Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася з позовом до суду з позовом до [PERSON] , в якому просила суд стягнути на свою користь пеню за прострочення зі сплати аліментів на утримання доньок - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , за період з 21.01.2020 року по 30.09.2022 року в сумі 55958 гривень з відповідача - їхнього батька [PERSON] . Позов обґрунтувала тим, що рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 13.04.2020 року стягнуто з [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , 2007 року народження, у твердій грошовій сумі в розмірі 2218 гривень, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.01.2020 року; та доньки [PERSON] , 2016 року, в твердій грошовій сумі у розмірі 1779 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.01.2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 12.08.2020 року рішення суду залишено без змін. Постановою державного виконавця Шевченківського відділу ДВС у місті Дніпрі 29.09.2020 року відкрито виконавче провадження ВП № [NUMBER]. Відповідач постійно ухиляється від сплати аліментів, сплачує їх інколи, має заборгованість. Згідно розрахунку заборгованості державного виконавця від 01.02.2022 року заборгованість відповідача складає 40739, 35 гривень. На підставі ст. 196 СК України просить стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів на утримання дітей за період з 21.01.2020 року по 30.09.2022 року в сумі 55958 гривень. В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали, на їхньому задоволенні в повному обсязі наполягали. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, проти їх задоволення заперечував, надав розрахунок заборгованості зі сплати аліментів державного виконавця від 04.04.2023 року, де зазначено, що заборгованість станом на 01.04.2023 року відсутня. Пояснив, що впродовж трьох років сплачував несистематично аліменти в зв`язку з відсутністю постійної роботи. Суд, вислухавши пояснення сторін, представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з огляду на таке: Судом встановлено, що на підставі рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 13.04.2020 року з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання малолітніх дітей: на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 2218 гривень, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.01.2020 року і до повноліття дитини; та доньки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі 1779 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.01.2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 12.08.2020 року рішення суду залишено без змін. Відповідно до довідки - розрахунку, виданої державним виконавцем Першого Правобережного відділу ДВС у Шевченківському та Центральному районах м. Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 15.02.2022, заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів за період з 21 січня 2020 року по 01.02.2022 року складає 40739,35 грн. Належних та допустимих доказів наявності заборгованості відповідача зі сплати аліментів за період з 02.02.2022 року до 30.09.2022 року позивачем не надано. Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. За змістом ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України та ст. 196 СК України, неустойка (пеня) є способом забезпечення виконання зобов`язання, що має на меті сприяти належному виконанню зобов`язання. Пунктом 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покласти таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках неустойка стягується за весь час прострочення сплати аліментів. Таким чином, під час вирішення питання про стягнення пені за прострочення сплати аліментів боржником, необхідно брати до уваги фактичні обставини, що зумовили виникнення заборгованості, можливість та обізнаність боржника про необхідність утримувати дитину, у тому числі і на підставі відповідного судового рішення, участь боржника у вихованні дитини, що сприятиме його обізнаності щодо потреб дитини, пов`язаних з її матеріальним забезпеченням. Обов`язок утримувати дитину не залежить від звернення до суду, адже відповідач був обізнаний про свій обов`язок щомісячно сплачувати аліменти на дитину, тому повинен був прийняти міри для своєчасного перерахування аліментів. Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Як вбачається із матеріалів справи, відповідно до довідки - розрахунку, виданої державним виконавцем Першого Правобережного відділу ДВС у Шевченківському та Центральному районах м. Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 15.02.2022 року, заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів за період з 21 січня 2020 року по 01.02. 2022 року складає 40739,35 грн. Розраховуючи розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів суд виходить з наступного. Зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів, суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. Зазначене узгоджується з правовою позицією, яка викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі 333/6020/16-ц, провадження № 14-61цс18. Отже, загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: p=(A1х1%хQ1)+(A2х1%хQ2)+……….(Anх1%хQn), де: p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Як встановлено судом, на підставі представленого позивачем розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, відповідач аліменти на дітей сплачував несистематично, чим допустив прострочення, у зв`язку з чим з нього на користь позивача підлягає стягненню пеня, обчислення якої проводиться за наведеною формулою з урахуванням правил обчислення строків за ст. ст. 254-255 ЦК України. Належних та допустимих доказів наявності заборгованості відповідача зі сплати аліментів за період з 02.02.2022 року до 30.09.2022 року позивачем не надано. Суд не приймає до уваги, як належний доказ - скриншот з телефона, оскільки неможливо встановити його походження, достовірність даних, належність та зміст. Таким чином, підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення пені за прострочення сплати аліментів за період з 02.02.2022 року по 30.09.2022 року судом не встановлено. Відповідно до наданого позивачем розрахунку, за виключенням недоведеного періоду з 02.02.2022 року по 30.09.2022 року, відповідач допустив прострочку аліментних зобов`язань на доньок [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , по платежам, що за підсумком обчисленої пені загалом складає 76463 грн., та з урахуванням ч. 1 ст. 196 СК України, пеня не може бути більшою 100 відсотків заборгованості, заборгованість зі сплати аліментів відповідача [PERSON] станом на 01.02.2022 року складає 40739,35 гривень. Тому, з урахуванням положень ст.196 СК України, яка передбачає, що розмір пені, що підлягає стягненню за аліменти, не може бути більше 100 % заборгованості, суд приходить до висновку, що з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягає стягненню пеня з простроченні зі сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей: доньок [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , за період з 21.01.2020 року по 01.02.2022 року в розмірі 40739,35 грн. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, а позивачі за подання позовів про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України стягує пропорційно до задоволеної частини позову з відповідача судовий збір в дохід держави. На підставі ст.ст. 180-183, 191 СК України,

Outcome: partial