Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-29 00:00:00

У вересні 2017 року [PERSON] звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «ПОТЕНЦІАЛ ГРУП» (далі ТОВ «ПОТЕНЦІАЛ ГРУП») про стягнення заборгованості. Заявлені позовні вимоги обґрунтовував тим, що 15 жовтня 2015 року між [PERSON] та ТОВ «ПОТЕНЦІАЛ ГРУП» було укладено Договір № 15/10-15 про надання поворотної фінансової допомоги. Згідно п.1.1 та 2.1 вищезазначеного Договору позивачем було перераховано на розрахунковий рахунок ТОВ «ПОТЕНЦІАЛ ГРУП» 140\~000 грн., що підтверджується квитанцією № 0.0.691199130.1 від 20.01.2017. Відповідно до п.2.2. Договору № 15/10-15 поворотна фінансова допомога надається позичальнику на безоплатній основі. Згідно п.3.1 вищезазначеного Договору поворотна фінансова допомога підлягає поверненню за вимогою позикодавця. Пунктом 7.1. Договору передбачено, що позикодавець має право вимагати дострокового повернення наданої повторної фінансової допомоги, письмово попередивши про це позичальника за 15 робочих днів. Пунктом 3.2. Договору від 15.10.2015 передбачено, що повернення грошових коштів проводиться шляхом видачі грошових коштів позикодавцю з каси позичальника або шляхом перерахування грошових коштів на картковий або особовий рахунок позикодавця в установі банку. 30.06.2017 позивачем було направлено відповідачу вимогу про повернення фінансової допомоги в сумі 140\~000 грн. протягом п`ятнадцяти робочих днів від дня пред`явлення даної вимоги, що була отримана ТОВ «ПОТЕНЦІАЛ ГРУП». Проте, відповідач зобов`язання за Договором № 15/10-15 про надання поворотної фінансової допомоги не виконав, гроші повернуті не були. Позивач просив суд стягнути з відповідача суму заборгованості за Договором № 15/10-15 про надання поворотної фінансової допомоги від 15 жовтня 2015 року у розмірі 140\~000 грн. та судовий збір у розмірі 1\~400 грн. Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01.09.2017 було відкрито провадження у даній справі. 11.12.2017 представником ТОВ «ПОТЕНЦІАЛ ГРУП» було подано до суду зустрічну позовну заяву до [PERSON] , [PERSON] про визнання договору поворотної фінансової допомоги. Так, відповідно до зустрічної позовної заяви вказано, що 15 жовтня 2015 року між [PERSON] та ТОВ «ПОТЕНЦІАЛ ГРУП» було укладено Договір № 15/10-15 про надання поворотної фінансової допомоги. Відповідно до п. 2.1 договору поворотна фінансова допомога надається частинами в національній валюті України в межах суми 140\~000 грн. без ПДВ. Даний договір був підписаний зі сторони позичальника ТОВ «ПОТЕНЦІАЛ ГРУП» одним із його учасників [PERSON] , який діяв на підставі довіреності наданої директором вищезазначеного товариства [PERSON] та зі сторони позикодавця [PERSON] , який на момент підписання договору діяв як директор ТОВ «ПОТЕНЦІАЛ ГРУП». Згідно п.1.2 статуту ТОВ «ПОТЕНЦІАЛ ГРУП», затвердженого загальними зборами учасників протоколом № 2 від 29 серпня 2013 року, учасниками товариства є: [PERSON] , який мешкає за адресою: [ADDRESS] та [PERSON] , який мешкає за адресою: [ADDRESS] , паспорт [NUMBER] , виданий Залізничним РУ ГУ МВС України в м. Києві 01.10.1996. Згідно доручення № 15/10-15-д від 15.10.2015, виданого від директора ТОВ «ПОТЕНЦІАЛ ГРУП» Жорнокуя Андрія Павловича, останній уповноважив [PERSON] (який на той час був одним із учасників товариства та мав 50 % статутного капіталу товариства) підписати від імені директора ТОВ «ПОТЕНЦІАЛ ГРУП» договір про надання поворотної фінансової допомоги від засновника. Таким чином, поворотна фінансова допомога, відповідно до доручення, повинна була надаватись саме від засновника. Відповідно до п.2.3 договору, поворотна фінансова допомога надається на протязі 2 (двох) років з дати підписання даного договору шляхом внесення грошових коштів до каси Позичальника або перерахуванням грошових коштів на поточний рахунок Позичальнику з особового або іншого рахунку Позикодавця. Згідно квитанції ПриватБанк № 0.0.691199130.1 від 20.01.2017, яку надано позивачем за первісним позовом зазначено, що кошти внесені на рахунок ТОВ «ПОТЕНЦІАЛ ГРУП» особою (клієнт) [PERSON] , з зазначенням призначення фінансова допомога поворотна. Представник позивача за зустрічним позовом просила суд визнати Договір № 15/10-15 про надання поворотної фінансової допомоги недійсним, оскільки укладений з перевищенням повноважень та не в інтересах товариства, а з корисливих мотивів одного з учасників та директора та стягнути з відповідачів судовий збір. Даний зустрічний позов був прийнятий до спільного розгляду з первісним позовом. Представник позивача за первісним позовом подав до суду заперечення на зустрічну позовну заяву, зазначивши, що Договір № 15/10-15 про надання поворотної фінансової допомоги не є кредитним договором, у зв`язку з чим для укладення такого договору не потрібно було згоди загальних зборів учасників товариства. Також зазначено, що вказівка в довіреності на ім`я [PERSON] щодо надання повноважень останньому на підписання оспорюваного договору про отримання поворотної фінансової допомоги від засновника є технічною опискою, яка істотно не впливає на сам правочин та його умови. Щодо внесення коштів в розмірі 140\~000 грн. на рахунок ТОВ «ПОТЕНЦІАЛ ГРУП» особою [PERSON] то в квитанції у графі призначення платежу вказано, що вказані кошти перераховуються для виконання зобов`язань саме [PERSON] за вищезазначеним договором фінансової допомоги. Просив відмовити у задоволенні зустрічного позову про визнання договору поворотної фінансової допомоги недійсним. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 лютого 2019 року було призначено судову експертизу. 05.09.2019 ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області було відновлено провадження у даній справі. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 червня 2020 року було призначено судову експертизу. 05.09.2019 ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області було відновлено провадження у даній справі. 18.12.2020 ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області дану справу було прийнято до провадження судді Усатова Д.Д. 10.09.2021 ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області дану справу було прийнято до провадження судді Волчка А.Я. 04.11.2022 ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області було відмовлено у задоволенні клопотання про призначення експертизи по даній справі. 04.11.2022 ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області було закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті. В судове засідання учасники процесу не з`явились. Представник позивача за первісним позовом подав до клопотання з проханням розглядати справу без участі представника, позовні вимоги підтримав. Представник відповідача за первісним позовом та [PERSON] в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись у передбачений цивільно-процесуальним законодавством спосіб, причини неявки суду не відомі. [PERSON] правом на подання відзиву проти позову не скористався. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України\~датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Так, КЦС ВС у Постанові від 30 вересня 2022 року № 761/38266/14 (61-1091св21) роз`яснив, що якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, Якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Враховуючи не заперечення представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. ст. 280-281 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовів з огляду на наступне. Як встановлено\~в судовому\~засіданні, 15 жовтня 2015 року між [PERSON] та ТОВ «ПОТЕНЦІАЛ ГРУП» було укладено Договір № 15/10-15 про надання поворотної фінансової допомоги. Згідно п.1.1 та 2.1 вищезазначеного Договору позивачем було перераховано на розрахунковий рахунок ТОВ «ПОТЕНЦІАЛ ГРУП» 140\~000 грн., що підтверджується квитанцією № 0.0.691199130.1 від 20.01.2017. Відповідно до п.2.2. Договору № 15/10-15 поворотна фінансова допомога надається позичальнику на безоплатній основі. Відповідно до пп. 14.1.257 ст. 14 Податкового кодексу України поворотна фінансова допомога - це сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування відсотків або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов`язковою до повернення. Статтею 1046 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Постановою Верховного Суду у справі № 266/4783/16-ц (провадження № 61-10593св21) від 12.10.2021 вказано, що порівняльний аналіз диспозицій наведених норм права дає підстави для висновку про наявність спільних ознак правових відносин та, відповідно, аналогічне правове регулювання. Окрім цього, необхідно врахувати, що у законодавстві не встановлюється будь-яких обмежень щодо кола осіб, які можуть бути сторонами договору позики. Тому позикодавцем та позичальником можуть бути як юридичні, так і фізичні особи, як резиденти, так і нерезиденти. Чинним цивільним законодавством не передбачено обмеження також й щодо суми позики. Згідно зі\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За приписами ч. 1 ст. 598 ЦК України\~зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Відповідно до\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно п.3.1 вищезазначеного Договору № 15/10-15 про надання поворотної фінансової допомоги зазначено, що поворотна фінансова допомога підлягає поверненню за вимогою позикодавця. Пунктом 7.1. Договору передбачено, що позикодавець має право вимагати дострокового повернення наданої повторної фінансової допомоги, письмово попередивши про це позичальника за 15 робочих днів. Пунктом 3.2. Договору від 15.10.2015 передбачено, що повернення грошових коштів проводиться шляхом видачі грошових коштів позикодавцю з каси позичальника або шляхом перерахування грошових коштів на картковий або особовий рахунок позикодавця в установі банку. 30.06.2017 позивачем було направлено відповідачу вимогу про повернення фінансової допомоги в сумі 140\~000 грн. протягом п`ятнадцяти робочих днів від дня пред`явлення даної вимоги, що була отримана ТОВ «ПОТЕНЦІАЛ ГРУП». Проте, як вбачається із копій видаткових касових ордерів від 25-27 квітня 2017 року за № 7, № 8, № 9 [PERSON] отримав від ТОВ «ПОТЕНЦІАЛ ГРУП» кошти в загальній сумі 140\~000 грн. в якості повернення зворотної фінансової допомоги згідно договору № 15/10-15 від 15.10.2015. Згідно\~ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. В силу ч.1\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не приймає до уваги твердження позивача за первісним позовом, що він не отримував вказані кошти, оскільки належних та допустимих доказів цього не було надано. Судом двічі призначались експертизи з питанням чи належить виконаний текст (підпис) на наданих для дослідження видаткових ордерах з наслідуванням почерку (підпису) громадянину [PERSON] , проте останні не були проведені не з вини відповідача за первісним позовом. Причинами послугували: ненадання вільних зразків почерку та підпису [PERSON] і [PERSON] в оригіналах будь-яких документів; не надані додатково експериментальні зразки почерку та підписів [PERSON] ; не надані експериментальні зразки почерку і підпису [PERSON] ; не перелічені документи, що містяться в матеріалах цивільної справи, де наявні достовірні зразки підписів вказаних осіб, які можна використовувати при проведенні порівняльного дослідження; не здійснено оплату вартості судово-почеркознавчої експертизи, яка була покладена на [PERSON] . У зв`язку з чим, суд позбавлений можливості стверджувати, що підпис на видаткових касових ордерах, наявних в матеріалах справи, не належить позивачу за первісним позовом, як наслідок відсутні підстави для задоволення позову про повернення заборгованості за договором фінансової допомоги, оскільки згідно видаткових касових ордерів від 25-27 квітня 2017 року за № 7, № 8, № 9 такі кошти були повернені [PERSON] . Відносно зустрічного позову товариства з обмеженою відповідальністю «ПОТЕНЦІАЛ ГРУП» до [PERSON] , [PERSON] про визнання договору поворотної фінансової допомоги суд вважає за необхідне зазначити наступне. Статтею 203 ЦК України\~встановлені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема: 1) зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; 2) особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; 3) волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; 4) правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; 5) правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до ч.ч.1, 2\~ст.215 ЦК України\~\~підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою\~ст. 203 цього Кодексу. Як вбачається із матеріалів справи, Договір № 15/10-15 про надання поворотної фінансової допомоги був підписаний зі сторони позичальника ТОВ «ПОТЕНЦІАЛ ГРУП» [PERSON] , який діяв на підставі довіреності наданої директором вищезазначеного товариства [PERSON] та зі сторони позикодавця [PERSON] . Згідно доручення № 15/10-15д від 15.10.2015, виданого від директора ТОВ «ПОТЕНЦІАЛ ГРУП» Жорнокуя Андрія Павловича, останній уповноважив [PERSON] підписати від імені директора ТОВ «ПОТЕНЦІАЛ ГРУП» договір про надання поворотної фінансової допомоги від засновника. Таким чином, поворотна фінансова допомога, відповідно до доручення, повинна була надаватись саме від засновника. Суд погоджується із позицією представника позивача за зустрічним позовом, що підписання договору зі сторони [PERSON] було вчинено з перевищенням повноважень, оскільки згідно вищезазначеного доручення останній повинен був підписувати договір про надання поворотної фінансової допомоги від засновника, яким [PERSON] не являється. Проте, відповідно до\~ ст. 241 ЦК України, правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим, зокрема, у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання.\~\~ За змістом\~ст. 241 ЦК України\~наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов`язки з моменту вчинення цього правочину. Наступне схвалення юридичною особою правочину, вчиненого від її імені представником, з перевищенням повноважень, унеможливлює визнання такого правочину недійсним. Настання передбачених цією статтею наслідків ставиться в залежність від того, чи було в подальшому схвалено правочин особою, від імені якої його вчинено. Доказами такого схвалення можуть бути відповідне письмове звернення уповноваженого органу (посадової особи) такої юридичної особи до другої сторони правочину чи до її представника (лист, телефонограма, телеграма, телетайпограма тощо) або вчинення зазначеним органом (посадовою особою) дій, які свідчать про схвалення правочину (прийняття його виконання, здійснення платежу другій стороні, підписання товаророзпорядчих документів і т. ін.). Враховуючи, що ТОВ «ПОТЕНЦІАЛ ГРУП» здійснило повернення грошових коштів отриманих від [PERSON] та не оскаржувало такий договір протягом двох років, суд вважає що такий правочин в будь-якому випадку був схвалений юридичною особою і тому не підлягає визнанню недійсним. Також відсутні підстави для визнання недійсним Договір № 15/10-15 про надання поворотної фінансової допомоги з підстав, визначених ч. 3 ст. 238 ЦК України (представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є, за винятком комерційного представництва, а також щодо інших осіб, встановлених законом), враховуючи відсутність доказів того, що [PERSON] , який виступав представником ТОВ «ПОТЕНЦІАЛ ГРУП» вчинив такий правочин у власних інтересах чи в інтересах інших осіб, представником яких він одночасно є, а також щодо інших осіб, встановлених законом. Отже, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясував усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, і з урахуванням того, що відповідно до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні первісного та зустрічного позовів. На підставі вищевикладеного, ст. ст. 203, 241, 526, 598, 610, 612, 1046, 1049 Цивільного кодексу України, пп. 14.1.257 ст. 14 Податкового кодексу України,

Outcome: dismissed