Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про усиновлення малолітньої дитини. В обгрунтування своєї заяви він зазначив, що з 2021 року перебуває у шлюбі із [PERSON] , яка має дитину - [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає в сім`ї, він її виховує, дитина вважає і називає його батьком. Просить винести рішення та надати йому можливість усиновити дитину, записавши його в свідоцтві про народження батьком, змінивши дитині прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », по-батькові « [PERSON] » на « [PERSON] ». В судовому засіданні заявник підтримав вимоги заяви, просив заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи - Вишгородської районної військової адміністрації в судовому засіданні вимоги заяви та висновок про доцільність усиновлення підтримала, зазначаючи про те, що не заперечує щодо усиновлення. Заінтересована особа - [PERSON] погодилася із заявою, в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] є її дитиною, відомості про батька в свідоцтві про народження записані з її слів. Разом вони проживають 4 роки, з яких 2 у шлюбі. Так як вони мають ще одну спільну дитину, син вважає заявника батьком, у них гарні стосунки, просила заяву задовольнити. Малолітній [PERSON] підтвердив зазначені вище пояснення заявника та заінтересованої особи. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст. 224 СК України суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; особу дитини та стан її здоров`я, ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 06.08.2021 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу мають спільну дитину - доньку, 2022 року народження. Відповідно до ч.1 ст. 220 СК України, на усиновлення дитини одним із подружжя потрібна письмова згода другого з подружжя, засвідчена нотаріально. В матеріалах справи є нотаріально завірена заява [PERSON] , про те, що вона не заперечує проти усиновлення дитини [PERSON] . Встановлено, що заявник за станом здоров`я може бути усиновлювачем, матеріально забезпечений та спроможний виховувати дитину, що підтверджується висновками про стан здоров`я особи, довідками про відсутність судимостей, про дохід, актами обстеження житлово-побутових умов, договором купівлі-продажу нерухомості та земельної ділянки. Відповідно до ч.1 ст. 217 СК України, усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою батьків. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] , який народився [INFO] , про що складений актовий запис №630 від 29.05.2015 року, матір`ю дитини записана [PERSON] , а запис про батька [PERSON] записана на підставі ст.135 СК України. Відповідно до Висновку Вишгородської районної військової адміністрації Київської області від 10.04.2023, усиновлення дитини [PERSON] є доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини. Виходячи зі змісту ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Забезпечення дитині такого захисту і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом є обов`язком держави. Згідно з п. а ст. 21 Конвенції ООН про права дитини, держави-учасниці, які визнають і/чи дозволяють існування системи усиновлення, забезпечують, щоб найкращі інтереси дитини враховувалися в першочерговому порядку, і вони забезпечують, щоб усиновлення дитини дозволяли лише компетентні власті, які визначають згідно з застосовуваними законом і процедурами та на підставі всієї інформації, що має відношення до справи і достовірна, що усиновлення допустимо з огляду на статус дитини щодо батьків, родичів і законних опікунів і що, якщо потрібно, зацікавлені особи дали свою усвідомлену згоду на усиновлення на підставі такої консультації, яка може бути необхідною. Відповідно до ч. 2 ст.207 СК України усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільності та гармонійних умов її життя. Таким чином, аналізуючи викладені обставини в їх сукупності, враховуючи найвищі інтереси дитини, з метою забезпечення її сімейним вихованням, належним рівнем життя, необхідним для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, суд приходить до висновку про можливість задоволення заяви частково. Суд вважає, що не підлягають задоволенню такі вимоги, як зміна прізвища та по-батькові, так як в судовому засіданні встановлено, і сторони самі це підтвердили, що прізвище дитини залишається « [PERSON] », а по-батькові - « [PERSON] ».

Outcome: partial