Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-02 00:00:00

29 травня 2023 року [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, у якому просить стягнути з відповідача на його користь орендну плату за договором оренди землі від 25 вересня 2013 року за 2022 рік у розмірі 11503 грн 21 коп., а також 2363 грн 67 коп. пені, 372 грн 4 коп. інфляційних втрат, 141 грн 82 коп. три відсотки річних, а також судовий збір. Вимоги обґрунтовує тим, що він є власником земельної ділянки із кадастровим № 5923284400:01:003:0143, площею 3,0065 га, що розташована на території Синівської (колишньої Подільківської) сільської ради Роменського району Сумської області, яку він успадкував після смерті матері [PERSON] . Вказує, що 25 вересня 2013 року з відповідачем було укладено договір оренди вказаної земельної ділянки, строком на десять років, із орендною платою у розмірі 2980 грн 07 коп., яка повинна виплачуватися до 30 грудня кожного року; у разі порушення строку виплати орендної плати, справляється пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожен день прострочення, як це передбачено п. 14 договору оренди. За весь період дії договору оренди відповідачем щороку раз на рік сплачувалася орендна плата, при цьому орендна плата сплачувалася у більшому розмірі, ніж передбачено вказаним договором оренди. Вважає, що збільшення розміру орендної плати відбувалося за рахунок її обчислення з урахуванням індексів інфляції, як це передбачено пунктом 10 договору оренди. Зазначає, що обрахунок орендної плати необхідно здійснювати з урахуванням індексу інфляції, навівши відповідні формули та розрахунки. Незважаючи на обов`язковість дотримання сторонами умов договорів, зокрема щодо своєчасної сплати орендної плати, відповідач не сплатив її за 2022 рік, а тому позивач звернувся до суду із вказаною вимогою. Ухвалою суду від 30 травня 2023 року прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи провести у спрощеному порядку без виклику та повідомлення сторін. Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Частина 5 статті 279 ЦПК України вказує, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Враховуючи те, що справа не належить до тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розгляд здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи. Як вбачається з повідомлення про вручення поштового відправлення, позивачем 31 травня 2023 року, відповідачем 6 червня 2023 року отримано ухвалу суду про відкриття провадження у справі, а останнім і копію позовної заяви з додатками. 15 червня 2023 року від ТОВ «ЛИПОВОДОЛИНСЬКИЙ РАЙСНАБ» надійшов відзив на позов, у якому відповідач заперечує проти позову. Вказує, що загальний розмір сплаченої відповідачем орендної плати за договором оренди землі від 25 вересня 2013 року (без вирахування ПДФО та військового збору) становить 53598 грн 34 коп., що на 38697 грн 99 коп. перевищує розмір орендної плати станом на 31 грудня 2022 року, який би мав отримати орендодавець за умовами договору. Укладений між сторонами договір та чинне законодавство не містять заборон щодо дострокового виконання орендарем своїх зобов`язань щодо виплати орендної плати за договором. Таким чином, відповідач не порушив умови договору оренди та не допускав прострочення сплати орендної плати за відповідний період, оскільки кошти були сплачені наперед, а факт належного виконання відповідачем обов`язку щодо внесення орендної плати за договором підтверджується належними та допустимими доказами. Зазначає, що умовами договору не передбачено обов`язку орендаря самостійно щорічно переглядати розмір орендної плати з урахуванням індексації нормативної грошової оцінки земель. Також відповідач не погоджується з розрахунком пені та вважає його таким, що не підлягає задоволенню. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. 25 вересня 2013 року між ТОВ «ЛИПОВОДОЛИНСЬКИЙ РАЙСНАБ» та [PERSON] укладено договір оренди земельної ділянки з кадастровим № 5923284400:01:003:0143, державна реєстрації права оренди за яким відбулася 24 грудня 2013 року (а.с. 17-18, 49-50). Договором оренди передбачено такі умови: п. 2 - в оренду передається земельна ділянка загальною площею 3,0065 га (рілля), кадастровий № 5923284400:01:003:0143; п. 5 - нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 74501 грн 74 коп.; п. 8 - договір укладено на 10 років; п. 9 - орендна плата складає 2980 грн 07 коп., що становить 4% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, за один рік користування земельною ділянкою. У розмір орендної плати не входить податок за землю. Орендар самостійно сплачує податок за землю. Орендна плата може сплачуватися орендодавцю готівкою через касу орендаря, згідно з розрахунковою відомістю за виключенням податку з доходів фізичних осіб. Орендна плата також може справлятися у натуральній та відробітковій формах, за згодою сторін по діючим в орендаря цінам на продукцію, роботи та послуги; п. 10 - обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюється з урахуванням індексів інфляції; п. 11 - орендна плата вноситься до 30 грудня кожного року; п. 14 - у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожен день прострочення платежу; п. 44 - договір набирає чинності після підписання сторонами цього договору та передачі земельної ділянки за актом приймання-передачі. Орендар проводить всі необхідні дії щодо державної реєстрації права оренди земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України. 13 грудня 2017 року [PERSON] успадкував після смерті матері [PERSON] земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із кадастровим № 5923284400:01:003:0143, площею 3,0065 га, що розташована на території Подільківської сільської ради Липоводолинського (на цей час Роменського) району Сумської області (а.с. 7, 8, 15-16). Із інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованої 19 червня 2023 року вбачається, що з 24 грудня 2013 року за ТОВ «ЛИПОВОДОЛИНСЬКИЙ РАЙСНАБ» зареєстровано право оренди належної [PERSON] земельної ділянки з кадастровим № 5923284400:01:003:0143 (а.с. 49-50). 21 лютого 2023 року [PERSON] звернувся до відповідача з вимогою про виплату йому орендної плати за 2022 рік з урахуванням індексації, а також пені за несвоєчасну її виплату (а.с. 23-24). Згідно з наданим стороною позивача розрахунком, орендна плата за 2022 рік з урахуванням індексації становить 11503 грн 21 коп., пеня за прострочення сплати орендної плати за 2022 рік за період із 31 грудня 2022 року по 29 травня 2023 року - 2363 грн 67 коп., інфляційні втрати за період із 1 січня 2023 року по 30 квітня 2023 року - 372 грн 4 коп., три відсотки річних за період із 31 грудня 2021 року по 29 травня 2023 року - 141 грн 82 коп. (а.с. 25-31). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно зі ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); дата укладення та строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Згідно з ч. 1 та 2 ст. 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України. Положеннями частин 1, 2 статті 22 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата справляється у грошовій формі. За згодою сторін розрахунки щодо орендної плати за землю можуть здійснюватися у натуральній формі. Розрахунок у натуральній формі має відповідати грошовому еквіваленту вартості товарів за ринковими цінами на дату внесення орендної плати. Частиною 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 531 ЦК України боржник має право виконати свій обов`язок достроково, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Заперечуючи проти задоволення позову сторона відповідача зазначає, що орендна плата за 2021, 2022 рр. була сплачена наперед протягом 2016-2020 рр., оскільки ці виплати були проведені у більшому, ніж передбачено договором розмірі. Із урахуванням того, що відповідно до ст. 15, 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення є істотними (обов`язковими для включення) умовами договору, а також розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди, беручи до уваги відсутність у вказаному договорі оренди землі положень про можливість виплати орендної плати наперед та відсутність доказів про те, що сплачена за 2016-2020 рр. орендна плата стосувалася періоду користування землею у 2022 році, у суду відсутні підстави вважати, що суми виплаченої відповідачем орендної плати понад передбачену в договорі суму є орендною платою за спірний період. Відповідно до ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У зв`язку з викладеним, суд відхиляє вказані доводи відповідача, оскільки самого законодавчого врегулювання такої можливості без закріплення її в договорі між сторонами недостатньо для висновку про обґрунтованість такої позиції. Також необґрунтованими є посилання товариства на неможливість під час обрахунку орендної плати застосування індексації нормативної грошової вартості земельної ділянки, оскільки позивач у своєму позові вказує на застосування положення про індексацію орендної плати, тобто знецінення визначеного у договорі її розміру у зв`язку інфляцією, що є відмінним від індексації нормативної грошової вартості земельної ділянки. Як вбачається із матеріалів справи, змісту укладеного між сторонами договору оренди землі, відповідач, у порушення умов договору не виплатив за 2022 рік узгоджений договором розмір орендної плати із урахуванням індексу інфляції. Орендна плата за 2022 рік з урахуванням індексів інфляції становить 11503 грн (2980 грн 07 коп. (сума орендної плати станом на 25 вересня 2013 року) + 8523 (інфляційне збільшення за період із 26 вересня 2013 року по 30 грудня 2022 року)). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (частина 1 статті 611 ЦК). Відповідно до частин 1, 3 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. У зв`язку з невиплатою орендної плати за 2022 рік на підставі пункту 14 договору оренди землі з відповідача підлягає стягненню пеня, яка розраховується за формулою: пеня = С x 2УСД x Д : 100, де С - сума заборгованості за період, 2 УСД - подвійна облікова ставка НБУ в день прострочення, Д - кількість днів прострочення. Таким чином пеня за прострочення сплати орендної плати за 2022 рік за період із 31 грудня 2022 року по 29 травня 2023 року становить 2364 грн. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Із матеріалів справи вбачається, що відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання щодо сплати орендної плати, тому до нього можуть бути застосовані положення ч. 2 ст. 625 ЦК України. Інфляційне збільшення боргу за несвоєчасну сплату орендної плати за 2022 рік за період із 1 січня 2023 року по 30 квітня 2023 року складає 372 грн (11503 грн х 103,23% (сукупний індекс інфляції) - 11503 грн). Три проценти річних за несвоєчасну сплату орендної плати розраховується за формулою: сума санкції = С x 3 x Д : 365 : 100, де С - сума заборгованості, Д - кількість днів прострочення, та за 2022 рік за період із 31 грудня 2022 року по 29 травня 2023 року складає 142 грн. Таким чином, вирішуючи спір, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову та вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача зазначену у позові несплачену суму орендної плати за 2022 рік у розмірі 11503 грн, 2364 грн пені, 372 грн інфляційних втрат, 142 грн три відсотки річних. На виконання ст. 141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позову стягнути з відповідача на користь позивача 1073 грн 60 коп. судового збору, сплаченого при зверненні до суду.

Outcome: approved