Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-11 00:00:00

Концерн «Міські теплові мережі» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, який у ході судового розгляду було уточнено, та в обґрунтування якого зазначено, що у період з 01.04.2014 по 31.10.2021 позивач надав відповідачу послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за адресою: [ADDRESS] , на загальну суму 26 225 грн. 83 коп., яку відповідачем сплачено не було. Також зазначено, що на адресу відповідача неодноразово було направлено претензії стосовно вказаної заборгованості, але вказані претензії були залишені без уваги. У зв`язку з чим просить суд, стягнути з [PERSON] борг у розмірі 26 225 грн. 83 коп. та судовий збір у розмірі 2481 грн. 00 коп. 27.10.2022 заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, позов Концерну «Міські теплові мережі» задоволено. Стягнуто [PERSON] на користь Концерну «Міські теплові мережі» заборгованість за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води за період з 01.11.2016 по 31.10.2021, у розмірі 26\~225,83 грн. та судовий збір у розмірі 2481,00 грн. 26.05.2023 на адресу суду від представника відповідача [PERSON] адвоката Фельського С.Л. надійшла заява про перегляд заочного рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27.10.2022. У заяві зазначено, що для правильного вирішення спору, у даному випадку, позивач має довести не тільки факт надання послуги, а й підтвердити обсяг наданої послуги у спірний період на заявлену у позові суму. Матеріали справи не містять доказів наявності у будинку [ADDRESS] засобів обліку теплової енергії. Акт приймання в експлуатацію приладу комерційного обліку теплової енергії до матеріалів справи не долучено. Тобто, фактично не доведено факт прийняття приладу обліку в експлуатацію споживачами послуги. При цьому, також позивачем не доведено належними і допустимими доказами помісячного обсягу теплоносія, поданого на вказаний будинок, та зокрема відповідачу. Відсутнє підтвердження первинними документами (актами зняття показань лічильника, актами наданих послуг) даних, наведених у щомісячному розрахунку, долученого до позовної заяви. Таким чином, з урахуванням того, що позивачем не доведено первинними документами обсяг послуги, що поставлена та розподілена на відповідача, позивачем не доведено факту надання послуги з теплопостачання відповідачу саме у заявленому у позові розмірі, а відтак і наявності несплаченої заборгованості. Також зазначено, що відповідно до норм чинного законодавства України, загальний строк позовної давності дорівнює три роки. 11.07.2022 позивачем подано позовну заяву до суду. Тобто, поза межами строку позовної давності знаходиться сума у розмірі 17 270 грн. 68 коп., яка була нарахована станом на липень 2019 року. Сума боргу зазначена у позові 26 225 грн. 83 коп. Сума яка знаходиться за межами позовної давності 17 270 грн. 68 коп. Розрахунок: 26 225,83 - 17 270,68 = 8 955,15 грн. З урахуванням строку позовної давності, сума боргу повинна дорівнювати 8 955 грн. 15 коп. Ухвалою суду від 08.06.2023 заяву представника відповідача [PERSON] адвоката Фельського Сергія Леонідовича про поновлення строку задоволено. Поновлено відповідачу [PERSON] строк для подання заяви про перегляд заочного рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27.10.2022 у цивільній справі за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води. Заяву представника відповідача [PERSON] адвоката Фельського Сергія Леонідовича про перегляд заочного рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27 жовтня 2022 року задоволено. Заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27 жовтня 2022 року у справі за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води скасовано. Призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін. 21.06.2023 на адресу суду від представника позивача [PERSON] надійшли письмові пояснення, відповідно до яких просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. У заяві зазначено, що відповідно до матеріалів цивільної справи № 335/3939/22 Концерн «МТМ» звернувся до Орджонікідзевського районного суду з позовною заявою про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води у розмірі 26 225, 83 грн., які утворились у період з 01.11.2016 по 31.10.2021 за адресою: [ADDRESS] . До позовної заяви в якості доказів щодо надання за адресою відповідача житлово-комунальних послуг було надано Довідку щодо заборгованості за житлово-комунальні послуги та розрахунок суми позову. Відповідно до вищевказаної довідки заборгованість за надані житлово-комунальні послуги у розмірі 26 225,83 грн. утворилась в період з 01.04.2014 по 31.10.2021 р. Даний період заборгованості відображений і в розрахунку суми позову, доданого до позовної заяви. З огляду на це зазначений в позовній заяві період заборгованості з 01.11.2016 по 31.10.2021 р. є технічною помилкою. Період за який позивач просить стягнути з відповідача утворену заборгованість просить вважати з 01.04.2014 по 31.10.2021. Також зазначено, про те, що вказаний позов було подано під час дії карантину на території України, з 12.03.2020 до 30.06.2023, та згідно із Законом України № 540-ІХ від 30.03.2020 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України доповнено пунктами 12-14. Цими нормами, які набрали чинності 02.04.2020, передбачено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, посилаючись на доводи викладені у позові та у письмових поясненнях. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] адвокат Фельський С.Л. заперечував проти задоволення позовних вимог та просив відмовити в їх задоволенні, оскільки позовна заява є необґрунтованою, суми які нараховані є сумнівними, не надано доказів належного нарахування сум заборгованості, посилаючись на доводи викладені у заяві про перегляд заочного рішення. Просив застосувати строк позовної давності. Суд, заслухавши учасників, розглянувши позовну заяву, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами у межах заявлених позовних вимог, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] , [INFO] , ІН [NUMBER] (правильність написання імені, по батькові, дати народження - встановлено відповідно до паспортного документа [NUMBER] виданого 07.02.1998; належність ідентифікаційного номеру - встановлено відповідно до довідки про присвоєння ІН від 20.04.2001), зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , з 25.07.1998 по теперішній час. Відповідно до довідки - розрахунку Концерну «МТМ» щодо заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, заборгованість відповідача за період з 01 квітня 2014 року по 31 жовтня 2021 року (особовий рахунок № [NUMBER] ) складає 26\~225,83 грн. Відносини між споживачем та виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води регулюються «Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р.№ 630, Законом України «Про житлово-комунальні послуги» та іншими нормативно- правовими актами України. Згідно рішення Виконавчого комітету Запорізької міської Ради від 21.01.2009 № 25 «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг» у місті Запоріжжя, починаючи з 01.01.2009 виконавцем житлово-комунальних послуг для населення, що мешкає у житловому фонді комунальної власності з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води визначено Концерн «МТМ» в будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж Концерну «МТМ» Статтею 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 7 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово- комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 25.07.1998 та залишається зареєстрованим за адресою надання послуг по сьогоднішній день, що не заперечується представником відповідача, а отже є споживачем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води відповідно до ЗУ «Про житлово-комунальні послуги». Отже, як споживач послуг, наданих Концерном «МТМ», зобов`язаний виконувати свій обов`язок зі сплати отриманих послуг. Так як відповідачем належним чином не виконувався свій обов`язок щодо сплати отриманих послуг, утворилась заборгованість у розмірі 26 225,83 грн. Також встановлено, що за адресою: [ADDRESS] було встановлено прилад комерційного обліку теплової енергії, що підтверджується актами обстеження теплового вузла та зняття показань комерційного/розподільчого приладу обліку теплової енергії. Встановлення даного приладу у будинку надання послуг є підтвердженням факту постачання теплової енергії за вищевказаною адресою. Підтвердженням отримання відповідачем послуг з централізованого опалення є Рішення ЗМР про початок та кінець опалювального сезону у м. Запоріжжі, яке знаходиться у загальному доступі на сайті ЗМР. Доказів про те, що квартира відповідача відключена від централізованого опалення відповідачем не надано. Також не надано жодного доказу, щодо звернення [PERSON] до Концерну «МТМ» з заявою про ненадання або неналежного надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] . Крім того, представником відповідача не заперечується факт отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води за вказаний у позові період. Стаття 526 ЦК України визначає, що зобов`язання, підстави виникнення яких були передбачені в ст. 11 ЦК України, повинні виконуватися належним чином згідно умов договору, вимог ЦКУ, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог згідно звичаям ділового обороту або інших вимог, які звичайно висуваються. Законом України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено порядок оплати житлово-комунальних послуг. Відсутність укладеного між сторонами договору, обов`язковість укладання якого лежить і на споживачеві, і на теплопостачальній організації не виключає можливість стягнення з споживача на користь теплопостачальної організації послуг з теплопостачання, оскільки між сторонами склалися фактичні договірні відносини. Згідно Статуту Концерну «Міські теплові мережі», предметом діяльності підприємства є виробництво теплової енергії, її розподілення для обігріву житла і побутової потреби населення та на комунально-побутові потреби підприємств, організацій, установ і її збут, тобто Концерн «Міські теплові мережі» є виконавцем послуг з централізованого опалення та підігріву гарячої води. Система теплопостачання квартири відповідача є загальнобудинковою, від`єднання від централізованого опалення не проводилось, тому послуги відповідачу надавались постійно і в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язань, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Доказів на спростування факту наявності заборгованості чи її розміру у ході судового розгляду представником відповідача не надано. Твердження представника відповідача про те, що сторона відповідача позбавлена можливості надати свій розрахунок заборгованості, не заслуговують на увагу, оскільки не наведено достатніх підстав такого твердження. Наданий позивачем розрахунок заборгованості є об`єктивним, він узгоджуються з умовами чинного законодавства. Тому, суд вважає вказаний документ належним та допустимим доказом і бере за основу при винесенні цього рішення. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Судом встановлено, що позивач виконував свій обов`язок по наданню послуг, такі послуги позивачем надавались, відповідач ними користувався, а тому виходячи із вищенаведених вимог законодавства відповідач був зобов`язаний своєчасно вносити плату за надані комунальні послуги. Проте, відповідач дані зобов`язання виконував неналежним чином, внаслідок чого утворилась заборгованість перед позивачем, у зв`язку із чим позов Концерну «Міські теплові мережі» суд вважає обґрунтованим. Вирішуючи питання щодо розміру заборгованості, а також наявності підстав для застосування наслідків пропуску строку позовної давності, суд враховує таке. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно з ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач (частини перша та друга статті 264 ЦК України). Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується (частина третя вказаної статті). Переривання перебігу позовної давності передбачає, що внаслідок вчинення певних дій (або підтвердження визнання боржником боргу чи іншого обов`язку, або подання кредитором позову до одного чи кількох боржників) перебіг відповідного строку, що розпочався, припиняється. Після такого переривання перебіг позовної давності розпочинається заново з наступного дня після підтвердження визнання боржником боргу чи іншого обов`язку або після подання кредитором позову до одного чи кількох боржників. Пунктом 12 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України встановлено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Тобто строк позовної давності за вимогою про стягнення з відповідачів заборгованості в силу пункту 12 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України продовжено на строк дії карантину. Вказаний закон набрав чинності з 02 квітня 2020 року. Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» установлено на всій території України карантин з 12.03.2020. Карантин на території України діяв з 12.03.2020 по 30.06.2023. З позовом до суду Концерн «МТМ» звернулось 11.07.2022. Строк позовної давності продовжено з дня набрання чинності змін у Розділі «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України щодо продовження строку позовної давності, з 02.04.2020. Враховуючи викладені обставини, суд доходить до висновку, що позивач пропустив строк позовної давності за вимогами, які виникли з 01.04.2014 по березень 2017 року включно, оскільки за вимогою про стягнення заборгованості за березень 2017 року, яка є простроченою відповідачем станом на дату подання позову строк позовної давності було продовжено. Таким чином, Концерном «МТМ» заявлено позовні вимоги про стягнення заборгованості за послуги за період з березня 2017 року по 31 жовтня 2021 року включно, у межах строку позовної давності. Відтак, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за надані послуги, у межах строку позовної давності, у загальному розмірі 18\~801,27 грн. Водночас, у частині вимог про стягнення заборгованості з оплати послуг за період з квітня 2014 року по лютий 2017 року включно, слід відмовити у зв`язку з пропуском позивачем строку позовної давності до цих позовних вимог. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що становить 1\~778,63 грн.

Outcome: partial