Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-13 00:00:00

19 червня 2023 року в суд надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем, який на даний час розірвано за рішенням суду. Повідомляє, що під час шлюбу у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] , яка після фактичного припинення сімейних відносин перебуває на її утриманні, оскільки [PERSON] припинив надання матеріальної допомоги на сім`ю та утримання дитини. Зазначає, що оскільки їх донька [PERSON] має діагноз ВСД по гіпертонічному типу, то потребує постійного обстеження і лікування, на що необхідно значні кошти. Також у зв`язку із дорослішанням та розвитком дитини збільшуються і матеріальні витрати на її утримання. Вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини, яка проживає із нею та перебуває на її утриманні, оскільки являється здоровим та працездатним, має офіційний дохід та у нього відсутні інші утриманці. З огляду на наведене, просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 19.06.2023р. і до повноліття дитини. Ухвалою суду від 21.06.2023р. відкрито спрощене позовне провадження у справі із викликом (повідомленням) сторін, надано строк сторонам по справі для подачі заяв по суті справи, призначено судове засідання на 14 липня 2023р. о 10 год. 00 хв. Позивач [PERSON] , будучи належним чином повідомлена про дату, час і місце проведення судового засідання, що підтверджується розпискою (а.с. 22), в таке засідання не з`явилася, проте подала заяву від 19.06.2023р. про розгляд справи у її відсутності; позовні вимоги підтримує в повному обсязі; не заперечує щодо винесення заочного рішення по справі (а.с. 24). Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Беручи до уваги положення ст.ст. 223, 240 ЦПК України, зважаючи на заяву позивача від 19.06.2023р., суд прийшов до висновку про проведення судового засідання у відсутності позивача по справі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні частково визнав позов та не заперечував щодо стягнення з нього аліментів на утримання доньки, однак просив такі стягувати в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу). Заперечував мотиви позовної заяви, вказавши, що дитина не має ніяких хронічних захворювань, а проблеми із тиском виникли після розлучення сторін у зв`язку із порушенням режиму сну доньки. Зауважив, що після розлучення, ініціатором якого була [PERSON] , підтримує відносини із дитиною, із якою спілкується як в телефонному режимі, так і під час особистих зустрічей; безпосередньо надає кошти доньці для задоволення потреб останньої. Зазначив, що був готовий в позасудовому порядку вирішити питання сплати аліментів, однак саме [PERSON] уникала обговорення. При визначені розміру аліментів просить врахувати розмір його заробітної плати, додаткові витрати, які він несе, як внутрішньо переміщена особа, на оренду житла, а також добровільне надання коштів безпосередньо дитині. Заслухавши відповідача, з`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд встановив, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 30 жовтня 1999р., який розірвано рішенням Новодністровського міського суду Чернівецької області від 30.05.2023р. по справі № 719/270/23 (а.с. 6-7). Під час шлюбу у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 05 травня 2011р. Балківською сільською радою Василівського району Запорізької області (а.с. 8) На даний час [PERSON] , будучи зареєстрованою за адресою: [ADDRESS] , разом із донькою [PERSON] перебувають на обліку як внутрішньо переміщена особа за фактичним місцем перебування/проживання: [ADDRESS] , що підтверджується відміткою в паспорті громадянина України серії [NUMBER] , виданому 14.11.2014р. Василівським РВ УДМС України в Запорізькій області, довідками № 7703-5002058709 та № 7703-5002058718 від 29.08.2022р. про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, листом Управління праці та соціального захисту населення Новодністровської міської ради № 287 від 20.06.2023р., за підписом начальника управління Магденка Г. (а.с. 3-5, 16). Відповідач [PERSON] , будучи зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] , перебуває на обліку як внутрішньо переміщена особа у [ADDRESS] , що підтверджується відміткою в паспорті громадянина України серії [NUMBER] , виданому 08.09.1995р. Дніпровським МВМ Василівського РВ УМВС України в Запорізькій області, відповіддю № 121748 від 21.06.2023р. з Єдиного державного демографічного реєстру та довідкою № 515-7001067953 від 29.04.2022р. про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (а.с. 17, 33-35). При цьому, як повідомив відповідач у судовому засіданні, [PERSON] фактично проживає за адресою: Чернівецька область, Дністровський район, с. Ожеве, де орендує житло. Згідно заключення ЛКК № 222, наданого 08.06.2023р. КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги м.Новодністровська», [PERSON] , [INFO] , має діагноз ВСД по гіпертонічному типу (а.с. 10). [PERSON] вказує, що дитина перебуває на її повному утриманні, що підтверджується довідкою Служби у справах дітей Новодністровської міської ради № 77 від 19.06.2023р. (а.с. 11), у зв`язку із чим вона потребує матеріальної допомоги від батька дитини для належного утримання доньки, однак останній фінансової допомоги добровільно надавати не бажає. Так, за даними Новодністровського відділу державної виконавчої служби у Дністровському районі Чернівецької області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції № 888/29.4-36 від 19.06.2023р. станом на 19.06.2022р. виконавчих документів щодо стягнення аліментів з [PERSON] , [INFO] , на утримання [PERSON] , [INFO] , на виконанні у відділі не перебуває (а.с. 12). Крім того, згідно Інформації з Єдиного реєстру боржників станом на 19.06.2023р. за параметрами запиту [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний № [NUMBER] , в Єдиному реєстрі боржників інформація відсутня (а.с. 9). В судовому засіданні [PERSON] підтвердив наявність офіційного заробітку та відсутність домовленості із [PERSON] щодо розміру та порядку сплати аліментів на утримання дитини. При цьому, наголосив на добровільному надані коштів безпосередньо донці для задоволення потреб останньої. Як вбачається із довідки про заробітну плату [PERSON] , який з 20.03.2023р. працює на посаді електрослюсара з ремонту устаткування розподільних пристроїв 3 розряду філії «Дністровська ГЕС» ПрАТ «Укргідроенерго», за період з березня 2023р. по травень 2023р. нарахована заробітна плата на загальну суму 35540,62 грн. 9а.с. 25). Окрім того, згідно відповіді на запит від 26.06.2023р. № 2413-2023-0000617 щодо отримання відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів, та/або про суми доходів, отриманих самозайнятими особами, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи, за 1 квартал 2023р. [PERSON] , окрім заробітної плати, нараховано дохід (додаткове благо) на загальну суму 7789,25 грн. (а.с. 31). Відомості про наявність у сторін інших доходів відсутні. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989р., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991р. та набула чинності для України 27.09.1991р., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У ст. 141 Сімейного кодексу України (далі - СК України) зазначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Як роз`яснено у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006р. за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При цьому, згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» установлено з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2589 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років - 2272 гривні; дітей віком від 6 до 18 років - 2833 гривні. При визначенні розміру аліментів суд зобов`язаний у відповідності до ст. 182 СК України враховувати стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; а також інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 2, ч.ч. 1, 3, 4 ст.12, ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд враховує, що виключно позивачу, як матері дитини, із якою остання проживає, належить право визначення способу стягнення аліментів із відповідача - батька дитини, а тому стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання їхньої доньки [PERSON] слід проводити у частці від усіх видів заробітку (доходу) відповідача. При визначенні розміру частки заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, суд бере до уваги наявну інформацію про розмір доходів сторін, в тому числі наявність у [PERSON] стабільного офіційного заробітку та відсутність у дитини самостійного доходу, зважає на розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який є мінімальним рекомендованим розміром аліментів, а також на те, що обов`язок утримувати дитину є обов`язком як матері, так і батька, виходячи з розумності та достатності розміру аліментів, необхідних для задоволення потреб на утримання дитини, а також з реальної можливості відповідача такий розмір аліментів сплачувати щомісячно, не порушуючи при цьому його прав, приходить до висновку, що аліменти слід стягувати в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 19.06.2023р. і до повноліття дитини. При цьому, визначаючи розмір аліментів, суд не бере до уваги доводи позивача щодо наявності у неї додаткових витрат, пов`язаних із лікуванням та особливими потребами дитини, оскільки в силу ст. 185 СК України такі витрати фінансуються окремо. Разом з тим, при визначені розміру аліментів суд відхиляє доводи [PERSON] щодо добровільного надання матеріальної допомоги на утримання доньки, оскільки останнім не надано суду відповідних доказів. Отже, на підставі зібраних та досліджених доказів, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини слід задоволити частково. Згідно ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню - у межах суми платежу за один місяць. Оскільки позивач відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, такий підлягає стягненню із відповідача на користь держави в розмірі 1073, 60 грн. На підставі ст.ст. 141, 180-183, 185, 191, 193 СК України,

Outcome: approved