Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-28 00:00:00

Представник позивача АТ «ОТП БАНК» Лісова Вікторія Юріївна звернулася до суду з позовною заявою шляхом направлення поштовою кореспонденцією 26.01.2023 року (надійшла до суду 09.02.2023 року), в якій просила суд стягнути з [PERSON] на користь АТ «ОТП БАНК» заборгованість за кредитним договором №2036797751 від 29.06.2021 року станом на 19.10.2022 року у розмірі 44\~447,02 грн., що складаєтья з: заборгованість за тілом кредиту - 41\~234,26 грн., заборгованість за відсотками 2\~365,15 грн., комісія за розрахункове обслуговування 847, 61 грн., та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2\~684,00 грн. Пред`явлені вимоги мотивовано наступним. 29.06.2021 року між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №2036797751. Відповідно до п. 1.1. кредитного договору, кредит видається у розмірі 50\~500,00 грн. на споживчі цілі та 1\~212,00 грн. на придбання Послуг зі страхування. Дата остаточного повернення кредиту 29.06.2024 рік. Підтвердженням видачі [PERSON] готівки у розмірі 50\~500,00 грн є копія заяви про видачу готівки №44368604 від 29.06.2021 року. Кредит нараховується щомісячно у розмірі 0,85% від суми кредиту, фіксована процентна ставка 18,00% річних. Відповідно до Додатку №1 до Кредитного договору №2036797751 від 29.06.2021 року Графік Платежів та Розрахунку загальної вартості кредиту зазначено детально строк кредиту 36 місяців, загальна вартість кредиту 83\~136, 23 грн., щомісячний платіж становить 2\~310,55 грн., окрім останнього 2\~266,98 грн. Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконує. Згідно з розрахунку заборгованості, у зв`язку із порушенням умов кредитного договору №2036797751 від 29.06.2021 року станом на 19.10.2022 року заборгованість [PERSON] перед позивачем становить 44\~447,02 грн., що складається із: заборгованість за тілом кредиту - 41\~234,26 грн., заборгованість за відсотками 2\~365,15 грн., комісія за розрахункове обслуговування 847, 61 грн. 12.10.2022 року представник АТ «ОТП Банк» звернувся із досудовою вимогою про дострокове стягнення заборгованості через неналежне виконання грошових зобов`язань, 01.11.2022 року досудова вимога була повернута відправнику з відмуткою про закінчення терміну зберігання. Посилаючись на зазначені обставини, представник позивача просить стягнути з відповідача заборгованість та витрати по сплаті судового збору. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.02.2023 року, матеріали цивільної справи №214/935/23 передані в провадження суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Чернової Н.В. (а.с.83). Ухвалою суду від 16.02.2023 року у вказаній справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с. 85). Представник позивача в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду надала письмові пояснення, згідно до яких позовні вимоги визнає частково. Щодо стягнення залишку кредиту у сумі 41\~234,26 грн., не визнає відсотки по кредиту у сумі 2\~365,15 грн., комісію 847,61 грн. та судовий збір 2\~684,00 грн., оскільки вважає початок війни форс-мажорними обставинами. Просить врахувати, що з початку війни дохід її родини суттєво знизився, на утриманні має двох дітей, можливість далі сплачувати кредит поки відсутня. Залишок по кредиту у сумі 41\~234,26 грн. зможе сплатити як тільки відновиться виробництво на підприємстві на якому вона працює. Дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, з огляду на наступне. Судом встановлено, що 29.06.2021 року між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №2036797751 та підписано анкету-заяву, що є невід`ємною частиною договору (а.с.11-13, 15-16). У паспорті споживчого кредиту визначено основні умови кредитування, згідно з якими [PERSON] отримала суму кредиту 51\~712,00 грн. на строк кредитування 36 місяців. Паспортом споживчого кредиту також визначено, що процентна ставка відсотків складає 18,00% річних (а.с.19-20). Як вбачається з заяви по видачу готівки №44368604 від 29.06.2021 року, [PERSON] отримано готівку у сумі 50\~500,00 грн. (а.с.17). Відповідно до графіку платежів та розрахунку загальної вартості кредиту, щомісячний платіж становить 2\~310,55 грн., окрім останнього 2\~266,98 грн. (а.с.14). Згідно розрахунку заборгованості, у зв`язку з порушенням умов кредитного договору №2036797751 від 29.06.2023 року, заборгованість [PERSON] станом на 19.10.2022 року становить 44\~447,02 грн., що складається з: заборгованість за тілом кредиту - 41\~234,26 грн., заборгованість за відсотками 2\~365,15 грн., комісія за розрахункове обслуговування 847, 61 грн. (а.с.10). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 30 березня 2012 року договір про відкриття кредитної лінії є одним із видів кредитного договору, а кредитна лінія - однією із форм її кредитування, в якій у межах встановленого ліміту здійснюється видача і погашення кредиту кількома частинами (траншами). Оскільки в цьому договорі передбачено всі істотні умови, необхідні для кредитного договору, то зобов`язання з надання кредиту є дійсним із моменту укладення кредитного договору - договору про відкриття кредитної лінії. У встановлені договором строки відповідач не виконує умови кредитних договорів щодо повернення заборгованості за кредитом та відсотків за користування кредитними коштами. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. В той же час, стосовно стягнення з відповідача заборгованості по комісії за розрахункове обслуговування кредитної заборгованості, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. 11 Закону України "Про захист прав споживачів" цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України "Про споживче кредитування". Відповідно до п. 1 ст. 17 Закону України "Про захист прав споживачів" послуга це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб. Відповідно до ч. 1,2,3,4 ст. 18 Закону України "Про захист прав споживачів" продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. За положеннями частини п`ятої статті 11, частин першої, другої, п`ятої, сьомої статті 18 Закону України "Про захист прав споживачів" до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що несправедливими є положення договору про споживчий кредит, які містять умови про зміни у витратах, зокрема щодо плати за обслуговування кредиту, і це є підставою для визнання таких положень недійсними. Постанові Верховного Суду України від 16.11.2016 р. N 6-1746цс16 зазначено, що встановлення банком в кредитному договорі обов`язку боржника сплачувати щомісячну комісію за управління кредитом без зазначення, які саме послуги за вказану комісію надаються клієнту, а також нарахування комісії за послуги, що супроводжують кредит, а саме за компенсацію сукупних послуг банку за рахунок клієнта, є незаконним. Статтею 1 п.17 Закону України «Про захист прав споживачів визначено, що послуга це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб. Враховуючи викладене вище та те, що заявлена позивачем до стягнення з відповідача комісія не відповідає вимогам Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки такі послуги не є послугою у визначенні вказаного Закону, тому позовні вимоги в частині стягнення комісії у розмірі 11 303,54 грн. задоволенню не підлягають, оскільки така вимога не має належного обґрунтування. Також суд вважає, що розмір такої комісії, з огляду на обставини справи (зокрема розмір кредиту), вносить істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживачу, що в сукупності свідчить про те, що умови договору про оплату комісії є несправедливими. Щодо неможливості позивача сплачувати заборгованість по кредиту, суд зазначає, що скрутне матеріальне становите відповідача не позбавляє його обов`язку сплачувати свої кредитні зобов`язання. Також суд зазначає, ст.\~435\~ЦПК України закріплюється право на відстрочення і розстрочення виконання судового рішення. У зазначеній статті йде мова про те, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до задоволених відносно них позовних вимог. Оскільки, судом позов задоволено частково, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 2 684,00 грн., понесених судових витрат пропорційно до задоволених відносно нього позовних вимог (а.с. 8,9).

Outcome: partial