Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-10 00:00:00

У поданій в системі «Електронний суд» позовній заяві представник позивача просить зменшити розмір стягуваних з [PERSON] за рішенням суду аліментів на утримання неповнолітніх дітей - доньки [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] [INFO] , до 1/6 частку всіх видів його заробітку, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач покликається на те, що рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 21 грудня 2021 року з нього стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частки його заробітку щомісячно. Після ухвалення рішення суду обставини змінилися таким чином, що він не в змозі сплачувати аліменти у вказаному розмірі. Працюючи офіційно в Республіці Польща із середнім доходом за останні 7 місяців в розмірі 4182,45 польських злотих, він сплачує 1380,20 злотих аліментів, 2724 злотих оренди житла та після всіх відрахувань залишається лише 78,25 злотих на власне утримання. Крім цього, судом при визначенні розміру аліментів не враховано наявність перебування на його утриманні непрацездатних батьків [PERSON] та [PERSON] , які є пенсіонерами за вислугою років та мають невеликий розмір пенсії. У відзиві на позов відповідач просить в задоволені позову відмовити, оскільки позивач не навів належних доказів значного погіршання його матеріального становища, за виключенням двох місяців 2022 року, коли він не отримував доходу, та доказів того, що непрацездатні батьки потребують утримання і перебувають на його утриманні. Не змінився і сімейний стан платника аліментів, а середньомісячний дохід ним занижений, становить 5855 польських злотих. Позивач має офіційне місце роботи та достатні доходи для того, щоб сплачувати аліменти на дітей у визначеному судом розмірі. У відповіді на відзив позивач не погодився з викладеними у відзиві доводами та правовою оцінкою викладених в ньому обставин. Сторони у судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, клопотань про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю прибуття з поважних причин не надходило. Згідно поданих представниками заяв позивач позовні вимоги підтримує повністю, а відповідач не визнає, просять розглянути справу без їх участі. З`ясувавши обставини та вивчивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття у визначений ст.181 СК України спосіб виконання цього обов`язку. Частиною 2 ст.182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно положень ст.18, 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 21 грудня 2021 року в справі №562/3079/21, залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного суду від 05 травня 2022 року, з позивача [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання їх неповнолітніх дітей - доньки [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] [INFO] в розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13 жовтня 2021 року і до досягнення дітьми повноліття. Положення частини 1 ст.192 СК України передбачають, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення стану здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З роз`яснень, які містяться в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. З аналізу зазначених правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Виходячи зі змісту вказаної норми закону умовою зменшення або збільшення розміру аліментів є зміна обставин, які враховувалися судом при визначенні розміру аліментів. З наданої позивачем довідки про доходи на польській мові без перекладу вбачається, що середньомісячний дохід визначений з урахуванням двох місяців 2022 року (листопад-грудень), за який з невідомих причин заробітна плата не нараховувалася, проте в розрізі помісячно вона становить близько 6500 NETTO або 8500 BRUTTO станом на січень 2023 року. За договором тимчасової оренди від 23 серпня 2022 року, укладеного в м.Щецині Республіки Польща, позивач сплачує власнику двокімнатного житла 2200 злотих брутто (18307,52 грн. за курсом НБУ станом на 21 березня 2023 року), тобто третю частину від чистого заробітку, хоча за розміщеними в Інтернеті оголошеннями оренда однокімнатної квартири в цьому місті є дешевшою і необхідності в оренді саме такої квартири позивачем не мотивовано. Крім того, належних та допустимих у розумінні ст.ст.77-78 ПК України доказів перебування на утримані позивача його батьків, які є пенсіонерами та отримують пенсію, що впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, позивач не надав. А відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. З огляду на викладене, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є недоведеними, а тому в задоволені позову слід відмовити.

Outcome: dismissed