Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-05 00:00:00

У провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області перебувала цивільна справа № 759/5408/22, за позовом [PERSON] до Закритого акціонерного товариства «Українська будівельна компанія» про стягнення збитків від інфляції, проценти за користування коштами та пені за несвоєчасне зобов`язання. Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської від 16.05.2023 року, по справі № 759/5408/22, позовну заяву [PERSON] до Закритого акціонерного товариства «Українська будівельна компанія» про стягнення збитків від інфляції, проценти за користування коштами та пені за несвоєчасне зобов`язання - залишено без задоволення. 01.06.2023 року від представника відповідача Закритого акціонерного товариства «Українська будівельна компанія» - Лукомського Павла Валерійовича до суду надійшла заява за вх. № 26229 проухвалення додаткового рішення, щодо розподілу судових витрат у цивільній справі за позовом [PERSON] до Закритого акціонерного товариства «Українська будівельна компанія» про стягнення збитків від інфляції, проценти за користування коштами та пені за несвоєчасне зобов`язання. Згідно з якою, представник відповідача просить вирішити питання про розподіл судових витрат та стягнути з позивача [PERSON] витрати понесені відповідачем у зв`язку з розглядом вищевказаної справи, у розмірі 20 000 (двадцять тисяч) гривень. У підтвердження вищевказаних вимог представником відповідача до заяви надано: договір про надання правової допомоги № 01/01/21 від 04.01.2021 року, додаткові угоди до нього, а саме: додаткова угода № 1 від 31.12.2021 року; додаткова угода № 5 від 12.12.2022 року; додаткова угода № 7 від 31 грудня 2022 року, а також, звіт виконаних робіт (наданих послуг) № 5-10 від 16 травня 2023 року та рахунок на оплату № 98 від 16.05.2023 року. 02.06.2023 року від позивача [PERSON] до суду надійшли заперечення за вх. № 26473 на заяву представника відповідача [PERSON] про ухвалення додаткового рішення, щодо розподілу судових витрат у цивільній справі № 759/5408/22. Дані заперечення [PERSON] мотивував тим, що сума відшкодування заявлена представником відповідача [PERSON] є неспівмірною, неправильною, несправедливою та необґрунтованою, оскільки вважає, що ця справа є шаблонною і нескладною, яка не потребує значного обсягу юридичної та технічної роботи. Також, вказав на те, що стороною відповідача до заяви не надано платіжного доручення про оплату послуг за правову допомогу, яка б свідчила про реальне понесення ним саме таких витрат. При цьому, просив суд при розгляді цієї заяви врахувати його реальний фінансовий стан, а саме те, що він є безробітним і має інвалідність 3 групи та відмовити у задоволенні заяви представника відповідача. У судове засідання учасники процесу не з`явились, повідомлялись судом належним чином. При цьому, 06.07.2023 року від представника відповідача Закритого акціонерного товариства «Українська будівельна компанія» - Лукомського Павла Валерійовича до суду надійшла заява за вх. № 32320 про розгляд їх заяви щодо ухвалення додаткового рішення, про розподіл судових витрат за їх відсутності. Згідно з якою, представник відповідача просив суд подану ним заяву задовольнити та ухвалити додаткове рішення у справі, яким стягнути з позивача [PERSON] витрати на правничу допомогу понесені відповідачем. У зв`язку з цим, згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За положеннями ч. 4 ст. 270 ЦПК України, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України, додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Судом при постановленні рішення не було вирішене питання щодо розподілу судових витрат в частині витрат понесених відповідачем на професійну правничу допомогу . Відповідно до ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Так, позивачем на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу до суду надано договір про надання правової допомоги № 01/01/21 від 04.01.2021 року, додаткові угоди до нього, а саме: додаткова угода № 1 від 31.12.2021 року; додаткова угода № 5 від 12.12.2022 року; додаткова угода № 7 від 31 грудня 2022 року, а також, звіт виконаних робіт (наданих послуг) № 5-10 від 16 травня 2023 року та рахунок на оплату правової допомоги № 98 від 16.05.2023 року,у цивільній справі № 759/5408/22 згідно з договором № 01/01/21 від 04.01.2021 року, у сумі 20 000,00 грн. Частиною 1 статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 1 частини 3 статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Відповідно до частин першої - шостої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Відповідно до правової позиції Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду, викладеної в постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові у справі № 755/9215/15-ц від 19.02.2020 вказала, що з запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства. Саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 вказується, що визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу. Велика Палата Верховного Суду зауважує, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, пункт 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18). Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст.89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Так, згідно з Постановою Пленум ВССУ №10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах "від 17.10.2014 року, суд вирішуючи питання про розподіл судових витрат, має враховувати положення статті 141 ЦПК та керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати. Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської від 16.05.2023 року, по справі № 759/5408/22, позовну заяву [PERSON] до Закритого акціонерного товариства «Українська будівельна компанія» про стягнення збитків від інфляції, проценти за користування коштами та пені за несвоєчасне зобов`язання - залишено без задоволення. Тому, витрати на правову допомогу покладаються на позивача. Як вбачається з наданого до суду представником відповідача договору про надання правової допомоги № 01/01/21 від 04.01.2021 року та додаткових угод до нього, а саме: додаткова угода № 1 від 31.12.2021 року; додаткова угода № 5 від 12.12.2022 року; додаткова угода № 7 від 31 грудня 2022 року, укладених між Адвокатським об`єднанням «Юридична фірма «САЛКОМ» та відповідачем Закритим акціонерним товариством «Українська будівельна компанія» сторони домовилися про фіксований розмір гонорару у розмірі 20 000 (двадцять тисяч) гривень. Згідно з Додатковою угодою № 5 від 12.12.2022 року відповідач повинен оплатити послуги за правову допомогу протягом 90 днів з дня підписання звіту виконаних робіт. Відповідно до звіту виконаних робіт (наданих послуг) № 5-10 від 16 травня 2023 рокуАдвокатським об`єднанням «Юридична фірма «САЛКОМ» надано відповідачу Закритому акціонерному товариству «Українська будівельна компанія» наступні послуги: 1) вивчення та правовий аналіз позовної заяви; 2) надання усної консультації; 3) запит щодо отримання інформації; 4) підготовка та направлення проекту відзиву на позовну заяву; 5) підготовка та направлення проекту заяви про застосування строків позовної давності; 6) клопотання про зупинення провадження у справі; 7) представництво у Києво-Святошинсьому районному суді Київської області справа № 759/5408/22, у судових засіданнях 14.12.2022 року, 24.02.2023 року, 16.05.2023 року. Загальна вартість яких складає 20 000 (двадцять тисяч) гривень. Таким чином, відповідно до правової позиції Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду, викладеної в постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 судові витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають стягненню з позивача. Разом з тим, при розгляді заяви представника відповідача Закритого акціонерного товариства «Українська будівельна компанія» - Лукомського Павла Валерійовича про ухвалення додаткового рішення, щодо розподілу судових витрат, суд враховує заперечення надані до суду позивачем [PERSON] , складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), а також фінансовий стан позивача, який є безробітним та має інвалідність 3 групи, а також критерії дійсності, обґрунтованості, розумності, реальності, пропорційності та співмірності витрат понесених відповідачем. За таких обставин, дослідивши надані стороною відповідача докази, суд вважає за можливе ухвалити додаткове рішення про часткове задоволення вимог представника відповідача, щодо стягнення витрат на правничу допомогу, а саме стягнути з позивача на користь відповідача понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн.

Outcome: partial