Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , Галицької районної адміністрації Львівської міської ради як органу опіки і піклування, третя особа, яка не заявляє самомтійних вимог Кальміуський районний у місті Маріуполь відділ державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Донецькій області , в межах компетенції якого діє Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Донецькій області Управління державної реєстрації Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання батьківства та передачу дитини. В обґрунтування даного позову покликається на те, що він та [PERSON] перебували у шлюбі з 20.10.1995 року по 13 травня 2003 року. Після розірвання шлюбу вони підтримували один одного, однак в шлюбних стосунках не перебували. У них періодично зав`язувались стосунки, вони доглядали один за одним та у них була інтимна близькість. [INFO] у них народився син - [PERSON] , про що 30.10.2010 року Кальміуським районним у місті Маріуполь відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Донецькій області складено актовий запис № 845. Як вбачається зі свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , мамою записана - громадянка України [PERSON] , батьком записаний - громадянин України [PERSON] . Після народження їхнього сина вони спільно займались його вихованням, доглядали про нього, турбувались про його здоров`я, спортивний та духовний розвиток. З народження сина вони почали проживати однією сім`єю у м. Маріуполь без реєстрації шлюбу. З початку повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України, а саме з 24 лютого 2022 року, вони готувались до виїзду з міста Маріуполя до міста Запоріжжя задля безпеки. 24 березня 2022 року вони виїхали до Запоріжжя. В середині квітня 2022 року з`явився зв`язок із мешканцями окупованого Маріуполя, які повідомили, що 84-річна мати [PERSON] перестала ходити, тому через декілька днів остання відбула назад до м. Маріуполя для догляду за своєю матір`ю. У лютому 2023 року позивач з сином переїхали до Львова як переселенці і їх влаштували на тимчасове перебування. Під час оформлення їхнього переселення та з`ясування осіб, позивач дізнався, що в актовому записі №845 про народження [PERSON] , [INFO] , позивач вписаний як батько дитини в порядку ст. 135 Сімейного Кодексу України. Відповідно до цього, Галицька районна адміністрація ЛМР, як Орган опіки і піклування, взяла на облік [PERSON] [INFO] , як дитину, залишену батьківського піклування. Щоб не розлучатись із сином, 14 лютого 2023 року позивач написав заяву до Галицької районної адміністрації ЛМР, як Органу опіки і піклування, щодо передачі йому [PERSON] , як біологічному батьку, тимчасово у сім`ю, поклавши на позивача відповідальність за його виховання, навчання і розвиток, піклування, створення належних умов для його розвитку. 17 лютого 2023 року позивач написав заяву до Галицької районної адміністрації ЛМР, як Органу опіки і піклування про повернення йому, як батькові, [PERSON] , 27.10.2010 року на постійній основі, однак отримав відповідь, що відповідно до листа Галицького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, державна реєстрація позивача, як батька [PERSON] , [INFO] , згідно актового запису № 845, проведена відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (відомості про батька записані зі слів матері), а позивач є його біологічним батьком лише згідно його усної заяви. Тому підстав для повернення позивачу на постійній основі в сім`ю [PERSON] немає. Не погоджуючись даною відповіддю, а також для встановлення біологічного та сімейного споріднення, просить суд позов задовольнити. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова, позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , Галицької районної адміністрації Львівської міської ради як органу опіки і піклування, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Кальміуський районний у місті Маріуполь відділ державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Донецькій області , в межах компетенції якого діє Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Донецькій області Управління державної реєстрації Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання батьківства та передачу дитини - залишено без руху. 21 березня 2023 року позивачем усунуто недоліки позовної заяви. Ухвалою суду від 22 березня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. 29 березня 2023 року від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого остання визнає позовні вимоги позивача. Ухвалою суду від 29 березня 2023 року призначено у справі судово-генетичну експертизу. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. У відзиві просила суд задовольнити позовні вимоги позивача. Представник відповідача Галицької районної\~адміністрації Львівської\~міської ради\~як органу\~опіки і\~піклування подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до вимог ст.ст.\~12, 81 ЦПК України\~- цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом Крім того, згідно ч.1\~ст. 13 ЦПК України\~- суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів , поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] , перебували у шлюбі з 20.10.1995 року по 13 травня 2003 року. Як вбачається із позовної заяви, після розірвання шлюбу [PERSON] та [PERSON] продовжували підтримувати тісні стосунки. [INFO] народився [PERSON] , батьками якого записано [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис №845. Згідно листа Галицького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові від 11.02.2023 року, відомості про батька зазначені відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Висновком експерта Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України №ЕД-19/114-23/7379-БД від 14.06.2023 року встановлено, що ДНК-профіль зразка букального епітелію [PERSON] містить ті генетичні ознаки, які визначені в ДНК-профілі [PERSON] , що свідчить про біологічне споріднення між ними. [PERSON] може бути біологічним батьком дитини [PERSON] , ймовірність даної події становить 99,99999%. З відзиву відповідача [PERSON] вбачається, що остання повністю визнає позов, не заперечує що саме [PERSON] являється батьком [PERSON] . Відповідно до ч. 2\~ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до вимог\~ст. 125 СК України\~якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 3) за рішенням суду. Згідно\~ст. 126 СК України\~походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1\~ст. 52 Конституції України\~діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Власне на реалізацію положення\~Конституції\~і передбачено визначення походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою, оскільки гарантується дитині батьківство, незалежно від того, в шлюбі перебувають її батьки чи ні. У відповідності до вимог\~ст. 128 СК України\~- за відсутності заяви, право на подання якої встановлено\~статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.\~\~Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до\~Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.7 вищезазначеної постанови, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідно до статей\~213,\~215 ЦПК\~\~рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Встановлення батьківства на підставі частини другої\~статті 128 СК України\~можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи. Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства. Статтею 76 ЦПК України\~визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно положень\~ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно\~ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Статтею 80 ЦПК України\~передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до статей\~263,\~265 ЦПК України\~рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них. Таким чином, враховуючі представлені до суду докази у їх сукупності, враховуючи висновок експерта, яким встановлено, що біологічним батьком [PERSON] є [PERSON] , визнання позовних вимог відповідачем [PERSON] , суд приходить до висновку про повне задоволення позовних вимог, оскільки обставини викладені у позовній заяві знайшли своє підтвердження належними та допустимими доказами, які не викликають у суду сумнівів. Питання про відшкодування судових витрат позивачем не заявлено.

Outcome: approved