Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-03 00:00:00

03 лютого 2023 року позивач в особі представника звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, відповідно до якої просив стягнути з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 27.01.2012 року у розмірі 59 443,61 грн. станом на 04 січня 2023 року та судові витрати у розмірі 2 684,00 грн. Вимоги позовної заяви обґрунтовані тим, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписав заяву №б/н від 27 січня 2012 року, та підтвердив, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг та відповідно підтвердив, що він повністю проінформований про умови кредитування. Відповідачу було відкрито картковий рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримав кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 49 000,00 гривень. АТ КБ "Приватбанк" свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений договором. Всупереч чинному законодавству та умовам договору, [PERSON] належним чином покладені на нього обов`язки перед банком не виконав, порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість. Станом на 04 січня 2023 року за відповідачем по укладеному з АТ КБ «ПриватБанк» кредитному договору № б/н від 27 січня 2012 року наявна заборгованість на загальну суму 59 443,61 грн., яка складається з наступного: 49 848,32 грн. заборгованість за кредитом; 1949,98 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом; 7645,31 грн. заборгованість за простроченими відсотками. До теперішнього часу сума боргу за договором № б/н від 27 січня 2012 року відповідачем не погашена. Вищенаведене зумовило позивача звернутись до суду з відповідною позовною заявою. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03 лютого 2023 року, головуючим суддею у справі визначено судді Слюсар Л.П., ухвалою якої від 21 березня 2023 року позовну заяву Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі з призначенням до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, натомість до матеріалів позовної заяви додано клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача та можливість ухвалення заочного рішення у разі неявки відповідача в судове засідання. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Вказав, що брав кредит та користувався кредитною карткою. Кредитні кошти використав для виїзду сім`ї за кордон. Вважає, що відсотки нараховані незаконно. Суд, заслухавши відповідача, дослідивши письмові докази в їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 27 січня 2012 року між сторонами у справі було укладено договір № б/н, згідно умов якого [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Згідно Статуту від 06 вересня 2019 року, виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 10.06.2021 року, найменування банку змінено на Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк». Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» є правонаступником всіх прав та зобов`язань Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», що в свою чергу є правонаступником Закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк». [PERSON] згідно укладеного договору № б/н від 27 січня 2012 року звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, та 27 січня 2012 року підписав заяву та підтвердив, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг та відповідно підтвердив, що він повністю проінформований про умови кредитування. Відповідно до укладеного договору, Банком відкрито відповідачу картковий рахунок із початковим кредитним лімітом та надано у користування кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 49 000,00 гривень. Звертаючись до суду з позовною заявою, позивач надав заяву від 27 січня 2012 про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ЗАТ КБ «ПриватБанку», яка підписана відповідачем, розрахунок заборгованості за договором № б/н від 27 січня 2012 року, витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, згідно яких обслуговується відповідач. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Договору, відповідач зобов`язувався погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, відсоткам за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Банк свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. В свою чергу відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв`язку з порушеннями відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором № б/н від 27 січня 2012 року, відповідач станом на 04 січня 2023 року згідно розрахунку позивача, має заборгованість у сумі 59443,61 грн., яка складається з наступного: 49848,32 грн. заборгованість за тілом кредиту; 1949,98 грн. заборгованість за нарахованими відсотками; 7645,31 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості [PERSON] за вказаним кредитним договором, відповідачем по справі суду не надано. Таким чином, [PERSON] не виконав умови договору, чим порушив право позивача на кошти за кредитним договором. Виниклі спірні правовідносини між сторонами у справі, регулюються наступними нормами права. Відповідно до ч. 1\~ст. 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. 626 ч.1 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Підписана відповідачем заява від 12 січня 2012 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ЗАТ КБ «ПриватБанку» містить умови щодо розміру процентної ставки по кредитному ліміту 2 000,00 грн. на момент підписання договору 3 % на місяць на залишок заборгованості. Тобто, сторонами при укладенні кредитного договору були досягнути усі істотні умови договору. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту та простроченим відсоткам, в тому числі розмір і порядок їх нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 27 січня 2012 року, посилався на витяг з Умов та правил надання банківських послуг, як невід`ємні частини спірного договору. Як встановлено з матеріалів справи, зобов`язання відповідача, щодо сплати кредиту та відсотків за ним виконувались з порушенням умов договору. Виходячи із вищевикладеного, та враховуючи, що відповідач належним чином не виконав умови кредитного договору, допустив прострочення платежів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № б/н від 27 січня 2012 року, яка станом на 04 січня 2023 року становить 59443,61 грн., яка складається з наступного: 49848,32 грн. заборгованість за тілом кредитом; 1949,98 грн. заборгованість за нарахованими відсотками за користування кредитом; 7645,31 грн. заборгованість за простроченими відсотками. . Підстав для звільнення [PERSON] від сплати зазначеної суми або зменшення її розміру судом не встановлено. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується приписами ст.141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 2 684,00 грн., у зв`язку із задоволенням позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 684,00 грн. на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved