Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-25 00:00:00

08 лютого 2022 року позивач звернулась до Балаклійського районного суду Харківської області з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила те, що вона дізналася про наявність виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису № 36581, виданого 01 листопада 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В. О. На заяву позивача Приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Подолянко І. А. листом № 4127 від 31 січня 2022 року надав інформацію про виконавче провадження № 67550163 від 17 листопада 2021 року з примусового виконання виконавчого напису № 36581 від 01 листопада 2021 року. Також позивачеві було надіслано: копію постанови про відкриття виконавчого провадження № 67550163 від 17 листопада 2021 року з ідентифікатором доступу, копію постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 17 листопада 2021 року, копію постанови про стягнення з боржника основної винагороди від 17 листопада 2021 року, копію постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 20 грудня 2021 року, копію заяви стягувача про примусове виконання рішення, копію заяви № 100919680403 від 28 листопада 2017 року, копію виконавчого напису № 36581 від 01 листопада 2021 року. Крім того позивачеві повідомили, що стягувачем виступає АТ «Перший Український Міжнародний Банк», однак позивач зазначає, що не має перед АТ «ПУМБ» ніяких фінансових зобов`язань, тому підстави для стягнення грошових коштів відсутні. За заявою № 100919680403 від 28 листопада 2017 року з ПАТ «ПУМБ» зобов`язання відсутні, оскільки сплата за нею проводилася в значно більших сумах, ніж встановлено графіком погашення заборгованості. При цьому, позивач указує, що в розумінні норм законодавства заява на приєднання до комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 100919680403 від 28 листопада 2017 року не є кредитним договором. Також, позивач зазначає, що вказаний виконавчий напис є незаконним, оскільки вчинений всупереч вимогам Постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в редакції від 10 грудня 2014 року на підставі Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у зв`язку з чим просить задовольнити позов у повному обсязі. Ухвалою судді Балаклійського районного суду Харківської області від 09 лютого 2022 року задоволено заяву позивача про забезпечення позову, зупинено стягнення на підставі виконавчого напису. Ухвалою судді Балаклійського районного суду Харківської області від 11 лютого 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження та відкрито провадження у справі, призначено судове засідання. Розпорядженням Голови Верховного Суду від 18 березня 2022 року № 11/0/9-22 змінено територіальну підсудність судових справ Балаклійського районного суду Харківської області і визначено Новомосковському міськрайонному суду Дніпропетровської області. Ухвалою судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 травня 2023 року прийнято до провадження цивільну справу, продовжено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання. Позивач у судове засідання не з`явилась, у позовній заяві просила цивільну справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, 23 червня 2023 року до суду надійшла заява від представника про визнання позовних вимог, у якій він також просив стягнути з АТ «Перший Український Міжнародний Банк» 50 відсотків від суми судового збору, сплаченого позивачем, а справу розглянути без його участі. Треті особи у судове засідання не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлені своєчасно, належним чином. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що 28 листопада 2017 року між позивачем та ПАТ «ПУМБ» укладено кредитний договір шляхом підписання заяви № 100919680403 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, на підставі якої позичальником надано позивачеві кредитні кошти у сумі 18 600 грн /а.с.26/. 01 листопада 2021 року, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 36581, про звернення стягнення з [PERSON] , яка є боржником за Кредитним договором № 100919680403 від 28 листопада 2017 року, укладеним з ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості за кредитним договором № 100919680403 від 28 листопада 2017 року. Стягнення заборгованості проводиться за період з 23 вересня 2020 року по 23 вересня 2021 року. Сума заборгованості складає 20\~480,29 грн, в тому числі: 2\~812,46 грн прострочена заборгованість за сумою кредиту; 10\~840,84 грн прострочена заборгованість за комісією; 0,32 грн прострочена заборгованість за процентами; 6\~826,67 грн неустойка за порушення зобов`язань по кредиту. За вчинення виконавчого напису нотаріуса стягнуто плату із стягувача. Загальна сума, яка підлягає стягненню з [PERSON] на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» складає 20\~730,29 грн /а.с.16/. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Подолянко І. А. від 17 листопада 2021 року відкрито виконавче провадження № 67550163 про примусове виконання виконавчого напису № 36581, вчиненого 01 листопада 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В. О. /а.с.18-19/, проводяться виконавчі дії /а.с.20-21, 22-23, 24-25/. Відповідно ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість; перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до пунктів 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» зі змінами та доповненнями (далі - Перелік документів), для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» у тому числі, в частині доповнення Переліку новим розділом «2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року залишено без змін. Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23; резолютивну частину ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 24 листопада 2017 року № 92. Постановою Великої Палати Верховного Суду № 11-174ас18 від 20 червня 2018 року у задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року відмовлено. З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29 листопада 2001 року. Пунктом 1 зазначеного Переліку, в редакції від 29 листопада 2001 року, передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються: - оригінал нотаріально посвідченої угоди; - документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Як установлено судом, кредитний договір нотаріально не посвідчено, що виключає можливість вчинення виконавчого напису нотаріуса. Також, відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 21 вересня 2021 у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21), оскільки оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 у справі № 826/20084/14, укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Зазначене вище дає підстави для визнання спірних виконавчих написів такими, що не підлягають виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час їх вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Таким чином, ураховуючи вищевикладені обставини, те, що нотаріус вчинив оскаржуваний виконавчий напис на підставі кредитного договору, який не був нотаріально посвідчений, а також визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Крім того, з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України, ураховуючи сплату позивачем при зверненні з позовом судового збору, задоволення позову, визнання позову відповідачем, суд вважає за необхідне розподілити судові витрати у справі, понесені позивачем при сплаті судового збору 496,20 грн з відповідача, та відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України повернути позивачеві з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову у сумі 496,20 грн. Також, позивачем разом з позовною заявою подано заяву про забезпечення позову та сплачено судовий збір за подання такої заяви у розмірі 496,20 грн /а.с.33/, який, відповідно до положень п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України покладається на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved