Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту народження [PERSON] , народженого [INFO] у м. Алчевськ. Мати [PERSON] , 1985 р.н., громадянка України, батько [PERSON] , 1984 р.н., громадянин України. В обгрунтування заяви посилався на те, що завник [PERSON] є батьком [PERSON] , який народився [INFO] в м. Алчевськ. Матір`ю дитини є [PERSON] . Отримати свідоцтво про народження у ВДРАЦС неможливо, оскільки факт народження відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати мендичний документ, що може бути прийнято ВРАЦС для здійснення реєстрації народження відповідно до ст.13 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Встановлення факту народження необхідно для отримання свідоцтва про народження.Просить задовольнити заяву. Заявник в судове засідання не з`явився про місце, час та дату розгляду заяви повідомлений належним чином. Заінтересована особа в судове засідання не з`явилася, повідомлялася про розгляд справи належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступне. Відділом записів актів громадянського стану Алчевського міського управління юстиції МЮ ЛНР видано свідоцтво про народження [PERSON] , [INFO] . У вказаному свідоцтві про народження батьками дитини вказані: матір - [PERSON] , батько - [PERSON] . Дане свідоцтво відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є недійсним на території України. Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Частиною 3 даної статті Закону передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до ст. 13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. За відсутності закладу документа охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно ч. 1,2 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи викладене, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви, оскільки заявником не надано документів лікувального закладу про підтвердження факту народження [PERSON] , [INFO] . Заявником на підтвердження заявлених вимог щодо факту народження [PERSON] на тимчасово окупованій території, не надано доказів про народження дитини у розумінні ст.77 ЦПК України, окрім свідоцтва про народження, яке є не дійсним на території України. Таким чином, суд приходить до висновку, що обставини, викладені заявником, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, та не ґрунтуються на вимогах закону; докази, надані заявником не можуть бути прийняті судом за достовірні, тобто, як такі, які достовірно свідчать про народження дитини. На підставі наведеного, та

Outcome: dismissed