Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-27 00:00:00

Представник позивача [PERSON] в інтересех [PERSON] звернулась до Трускавецького міського суду Львівської області з позовом до [PERSON] . Свій позов мотивує тим, що 21 листопада 2019 року [PERSON] отримав від [PERSON] в борг грошові кошти в сумі 22 098 грн. (двадцять дві тисячі дев`яносто вісім гривень), що підтверджується борговою розпискою від 22.11.2019 року. Крім того 21 липня 2020 року відповідач отримав від позивача грошові кошти в сумі: 26 775 грн. (двадцять шість тисяч сімсот сімдесят п`ять гривен) та 9000 грн. (дев`ять тисяч гривень), що підтверджується двома борговими розписками від 21.07.2020 року. Відповідно до умов трьох вказаних боргових розписок відповідач зобов`язувався повернути, отримані у позивача в борг грошові кошти у строк до 01.01.2021 року. Усі три розписки, заборгованість за якими є предметом даного позову, містять власноручне письмове підтвердження відповідача факту отримання коштів, позичених за такими розписками. Отже, враховуючи вищезазначене між позивачем та відповідачем було укладено три договори позики: від 21.11.2019 року на суму 22098 грн.; від 21.07.2020 року на суму 26775 грн.; від 21.07.2020 року на суму 9000 грн. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України). Проте у строк визначений борговими розписками, грошові кошти, отримані відповідачем у борг, позивачеві не повернуті, тому позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. При написанні вищезазначених розписок (укладенні договорів позики) сторони не визначили розмір процентів за ними - такі проценти обчислюються у розмірі облікової ставки НБУ. Отже, проценти за договорами позики, які укладені між позивачем та відповідачем становлять: проценти за розпискою від 21.11.2019 року на суму 22098 грн. всього становлять 2 110 грн. 44 коп., проценти за розпискою від 21.07.2020 року на суму 26775 грн. всього становлять 719 грн. 85 коп., проценти за розпискою від 21.07.2020 року на суму 9000 грн. всього становлять 241 грн. 97 коп. Розрахунок 3% річних: за прострочення виконання відповідачем зобов`язання згідно розписки від 21.11.2019 року на суму 22098 грн. складають: 22 098,00 грн. (сума боргу) х 3,000% (процентна ставка) / 100% х 657(кількість днів прострочення) / 365 (днів у році) =1 193,29грн.; за прострочення виконання відповідачем зобов`язання згідно розписки від 21.07.2020р. на суму 26775 грн. складають: 26 775 грн. (сума боргу) х 3,000% (процентна ставка) / 100% х 657(кількість днів прострочення)/365 (днів у році) = 1 445, 85грн.; за прострочення виконання Відповідачем зобов`язання згідно розписки від 21.07.2020р. на суму 9000 грн. складають: 9 000грн. (сума боргу) х 3,000% (процентна ставка) / 100% х 657(кількість днів прострочення) / 365 (днів у році) = 486 грн. Інфляційні втрати за прострочення виконання зобов`язань становлять за розпискою від 21.11.2019 року на суму 22 098 грн. всього 7514 грн. 03 коп.; за розпискою від 21.07.2020 року на суму 26 775 грн. всього 9104 грн. 36 коп.; за розпискою від 21.07.2020 року на суму 9000 грн. всього 3060 грн. 29 коп. Також у зв`язку з розглядом справи за даним позовом позивач поніс витрати по сплаті судового збору в розмірі 992,40 грн., а також витрати на професійну правничу допомогу розмір яких становить 10 000 грн. А тому просить суд Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість згідно розписки від 21.11.2019р. на суму 22098 грн., у розмірі 32915,76 грн. (тридцять дві тисячі дев`ятсот п`ятнадцять гривень, сімдесят шість копійок), з яких: 22 098 грн. - основної заборгованості; 2110,44 грн. - процентів за договором позики; 1193,29 грн. - 3% річних; 7514,03 грн. - інфляційних втрат. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість згідно розписки від 21.07.2020 року на суму 26775 грн., у розмірі 38045,06 грн., з яких: 26 775 грн. - основної заборгованості; 719,85 грн. - процентів за договором позики; 1445,85 грн. - 3% річних; 9104,36 грн. - інфляційних втрат. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість згідно розписки від 21.07.2020 року на суму 9000 грн., у розмірі 12 788,26 грн., з яких: 9000 грн.- основної заборгованості; 241,97 грн. - процентів за договором позики; 241,97 грн. - 3% річних; 3060,29 грн. - інфляційних втрат. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати по справі, а саме: витрати по сплаті судового збору, у сумі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні, сорок копійок) та витрати на професійну правничу допомогу. 17.04.2023 року на адресу суду надійшла заява представника позивача про відмову від частини позовних вимог. Згідно якої після подання позивачем позовної заяви та початку розгляду справи, відповідачем було частково погашені боргові зобов`язання, що є предметом розгляду по даній справі, а саме - повернуто позивачеві грошові кошти, в сумі 9000 грн (дев`ять тисяч гривень), отримані згідно розписки від 21.07.2020 року, а тому вважає за необхідне відмовитись від відповідної частини позовних вимог. А тому просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість згідно розписки від 21.11.2019 року на суму 22 098 грн., у розмірі 32 915,76 грн., з яких: 22 098 грн. основної заборгованості; 2110,44 грн. - процентів за договором позики; 1193,29 грн. - 3% річних; 7514,03 грн. інфляційних втрат. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість згідно розписки від 21.07.2020 року на суму 26 775 грн., у розмірі 38 045,06 грн. з яких: 26 775 грн. основної заборгованості; 719,85 грн. - процентів за договором позики; 1445,85 грн. 3% річних; 9104,36 грн. інфляційних втрат. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] проценти за договором позики, 3% річних та інфляційні втрати, згідно розписки від 21.07.2020 року на суму 9 000 грн, у розмірі - 3 788,26 грн., з яких: 241,97 грн. процентів за договором позики; 486 грн. 3% річних; 3060,29 грн. інфляційних втрат. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати по справі, а саме: витрати по сплаті судового збору, та витрати на професійну правничу допомогу. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, причини неявки суду не повідомив, хоча про дату, час та місце судового розгляду був належним чином повідомлений. Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Свобода договору закріплена у ст. 627 ЦК України та означає право громадян або юридичних осіб, та інших суб`єктів цивільного права вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості наданій сторонам, визначати умови такого договору. Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] виникли відносини, пов`язані із наданням грошових коштів в борг, за якими [PERSON] будучи позикодавцем, передав [PERSON] , (позичальнику) грошові кошти на основі трьох укладених договорів позики: від 21.11.2019 року на суму 22098 грн.; від 21.07.2020 року на суму 26775 грн.; від 21.07.2020 року на суму 9000 грн. На підтвердження отримання грошових коштів та зобов`язання їх повернення [PERSON] надав [PERSON] розписки, відповідно до яких вказав про своє зобов`язання повернути грошові кошти у повному розмірі за період часу 21.11.2019 року у строк до 01.01.2021 року, за період часу 21.07.2020 року у строк до 01.01.2021 року та за період часу 21.07.2020 року у строк до 01.01.2021 року, що засвідчено підписом боржника /арк. справи 30-32/. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 2 ст. 1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Таким чином, у разі неповернення позичальником суми позики своєчасно, його борг складатиме: суму позики з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобов`язання; проценти за позикою, якщо інше не встановлено договором або законом, нараховані відповідно до договору позики або облікової ставки Національного банку України (далі - НБУ) за весь строк користування позиченими коштами та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом. Як вбачається із розрахунків наданих позивачем, заборгованість згідно розписки від 21.11.2019 року на суму 22098 грн., у розмірі 32915,76 грн. (тридцять дві тисячі дев`ятсот п`ятнадцять гривень, сімдесят шість копійок), з яких: 22 098 грн. - основної заборгованості; 2110,44 грн. - процентів за договором позики; 1193,29 грн. - 3% річних; 7514,03 грн. - інфляційних втрат. Заборгованість згідно розписки від 21.07.2020 року на суму 26775 грн., у розмірі 38045,06 грн. (тридцять вісім тисяч сорок п`ять гривень, шість копійок), з яких: 26 775 грн. - основної заборгованості; 719,85 грн. - процентів за договором позики; 1445,85 грн. - 3% річних; 9104,36 грн. - інфляційних втрат. Заборгованість згідно розписки від 21.07.2020 року на суму 9000 грн., відповідачем відшкодована у добровільному порядку, а тому на користь позивача підлягає стягненню: 241,97 грн. - процентів за договором позики; 241,97 грн. - 3% річних; 3060,29 грн. - інфляційних втрат, а всього 3788 грн. Суд приймає до уваги наданий позивачем розрахунок заборгованості, оскільки такий перевірений судом та відповідачем не спростований. Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 12.09.2019 року (справа 604/1038/16-ц) щодо застосування норм права, яка згідно з чинним цивільним процесуальним законодавством має враховуватись іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. В силу положень статті 204 ЦК України договір позики, укладений між сторонами у справі є правомірним та чинним, тому підлягав виконанню сторонами. Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 12.12.2018 року (справа №466/8648/15-ц), "...за своїми правовими ознаками договір позики є реальною, односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми, а факт передачі коштів не може гуртуватись на свідченнях свідків, а може бути підтверджений лише належними і допустимими доказами (частина друга статті 58, стаття 59 ЦПК України 2004 року)." Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. Статтею 545 ЦК України визначено, що прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов`язання. У цьому разі настає прострочення кредитора. Судом встановлено, що між сторонами були укладені договори позики у матеріалах справи відсутні будь-які докази повернення боргу за договорами позики від 21.11.2019 року, 21.07.2020 року. Враховуючи, що оригінали договорів позики знаходиться у позичальника, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача 74748 грн. 82 коп. З огляду на наведене, суд приходить до переконання, що позовні вимоги про стягнення з [PERSON] заборгованості слід задовольнити. Згідно зі ст. ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У відповідності до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Наявність у позивача оригіналів боргових документів свідчить про те, що зобов`язання за ним відповідачем не виконано. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Отже, у встановлений договором строк позика повернута не була, а тому позов про примусове стягнення суми позики підлягає задоволенню. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд враховує положення ст. 137 ЦПК України, за якими за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Як вбачається з наданих суду документів, зокрема, акту приймання-передачі наданих послуг від 26.06.2023 року, складеного на підставі договору про надання правової допомоги від 15.10.2022 року, укладеного між [PERSON] та Адвокатським об`єднанням «Кейс» в особі керуючого партнера Павлій Ольги Сергіївни, що діє на підставі Статуту, з іншої сторони, сума витрат, пов`язаних з професійною правничою допомогою у даній справі, складає 10000 грн., а тому така підлягає стягненню з відповідача в користь позивача. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 992 грн. 40 коп. На підставі наведеного та

Outcome: approved