Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-27 00:00:00

У квітні 2023 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на нерухоме майна. В обґрунтування позовних вимог вказала, що [INFO] помер [PERSON] , який заполовів їй усе своє майно. Після його смерті відкрилась спадщина на 37/100 частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, розташованого по [ADDRESS] , яка належала спадкодавцю на підставі договору купівлі продажу, посвідченого Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою Хмельницької області 31 березня 1992 року за р. №929. Вона прийняла спадщину, являється єдиним спадкоємцем. Свої вимоги обґрунтовує тим, що не може оформити свої спадкові права на заявлене спадкове майно через відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом з підстав невідповідності правовстановлюючого документу цивільному законодавству в частині зазначення об`єкту власності, оскільки в договорі купівлі-продажу заявлений об`єкт вказаний, як квартира, а Старокостянтинівським бюро технічної інвентаризації, оцінки та реєстрації Хмельницької області об`єкт зареєстрований, як 37/100 частки домоволодіння. Позивачка до суду подала заяву, якою підтримала позовні вимоги за обставин на їх обґрунтування, просила розглянути справу без її участі. Представник відповідача також подав до суду заяву, якою визнав позовні вимоги і також просив розглянути справу у його відсутність. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст.\~1216-1218\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 статті 1222\~ЦК України передбачено, що спадкоємцями за заповітом можуть бути, зокрема, фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст.1233 ЦК України). Відповідно до положень ч.1 та ч.2 ст.1223\~ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно чинного на час відкриття спадщини законодавства, спадкоємцем, що прийняв спадщину, вважається особа, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, ця особа не заявила про відмову від спадщини, а також спадкоємцем, що прийняв спадщину, є особа, яка на час відкриття спадщини не проживала постійно із спадкодавцем, однак у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.3 ст.1268, ч.1 ст.1269 ЦК України). Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] в м. Старокостянтинів Хмельницької області, про що складено відповідний актовий запис №489 згідно даних свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого 14 червня 2021 року Старокостянтиніським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький). У відповідності до даних довідки про спільне проживання та/або ведення спільного господарства відділу з питань реєстрації місця проживання виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області за №9232 від 09 грудня 2021 року [PERSON] на день смерті був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] один. 04 травня 2016 року за р. №285 приватним нотаріусом Старокостянтинівського районного нотаріального округу Хмельницької області Лавутою Т.О. посвідчений заповіт від імені [PERSON] , яким він заповів для [PERSON] , [INFO] , все своє майно. У відповідності до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за №67349983 від 17 листопада 2021 року даний заповіт є чинний. Зі змісту копій матеріалів спадкової справи №530/2021, заведеної Старокостянинівською державною нотаріальною конторою Хмельницької області 17 листопада 2021 року до майна померлого [INFO] [PERSON] , вбачається, що [PERSON] являється його єдиним спадкоємцем. До складу спадкового майна після смерті [PERSON] увійшло 37/100 частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд по [ADDRESS] , яка належала спадкодавцю на підставі договору купівлі продажу, посвідченого Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою Хмельницької області 31 березня 1992 року за р. №929. Предметом даного договору в п. 1 зазначено квартиру по [ADDRESS] , що становить 37/100 долі житлового будинку. Старокостянтинівським бюро технічної інвентаризації, оцінки та реєстрації Хмельницької області 31 березня 1992 року було зареєстровано домоволодіння [ADDRESS] в реєстрову книгу №20 під реєстровий №3827. Листом державного нотаріуса Старокостянтинівської державної нотаріальної контори Хмельницької області Заворотної Т.В. за №412/02-14 від 15 березня 2023 року позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказану нерухомість у зв`язку з різним зазначенням об`єкта нерухомості в правовстановлюючому документі та при його реєстрації. Відповідно до роз`ясень в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. Положеннями ст. ст. 316, 321 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Проаналізувавши зібрані у судовому засіданні докази кожний окремо та у їх сукупності, суд приходить до переконання, що спадкодавець [PERSON] за свого життя набув право власності на заявлену частку домоволодіння, яка не є самочинним будівництвом, згідно технічного паспорту прийнята в експлуатацію у встановленому законом порядку, об`єкт нерухомості зареєстрований у встановленому законом порядку за спадкодавцем, право власності ніким не оспорюється, правовстановлюючий документ є чинним. Позивачка прийняла спадщину після його смерті, інших спадкоємців немає. Приймаючи до уваги те, що позивачка є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] та прийняла спадщину, відсутній спадковий спір, однак вона не може оформити право власності на вказане спадкове майно у зв`язку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, яку не оскаржено у встановленому законом порядку, тому права позивачки підлягають захисту, а вищевказані обставини не можуть бути підставою для відмови у захисті права позивачки. З огляду на вищевикладене позовні вимоги підлягають задоволенню. Оскільки відповідачем по даній справі є орган місцевого самоврядування, тому суд вважає за можливе віднести судові витрати на рахунок позивачки.\~\~

Outcome: approved