Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-27 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» (надалі-ТзОВ «Кредитсервіс») звернулося до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №210607-002 від 07.06.2021 року. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що 07.06.2021 року між ТзОВ «Кредитсервіс» та [PERSON] було укладено кредитний договір №210607-002. Відповідно до умов кредитного договору, позивач надає відповідачу кредит у розмірі 24000,00 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язувалась повернути кредит позивачу та вносити оплату за користування кредитом на умовах, що передбачені договором. Строк дії договору становить 365 днів. Крім щомісячних процентів, стягується одноразова комісія за видачу кредиту від початкової суми кредиту у розмірі 7,5% (1800,00 грн.). На виконання взятих на себе договірних зобов`язань позивачем перераховано на банківський рахунок позичальника [PERSON] грошові кошти у розмірі 22200,00 грн. із урахування стягнутої одноразової комісії за видачу кредиту, що підтверджується квитанцією на перерахування кредитних коштів відповідачу. Однак відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконала внаслідок чого станом на 27.01.2023 року утворилась заборгованість за кредитом у розмірі 52400,00 грн, з яких: 20000,00 грн - прострочена заборгованість за сумою кредиту, прострочена заборгованість за комісією - 0,00 грн; 30600,00 грн - прострочена заборгованість за процентами, 0,00 грн строкова заборгованість за сумою кредиту; 0,00 грн - строкова заборгованість за комісією; 1800,00 грн - заборгованість за процентами; 0,00 грн - строкова заборгованість за штрафами та пенею. З метою досудового врегулювання спору позивачем було направлено на адресу реєстрації відповідача досудову вимогу, однак відправлення відправнику не було вручене. Зважаючи на викладені обставини, позивач змушений звернутися за захистом свого порушеного права до суду та просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором №210607-002 від 07.06.2021 року у розмірі 52400,00 грн. а понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2684,00 грн. Ухвалою Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 24.05.2023 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням(викликом) сторін. Представник позивача ТзОВ «Кредитсервіс» у судове засідання не з`явився, однак в матеріалах справи міститься клопотання про розгляду справи у відсутності представника позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, не повідомивши причин неявки, хоча про день та час судового розгляду повідомлялася належним чином. Відзиву на позовну заяву до суду не подала. Ухвалою суду від 28.06.2023 року постановлено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України суд розглянув справу у відсутності сторін без фіксації судового процесу технічними засобами. Перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Згідно з ч.1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 07.06.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» та [PERSON] укладено кредитний договір №210607-002, за умовами якого ТОВ «Кредитсервіс» надало відповідачу кредит в сумі 24000,00 грн. на умовах строковості, зворотності та платності. Строк дії договору встановлено до 07.06.2022 року, тобто 365 днів. Вказаний договір підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором E52925. Умовами вказаного договору визначено одноразову комісію за видачу кредиту від початкової суми кредиту (утримується при перерахуванні суми кредиту) 7,5% (1800,00 грн.); відсоткова ставка в місяць від початкової суми кредиту 7,5% (1800,00 грн); орієнтовна реальна річна процентна ставка складає 97,5 % річних; сума щомісячного платежу- 3800,00 грн., в тому числі-2000,00 грн. на погашення тіла кредиту, 1800,00 грн.-на погашення відсотків; загальна плата за користування кредитом-23400,00 грн.; орієнтовна загальна вартість кредиту-47400,00 грн. Відповідно до п.2.2 договору позичальник зобов`язується повернути кредит та здійснити плату за його користування до закінчення строку дії договору згідно графіку, передбаченого цим договором, але в будь-якому разі цей договір діє до повного виконання позичальником своїх зобов`язань за цим договором. У розділі 3 вказаного кредитного договору визначено порядок та розміри плати за користування кредитом та порядок повернення кредиту. Відповідно до п.3.1-3.2 кредитного договору за користування кредитом позичальник виплачує кредитодавцю проценти, зазначеній на першій сторінці договору. Щомісячна плата за користування кредитом нараховується щомісячно у вигляді процентів за кожен місяць користування кредитом. Плата за користування кредитом , вказана в договорі, нараховується щомісячно та розраховується від загального розміру кредиту. Крім щомісячних процентів, стягуються разові проценти, вказані в договорі від загального розміру кредиту. Разові проценти стягуються із суми кредиту, у день перерахування кредиту на банківський рахунок позичальника. Факт укладення вказаного договору також підтверджується наданою позивачем довідкою про укладення договору №27/01-5 від 27.01.2023 року у якій зазначено реєстраційні дані та номер телефону позичальника, відомості про умови наданого кредиту, дату та час подання заявки на укладення кредитного договору-07.06.2021 року о 10:50:30 год. та підтверджено, що ідентифікація позичальника здійснювалась в інформаційно-телекомунікаційній системі https://recredit.ua, акцепт оферти здійснено позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора E52925, який направлений позичальнику 07.06.2021 року об 11:08:53 год. на номер мобільного телефону: [NUMBER] . Окрім цього, 07.06.2021 року відповідачем також було підписано паспорт споживчого кредиту на умовах кредитного продукту «12 місяців», в якому вказані умови кредитування: сума кредиту 24000,00 грн, строк кредитування - 12 місяців, процентна ставка 97,5 % річних; тип процентної ставки-фіксована; платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця, обов`язкові для укладення договору-комісія за оформлення кредиту 7,5% від суми кредиту; спосіб надання кредиту безготівковий; мета отримання кредиту - споживчі цілі; загальні витрати за кредитом-23400,00 грн.; орієнтовна загальна вартість кредиту-47400,00 грн.; кількість платежів за кредитом-12; розмір платежів-3800,00 грн. щомісячно. Своїм підписом (електронним підписом одноразовим ідентифікатором Е52925) відповідач підтвердила, що вона отримала та ознайомилася з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту. Позивач свої зобов`язання за договором виконав, надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 22200,00 грн. що підтверджується копією платіжного доручення №1154 від 07.06.2021 року про перерахунок суми кредиту на визначений в кредитному договорі рахунок, з вирахуванням комісії 7,5 % за оформлення кредиту у розмірі 1800,00 грн. Проте, відповідач не виконує належним чином свої зобов`язання та не дотримується терміну повернення наданого їй кредиту. Як вбачається з виписки з особового рахунку за кредитним договором №210607-002 від 07.06.2021 року, заборгованість [PERSON] станом на 27.01.2023 року не погашена та складає 52400,00 грн., з яких: 20000,00 грн - прострочена заборгованість за тілом кредиту; 0,00 грн.- прострочена заборгованість за комісією; 30600,00 грн - прострочена заборгованість за процентами; 0,00 грн. строкова заборгованість за сумою кредиту; 0,00 грн.- строкова заборгованість за комісією; 1800,00 грн - строкова заборгованість за процентами; 0,00 грн.- строкова заборгованість за штрафами і пенями. Згідно розрахунку кредитної заборгованості за кредитним договором №210607-002 від 07.06.2021 року, відповідно до зведеної таблиці на погашення боргу за кредитом відповідачем були здійснені наступні платежі: 06.07.2021 року у сумі 3800,00 грн.; 07.08.2021 року у сумі 3800,00 грн. З метою досудового врегулювання спору позивачем рекомендованим листом №2023/30 від 10.02.2023 року направлено на адресу реєстрації відповідача [PERSON] досудову вимогу щодо дострокового стягнення заборгованості, в якій зазначив про необхідність погашення боргу за кредитом у розмірі 52400,00 грн. у 30-денний термін з моменту отримання зазначеної вимоги. Однак зазначена вимога відповідачу не вручена та згідно трекінгу відстеження поштового відправлення АТ «Укрпошта» повернута відправнику із відміткою «за закінченням встановленого терміну зберігання». До правовідносин, що виникли між сторонами суд застосовує наступні норми права. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із вимогами ч.1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно до вимог ст.634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). У статті 13 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Відповідно до ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: - надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, про зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 цього Закону регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до п.12, ч.1 ст.3 Закону одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Відповідно до ст. ст.525,526 ЦК України, зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. За змістом ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Стаття 611 ЦК України визначає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За частиною першою ст.598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором. У спірних правовідносинах саме на позивача покладено обов`язок довести факт укладення між сторонами кредитного договору та прострочення виконання позичальником взятих на себе зобов`язань, а на відповідача - спростувати розмір існуючої заборгованості. За приписами ч.1,2 ст.12 ЦК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Відповідно до ч.3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Тож, виходячи з умов кредитного договору, укладеного між сторонами, враховуючи те, що відповідач отримала від позивача грошові кошти (кредит) на умовах визначених договором, які в добровільному порядку не повернула та не надала суду будь-яких заперечень щодо обґрунтованості наведеного позивачем розрахунку боргу за кредитом, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТзОВ «Кредитсервіс» підлягають до задоволення шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором №210607-002 від 07.06.2021 року у розмірі 52400,00 грн., яка складається з: 20000,00 грн - прострочена заборгованість за тілом кредиту; 30600,00 грн - прострочена заборгованість за процентами; 1800,00 грн - строкова заборгованість за процентами. У силу ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, підлягають стягненню з відповідача в користь позивача, а тому з [PERSON] слід стягнути в користь ТзОВ «Кредитсервіс» 2684,00 грн. сплаченого позивачем судового збору. Щодо вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне. У відповідності до частин першої - другої ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою-ч.2 ст.137 ЦПК України. У відповідності до ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Згідно наведеного у позовній заяві попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат, понесені позивачем витрати на правничу допомогу складають 7000,00 грн. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем надано суду договір про надання правової допомоги №25-01/2023 від 25 січня 2023 року, укладений між ТзОВ «Кредитсервіс» та адвокатським об`єднанням «Правовий діалог»; акти приймання-передачі наданої правової допомоги за договором №25-01/2023 від 25.01.2023 року від 31.01.2023 року та №5 від 05.02.2023 року, з яких вбачається, що адвокатським об`єднанням «Правовий Діалог» було надано позивачу наступну правничу допомогу: підготовка, направлення та подача позовної заяви до Яремчанського міського суду Івано-Франківської області про стягнення боргу із [PERSON] на загальну суму 7000,00 грн.; платіжне доручення №4210 від 10.02.2023 року згідно якого ТзОВ «Кредитсервіс» переховано на рахунок адвокатського об`єднання «Правовий Діалог» грошові кошти у сумі 7000,00 грн. в якості оплати за надання правничої допомоги за підготовку і направлення позовної заяви відповідно до акту №5 від 05.02.2023 року до договору №25-01/2023 від 25.01.2023 року. Із урахуванням наведеного, приймаючи до уваги відсутність заперечень щодо обґрунтованості вказаних витрат з боку відповідача, суд приходить до переконання, що з відповідача слід стягнути на користь позивача 7000,00 грн. понесених витрат на правничу допомогу. На підставі викладеного,

Outcome: approved