Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-12 00:00:00

26.12.2022 [PERSON] звернувся до суду з позовом до Львівського міського комунального підприємства по обслуговуванню та ремонту житла «Айсберг про відшкодування. У прохальній частині позовної заяви позивач просить стягнути з відповідача на свою користь 61 673 грн. 93 коп. матеріального збитку та 20 000 грн. в якості відшкодування моральної шкоди. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 05.06.2022 за адресою: м. Львів, вул. Тиктора, 3, відбулося падіння елементів з фасаду будинку на належний йому автомобіль марки «Mersedes Benz», номерний знак [NUMBER] , внаслідок чого автомобіль зазнав механічних ушкоджень. Дана подія зафіксована працівниками патрульної поліції, які прибули за викликом позивача та склали відповідні документи. За результатами висновку судової автотоварознавчої експертизи пошкоджень автомобіля № 106, проведеної 11.08.2022 судовим експертом Галамай Б.І., вартість відновлюваного ремонту автомобіля внаслідок його пошкодження становить 61 673 грн. 93 коп. Позивачу стало відомо, що відповідальним за стан будинку є ЛКП «Айсберг». Перемовини з останнім з питання відшкодування шкоди результатів не дали. Тому позивач просить стягнути з відповідача завдану йому матеріальну шкоду у вказаному розмірі. Крім того, позивач вважає, що з відповідача на його користь слід стягнути моральну шкоду, яка була спричинена пошкодженням його майна, а також небажанням відповідача відшкодувати завдані збитки в добровільною порядку. Також позивач просить стягнути з відповідача понесені судові витрати. Ухвалою суду від 27.12.2022 року відкрито провадження у цивільній справі за даним позовом, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 17.02.2023 від представника Львівського міського комунального підприємства по обслуговуванню та ремонту житла «Айсберг» надійшов відзив на позовну заяву. Згідно даного відзиву відповідач просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, зокрема, посилаючись на те, що чинне законодавство не містить такого поняття як «балансоутримувач». Вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача визначена без врахування амортизаційного зносу, крім того позивач жодними доказами не підтвердив, що його автомобіль був припаркований з дотриманням правил дорожнього руху, вартість ремонту і не надав доказів завдання йому моральної шкоди. В судове засідання позивач та представник відповідача не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Відповідно до ч.3 ст.223 ЦПК України у разі неявки в судове засідання учасника справи без поважних причин , суд розглядає справу за відсутності такого учасника. Суд, вважає за можливе слухати справу у відсутності представника позивача та відповідача, які належним чином повідомлені про судове засідання, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов`язки та взаємовідносини сторін. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 05.06.2022 за адресою: м. Львів, вул. Тиктора, 3, відбулося падіння елементів з фасаду будинку на належний йому автомобіль марки «Mersedes Benz Vaneo» номерний знак [NUMBER] , власником якого є позивач. Дана подія підтверджується наявним у матеріалах справи листами Львівського районного управління поліції Національної поліції у Львівській області від 22.06.2022 № 13540/3722, та відповіддю на адвокатський запит від 26.08.2022 за фактом розгляду позивача від 07.06.2022 з приводу пошкодження автомобіля марки, внаслідок падіння уламків фасаду з будинку за адресою: [ADDRESS] . З Висновку № 106 судової автотоварознавчої експертизи, виготовленого на підставі договору № 27 від 27.07.2022, складеного 11.08.2022 судовим експертом Галамай Б.І., а також фототаблиць, які містяться у додатку до зазначеного висновку, вбачається, що автомобілю марки «Mersedes Benz Vaneo», номерний знак [NUMBER] , власником якого є позивач, було завдано механічних ушкоджень. Вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових автомобіля внаслідок його пошкодження, з врахуванням результатів його обстеження 27.07.2022 року в цінах на дату обстеження, без врахування (включення) ПДВ у вартості нових складових (запчастин), без врахування (включення) ПДВ у вартості матеріалів та із середньостатистичною регіональною вартістю ремонтно-відновлювальних робіт (ні з, ні без ПДВ), становить 61 673 грн. 93 коп. Посилання представника відповідача на те, що вартість ремонту належного позивачу автомобіля визначена без врахування амортизаційного зносу не відповідає дійсності та спростовується висновком експерта. Таким чином, встановлено, що внаслідок падіння на автомобіль позивача уламків фасаду з будинку 05.06.2022 майну позивача було завдано матеріальної шкоди на вищезазначену суму. Також судом встановлено, що послуги з управління та обслуговування будинку за адресою: [ADDRESS] , надаються ЛМКП «Айсберг». Представник відповідача посилається на те, що відповідно до п. 3 Розпорядження Галицької районної адміністрації Львівської міської ради від 10.03.2020 року № 90 багатоквартирний будинок за адресою: [ADDRESS] » списано з балансу ЛКП «Айсберг». Разом з тим, пунктом 7 Правил надання послуги з управління багатоквартирним будинком, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 05.09.2018 № 712, передбачено, що приймання-передача технічної документації на будинок підтверджується відповідним актом. У разі передачі технічної документації на будинок від попереднього управителя уповноважена співвласниками особа бере участь у підписанні акту приймання-передачі такої документації та отримує його копію разом із копіями відповідної технічної документації. Доказів передачі багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] » від ЛКП «Айсберг» до іншого управителя, відповідачем не надано. Таким чином, до проведення конкурсу на визначення управителя та передачі йому будинку, виконавцем житлово-комунальних послуг є комунальне підприємство «Айсберг». Отже, посилання представника відповідача на те, що згідно із розпорядженням Галицької районної адміністрації Львівської міської ради від 10.03.2020 № 90 про затвердження акту списання багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] з балансу ЛКП «Айсберг», як на підставу для відмови у задоволенні заявлених вимог, є помилковим та таким, що не знайшло свого підтвердження у процесі розгляду справи. Відповідно до вимог ст. 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», балансоутримувач зобов`язаний забезпечувати управління майном власними силами або укладати договір з юридичними особами на управління майном, забезпечувати для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів відповідно до встановлених стандартів, нормативів, норм та правил, забезпечити належні експлуатацію та утримання майна, що перебуває на його балансі. Згідно п. 1.5. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України № 76 від 17.095.2005 утримання житлового фонду передбачає виконання робіт, передбачених наказом Держжитлокомунгоспу України від 10.08.2004 № 150 «Про затвердження Примірного переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень будинків, споруд». Серед інших, в даному Примірному переліку у розділі 1 «Утримання будинків і споруд та прибудинкових територій» зазначено п. 1.1 «Санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо-будинкових мереж, освітлення, утримання ліфтів»: п.п.1.1.5 «Фасади будівель» під п.п.1.1.5.1 наявна така послуга, як «Простукування, укріплення окремих цеглин, які загрожують падінням», а також в п. 1.2 «Поточний ремонт» в п.п. 1.2.3. «Фасади будівель» - під п.п. 1.2.3.1. послуга «Простукування, обшивання та укріплення окремих архітектурних деталей, які загрожують падінням, у перемичках, карнизах та інших частинах будівлі, що виступають». Згідно ч. 1, 2ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Наведені положення унормовують загальні підстави для відшкодування шкоди в рамках позадоговірних (деліктних) зобов`язань. При цьому, юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення, елементами якого є шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина, і за відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. В свою чергу, шкода це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом. Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння шкоди. Причинний зв`язок як елемент цивільного правопорушення є зв`язок протиправної поведінки і шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода - наслідком. При цьому за положеннями ч. 2 ст. 1166 Цивільного кодексу України обов`язок доведення відсутності вини покладається саме на особу, яка завдала шкоди, і у разі доведення відсутності вини така особа звільняється від цивільної відповідальності. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Крім того, аналіз наведеної норми права з урахуванням визначених цивільно-процесуальним законодавством принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства дає підстави для висновку, що законодавством не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача у заподіянні шкоди; діє презумпція вини, тобто відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди. Якщо під час розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене, з урахуванням визначених процесуальними кодексами принципів змагальності й диспозитивності, саме на балансоутримувача майна покладено обов`язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди особі, майно/здоров`я якої постраждало внаслідок неналежного утримання балансоутримувачем відповідних об`єктів. У відповідності до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а тому збитками є витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Таким чином, враховуючи вищенаведені положення, обов`язковому з`ясуванню у процесі розгляду даної справи підлягає: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Відповідно до ст. ст.76, 81 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Оцінюючи надані позивачем докази по справі, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки такі докази знаходяться у об`єктивному взаємозв`язку між собою та іншими матеріалами справи є достатніми та достовірними, не спростовані представником відповідача у процесі судового розгляду. Твердження відповідача наведене у відзиві на позовну заяву стосовно того, що позивачем не надано жодних доказів на підтвердження того, що саме падіння уламків з фасаду будинку спричинило пошкодження автомобіля, власником якого є позивач, не знайшли свого підтвердження у процесі розгляду справи. Також, не знайшли свого підтвердження доводи відповідача стосовно того, що автомобіль марки «Mersedes Benz Vaneo», номерний знак [NUMBER] було припарковано у місці де паркування заборонено. Оскільки, докази, які б підтверджували наведене у матеріалах справи відсутні. Більше того, навіть якщо би такий факт знайшов своє підтвердження в процесі судового розгляду, чого, як наведено вище, не було, порушення правил паркування позивачем не звільняє відповідача від обов`язків по належній експлуатації та обслуговуванню будинку. Також, не можливо не відзначити, що такі доводи представника відповідача є абсолютно некоректними, адже невиконання обов`язку щодо підтримання фасаду будинку в належному стані може призвести не тільки до пошкодження майна, а може спричинити шкоду життю і здоров`ю громадян (пішоходам які проходять повз будинок). За вказаних обставин, суд вважає доведеним, що внаслідок неналежного виконання відповідачем (уповноваженими ним особами) обов`язків по обслуговуванню будинку відбулося падіння фрагментів фасаду з будинку за адресою: [ADDRESS] » від ЛКП «Айсберг», у результаті чого було спричинено пошкодження транспортного засобу належного позивачу, що завдало останньому матеріальної шкоди. Зважаючи на те, що зі змісту висновку експерта наданого позивачем вбачається, що розмір матеріальної шкоди, який становить 61 673 грн. 93 коп., наведений з урахуванням особливостей стану автомобіля, пошкоджень та нормального фізичного зносу, суд вважає, що така сума відображає реальні втрати, яких зазнав позивач, у зв`язку з пошкодженням його майна. Вирішуючи питання моральної шкоди, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Згідно ч. 3 ст. 386 ЦК України, власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до пункту 3постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 № 4 під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній або юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Згідно з пунктом 9 даної розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, тощо. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. За загальним правилом підставою виникнення зобов`язання про компенсацію моральної шкоди є завдання моральної шкоди іншій особі. Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди. З урахуванням положень ст. 23 ЦК України при визначені розміру компенсації моральної шкоди враховуються вимоги розумності та справедливості (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24.06.2020 у справі № 455/1076/16-ц). Під моральною шкодою необхідно розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати у порушенні права власності, у порушені нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми при настанні інших негативних наслідків. Позивач просить стягнути з відповідача завдану йому моральну шкоду у розмірі 20000 грн. Водночас, слід відзначити, що матеріали справи не містять належних підтверджуючих доказів стосовно завдання шкоди позивачу саме у заявленому розмірі. Натомість, у процесі розгляду справи встановлено, що у зв`язку з неналежним виконанням своїх обов`язків ЛМК «Айсберг» позивачу було завдано матеріальної шкоди, що в свою чергу спричинило певні незручності останньому. Наведене, а також обставини встановлені в ході розгляду справи, свідчать про спричинення позивачу моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Така шкода полягає у тому, що позивач зазнав змін у життєвих стосунках через неможливість користуватися транспортним засобом у повсякденному житті, був змушений змінити щоденний розпорядок, зокрема здійснювати заходи щодо проведення та організації ремонту автомобіля, встановлення заподіювача шкоди, а також захисту порушених майнових прав у судовому порядку, адже відповідач відмовився у добровільному порядку відшкодувати шкоду. Відтак, дотримуючись засад розумності та справедливості, суд вважає за можливе визначити розмір компенсації моральної шкоди у розмірі 5000 грн. Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Згідно зі статтею 55 Конституції України, кожному гарантується право на судовий захист. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Громадяни мають право звертатись до суду з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної майну чи здоров`ю унаслідок дій чи бездіяльності балансоутримувачів об`єктів благоустрою (п. 7 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів»). Ухвалюючи рішення у даній справі, суд також враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, зокрема у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04 від 10 лютого 2010 року). Отже, вирішуючи спір, дослідивши та давши оцінку поданим учасниками справи доказам, врахувавши наведені норми матеріального права, суд дійшов висновку, що позивач надав належні та допустимі докази на підтвердження завдання йому майнової та моральної шкоди, понесених моральних страждань, доведено наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправною бездіяльністю заподіювача. При цьому суд не вбачає правових підстав для задоволення клопотання представника позивача про витребування доказів, оскільки задоволення цього клопотання не впливає на висновки суду щодо часткового задоволення позовних вимог. Позивач не надав суду доказів витрати на проведення експертизи та витрат на правову допомогу, тому такі не підлягають відшкодуванню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з Львівського міського комунального підприємства по обслуговуванню та ремонту житла «Айсберг» на користь [PERSON] необхідно судові витрати в розмірі 992,40 гривень. На підставі викладено,

Outcome: partial