву на позовну заяву. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши позовну заяву та письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та перевірено матеріалами справи, що 09.12.2021 [PERSON] звернувся до Акціонерного товариства «ЮНЕКС БАНК» з анкетою-заявою про отримання кредиту. Підписанням зазначеної заяви, [PERSON] підтвердив, що до укладення договору ознайомлений та згоден з Публічної пропозиції Акціонерного товариства «ЮНЕКС БАНК» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб/Правилами надання споживчих кредитів, умовами та правилами надання банківських послуг, отримав примірник тарифів банку та правил користування платіжною карткою. [PERSON] підписанням Анкети акцептував та приєднався до Публічної пропозиції Акціонерного товариства «ЮНЕКС БАНК» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб та Правил надання споживчих кредитів, що оприлюднені на офіційному сайті Банку за електронною адресою: www.unexbank.ua, погодився, що вказана Анкета-Заява разом із вищевказаними Правилами надання споживвачого кредиту та додатками до неї (правилами, умовами, тарифами)становить між ним та Банком кредитний договір. Тієї ж дати, [PERSON] підписано Акцепт про використання факсимільного відтворення підпису уповноваженої особи та відбитку печатки кредитодавця за допомогою засобів електронного або іншого копіювання при підписанні кредитодавцем паспорту споживчого кредиту. Також, 09.12.2021 між [PERSON] та АТ «ЮНЕКС БАНК» було укладено кредитний договір №9.4.1221.1, за умовами якого банк зобов`язався надати відповідачу кредит в сумі 131\~430,00 гривень, на споживчі потреби, на строк з 09.12.2021 по 09.03.2026, зі сплатою 44,44% річних, визначенням орієнтованої відсоткової ставки в сумі 53,21039313% річних максимальних. Визначено орієнтовну загальну вартість кредиту в сумі 298\~253,75 гривні. У відповідності до Додатку №1 до кредитного договору, сторонами погоджено графік погашення отриманих у кредит грошових коштів. Додатково, 09.12.2021 [PERSON] підписано Пам`ятку щодо погашення кредиту та Паспорт споживчого кредиту, з визначенням вищевказаної суми кредиту, відсоткової ставки, строку кредитування. У відповідності до наданого до суду меморіального ордеру №7341 від 09.12.2021, [PERSON] отримав на виконання вищевказаного кредитного договору, кредит в сумі 131\~430,00 гривень. Згідно з поданим до суду розрахунком заборгованості вбачається, що відповідач станом на 01.06.2022 має заборгованість перед Банком за кредитним договором №9.4.1221.1 від 09.12.2021 на суму 146\~860,32 гривень, з яких: заборгованість за кредитом 128\~116,79 гривень, заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками і комісіями - 18\~743,53 гривні. Частиною 2 статті 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. (стаття 628 ЦК України). Стаття 627 ЦК України та ст. 6 цього Кодексу визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч.1,2 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст.ст.1046,1047 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч.1 ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частинами 1,2 ст.612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до п.3 ч.1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у разі порушення ним зобов`язання. Згідно з ч.1,2 ст.549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Згідно з ч.3 ст.12, ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Досліджуючи подані до суду докази, судом встановлено, що між сторонами відповідно до вимог чинного законодавства України 09.12.2021 було укладено кредитний договір №9.4.1221.1 , за яким [PERSON] отримав кредитні кошти в сумі 131 430,00 гривень, а отже наведені обставини підтверджують факт звернення відповідача до банку та отримання ним кредитних коштів, що у свою чергу свідчить про виникнення між сторонами прав і обов`язків, які ґрунтуються на кредитних правовідносинах, врегульованих параграфом 2 глави 71 ЦК України «Кредит». Відповідачем в порушення вимог ч.1 ст. 81 ЦПК України не надано жодних доказів на спростування вищенаведених обставин, зокрема сплату наявної заборгованості за договором, на що посилається банк, як на підставу своїх вимог про стягнення заборгованості, надавши на підтвердження цих обставин належні, допустимі та достовірні докази. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, а відтак такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Ухвалюючи рішення, судом враховано, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 2\~684,00 гривні.

Outcome: approved