Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-10 00:00:00

У листопаді 2022 року позивач звернувся до Броварського міськрайонного суду Київської області з даним позовом, в якому просив визнати [PERSON] , [INFO] , громадянина України, уродженця м. Бровари Київської області, батьком [PERSON] , [INFO] , який народився у громадянки [PERSON] у м. Бровари Київської області; внести зміни в актовий запис про народження [PERSON] № 1446 від 29 листопада 2016 року, вчинений Броварським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, вказавши в ньому наступні відомості: - в графі батько вказати [PERSON] , [INFO] , громадянина України, уродженця м. Бровари Київської області; - змінити прізвище дитини з ? [INFO] ? на ? [INFO] ?. Інші анкетні дані в актовому записі № 1446 від 29 листопада 2016 року залишити без змін. Позовні вимоги обґрунтував тим, що згідно свідоцтва про народження батьками малолітнього [PERSON] [INFO] , зазначені, мати - [PERSON] , батько - [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] (мати малолітнього [PERSON] ). Рішенням виконавчого комітету Броварської міської ради № 492 від 27.09.2022 року [PERSON] надано статус дитини - сироти. Реєстрація народження [PERSON] відбулась у відповідності з положеннями ст. 135 СК України, при цьому прізвищем дитини вказано прізвище матері, по-батькові - зі слів матері. [PERSON] та померла [PERSON] не перебували в шлюбі, але проживали разом та вели спільне господарство, в них є спільна дитина [PERSON] [INFO] . Позивач стверджує, що малолітній [PERSON] [INFO] також являється його спільним сином з померлою [PERSON] . Згідно відповіді виконавчого комітету Броварської міської ради від 11.11.2022 року, наказом Служби у справах дітей Броварської міської ради Броварського району Київської області від 14.09.2022 №230/9.01-09 малолітнього [PERSON] тимчасово влаштовано в сім`ю гр. [PERSON] (мати позивача). Станом на 09 листопада 2022 року питання про призначення опікуна над дитиною в процесі вирішення. Опікун наразі не призначений. В зв`язку зі смертю [PERSON] позивач не має можливості встановити батьківство над [PERSON] шляхом подання заяви батьків до РАЦС. 23 листопада 2022 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Призначено судовий розгляд на 31 січня 2023 року. 12 лютого 2020 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. призначено у даній справі судово-медичну генетичну експертизу. 20 квітня 2023 року до Броварського міськрайонного суду Київської області надійшов висновок №37508 від 13.04.2023 року. 25 квітня 2023 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. поновлено провадження у даній справі та призначено справу до розгляду. 11 липня 2023 року представник позивача подав заяву про уточнення позовних вимог, в якій просив у актовому записі про народження дитини внести зміни, зазначити прізвище з ? [INFO] ? на ? [INFO] ?, по-батькові з ? [INFO] ? на ? [INFO] ?. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити, врахувавши уточнення позовних вимог, пояснення надав аналогічно викладеним у позовній заяві. Представник відповідача, в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала. Третя особа подала заяву, в якій просила розглянути дану справу за відсутності їх представника за наявними у справі матеріалами. Суд вислухавши представника позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази у справі, встановивши обставини у справі та виниклі правовідносини, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження батьками малолітнього [PERSON] [INFO] , зазначені, мати - [PERSON] , батько - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Броварським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, серії [NUMBER] , актовий запис № 1446. [INFO] померла [PERSON] (мати малолітнього [PERSON] ), що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Броварським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), серії [NUMBER] , актовий запис №1083. Наказом Служби у справах дітей Броварської міської ради Броварського району Київської області №228/9.01-09 від 14.09.2022 про взяття на первинний облік малолітнього [PERSON] було взято [PERSON] , [INFO] на первинний облік дітей, які залишились без батьківського піклування, дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, у зв`язку із тим, що матір дитини померла [INFO] , а відомості про батька дитини вказані відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Рішенням виконавчого комітету Броварської міської ради № 492 від 27.09.2022 року [PERSON] надано статус дитини - сироти. [PERSON] та померла [PERSON] не перебували у зареєстрованому шлюбі, але проживали разом та вели спільне господарство, в них народилась спільна дитина [PERSON] [INFO] . Згідно відповіді виконавчого комітету Броварської міської ради від 11.11.2022 року, наказом Служби у справах дітей Броварської міської ради Броварського району Київської області від 14.09.2022 року № 230/9.01-09 малолітнього [PERSON] тимчасово влаштовано в сім`ю гр. [PERSON] (мати позивача). Станом на 09 листопада 2022 року питання про призначення опікуна над дитиною в процесі вирішення. Опікун наразі не призначений. Згідно висновку генотипоскопічного експертного дослідження № 37508 від 13.04.2023 року, біологічне батьківство учасника [PERSON] , [INFO] , відносно учасника [PERSON] , [INFO] , в рамках ймовірність батьківства складає 99,9999994%. Відповідно ч.1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказам; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно ч.1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно ч. 2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно ч.1, 2 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно ч.1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно ч.1, 2, 3 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подаються докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Відповідно ч.1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 121 СК України визначено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. За змістом ст. 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері. У п. 5 Постанови визначено, що спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Відповідно до роз`яснень п. 9 Постанови, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Згідно ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно до п.п. 20 п. І Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 525, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Згідно з п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5, підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Відповідно до п. 2.16.4. Розділу II Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved