Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-10 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до акціонерного товариства «Універсал Банк», просить визнати, що платіжна операція на суму 20000,00 грн згідно квитанції банку № А31Р-63Х0-4Р9С--53К8 від 07.02.2023 є помилковою платіжною операцією з вини АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», зобов`язати АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» повернути списані з його рахунку кошти та зобов`язати АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» сплатити пеню в сумі 1560,00 грн. Позов мотивовано тим, що 07 лютого 2023 року він вирішив здійснити грошовий переказ своєму синові в сумі 20 000,00 грн через мобільний застосунок «monobank». Для цього у застосунку торкнувся кнопки "Переказати на картку". У застосунку з`явились окремі кнопки з контактами, на які він нещодавно здійснював або від яких отримував перекази (ці контакти належать моїй сім`ї). Він торкнувся кнопки з іменем сина - « [PERSON] ». З`явився екран надсилання, на якому було написано ім`я сина, баланс карти, поле для введення суми переказу і поле для коментаря, а також кнопка "Надіслати". Після натиснення цієї кнопки переказ було надіслано без жодних запитів і підтверджень. Так як платіж не надійшов отримувачу, позивач завантажив квитанцію № А31Р-63Х0-4Р9С-53К8 від 07.02.2023, в якій було зазначено іншого отримувача та невідомі реквізити. Єдиною інформацією, яка збігалась з наданою при формуванні платежу, була лише сума переказу. Вважає, що в розумінні пункту 21 частини першої статті 1 Закону України «Про платіжні послуги» він виступив в якості ініціатора платіжної операції та почав формувати платіжну інструкцію. Згідно частини другої статті 40 Закону України «Про платіжні послуги» платіжна інструкція має містити інформацію, що дає змогу надавачу платіжних послуг ідентифікувати особу платника та отримувача за платіжною операцією, рахунки платника та отримувача, надавачів платіжних послуг платника та отримувача, суму платіжної операції та іншу інформацію (реквізити), необхідну для належного виконання платіжної операції. Проте на вказаному етапі окрім імені «[PERSON]» та суми платежу іншої інформації не надавав. Банк виконав переказ коштів виключно за іменем « [PERSON] » та вказаною сумою. Вважає, що ця інформація не може розцінюватися як повноцінні реквізити платіжної інструкції, так як не містить ні розрахункового рахунку, ні номера картки отримувача, ні іншого унікального ідентифікатора, який би однозначно ідентифікував отримувача. В той же день позивач звернувся до "Служби турботи monobank " (онлайн-підтримка), а 13 лютого 2023 року написав заяву у банк з вимогою виконати переказ належному отримувачу. Банк у своїй відповіді №47840 від 20.03.2023 переклав відповідальність на нього. 31 березня 2023 року звернувся за захистом своїх прав до Національного Банку України. З відповіді випливає, що НБУ звернувся за роз`ясненням до AT «Універсал Банк», який в свою чергу пояснив свої дії, посилаючись на підпункт 3.4 пункту З розділу І. Умов і правил обслуговування в AT "УНІВЕРСАЛ БАНК" при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank |Universal Bank. Згідно цього пункту Клієнт надає Банку дозвіл на відображення статусу наявності у Клієнта картки в мобільному додатку інших клієнтів Банку, що мають серед метаданих смартфону телефонний номер Клієнта. Також, Клієнт надає Банку дозвіл, з метою швидкого здійснення переказу коштів за допомогою Мобільного додатку, зберігати номери телефонів та імена контактів та їхні зображення, що містяться в метаданих смартфону Клієнта. Від представника відповідача надійшов відзив на позов, в якому останній просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Вважає, що відповідачем було обрано невірний спосіб захисту, оскільки, він повинен звертатися до одержувача із вимогою про повернення безпідставно одержаних коштів, оскільки банк не є одержувачем переказаних ним грошей. Зазначає, що позивач підтверджує, що він особисто здійснив переказ коштів не тій особі. При цьому, зазначає, що помилки відповідача в цьому немає, а тому банк і не повинен нести за це відповідальність. Після звернення позивача банк намагався зв`язатися із одержувачем коштів, однак, останній не вийшов на зв`язок. Зазначає, що позивач не доводить факту того, що спірна платіжна операція є неналежною, а також що її отримав неналежний отримувач у відповідності до норм Закону України «Про платіжні послуги». Звертає увагу суду, що підпунктом 3.4 пункту 3 розділу І Умов і правил сторонами погоджено, що клієнт надає Банку дозвіл на відображення статусу наявності та типу (класу) картки у Клієнта в мобільному застосунку інших клієнтів Банку, що мають серед метаданих смартфону телефонний номер Клієнта. Також клієнт надає Банку дозвіл, з метою швидкого здійснення переказу коштів за допомогою Мобільного застосунку, використовувати номери телефонів та імена контактів та їхні зображення, що містяться в метаданих смартфону клієнта. Банк не використовує та не зберігає будь-які інші дані, що містяться серед метаданих смартфону Клієнта. 07 лютого 2023 року о 15:52 [PERSON] у своєму мобільному застосунку monobank ініціював переказ коштів у розмірі 20000 грн, використовуючи для цього номер телефону отримувача [NUMBER] , що міститься в метаданих смартфону клієнта. 07 лютого 2023 року о 15:52 Банк виконав розпорядження [PERSON] , зарахувавши грошові кошти у розмірі 20000 грн на рахунок одержувача із фінансовим номером телефону [NUMBER] . Надалі [PERSON] звернувся до АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" із сигналом щодо допущення помилки при переказі коштів, а саме клієнт повідомив Банк, що бажав надіслати кошти держателю платіжної картки № [NUMBER] , яким є [PERSON] . З метою вирішення питання Банк неодноразово намагався встановити зв`язок із отримувачем нібито, як зазначає Позивач, спірних коштів. Проте, на жаль, останній, не виходить на зв`язок із Банком. Вважає, що оскільки до цього часу від Отримувача спірних коштів до Банку не надходило підтвердження, що він є неналежним отримувачем коштів та розпорядження щодо списання з рахунку коштів, які надійшли на його рахунок 07 лютого 2023 року о 15:52 у розмірі 20000 гр., то Банк не має правових підстав здійснювати їх списання з рахунку цього отримувача коштів. З урахуванням викладеного, жодних порушень з боку Банку не допущено. На думку АТ «Універсал Банк», Позивачем не доведено, що даний переказ був помилковим чи неналежним. Зазначає, що саме платник - позивач - несе відповідальність за відповідність інформації, зазначеної ним у платіжній інструкції, суті платіжної операції тощо. Звертає увагу суду, що виходячи з логічних міркувань - позивач додає до позову лише копію квитанції №А31Р-63Х0-4Р9С-53К8 від 07.02.2023 на підтвердження здійснення платіжної операції та стверджує, що дана платіжна операція була нібито помилковою, не надаючи жодного іншого доказу. Наголошує, що за такою логікою будь-який переказ, навіть якщо він є коректним та належним, можливо спростувати в суді та просити повернути як безпідставно отримані кошти. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 травня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено її до судового розгляду. Розглянувши справу, судом досліджено такі докази та встановлено такі обставини. 20.07.2021 [PERSON] підписав «Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг», у відповідності до другого абзацу якої, Позивач погодився з тим, що ця Анкета-заява разом із Умовами і правилами обслуговування в AT "УНІВЕРСАЛ БАНК" при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank | Universal Bank. Відповідно до п.1 Анкети-заяви, підписанням цієї Анкети-заяви Клієнт просить AT Універсал Банк» відкрити йому поточний рахунок у гривні на його ім`я [NUMBER] . До матеріалів справи долучено Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank Universal Bank (а.с. 40-109). Згідно квитанції А31Р-63Х0-4Р9С-53К8 від 07.02.2023 monobank | Universal Bank, відправник - [PERSON] , рахунок відправника - [NUMBER] , перерахував одержувачу - [PERSON] , банк одержувача - Універсал Банк, рахунок одержувача - [NUMBER] , гроші в сумі 20000 грн, час отримання доручення та здійснення операції 15:52, призначення - переказ особистих коштів. З наданого листування з службою підтримки в мобільному додатку monobank видно, що позивач починаючи з 16:40 07.02.2023 повідомляв про те, що грошові кошти перераховані іншій особі, ніж тій, якій він планував. Також, [PERSON] звертався із письмовою заявою від 12.02.2023 в акціонерне товариство «Універсал банк», а також із скаргами в Національний Банк України з приводу неналежного виконання банком доручення щодо переказу коштів (а.с. 14-19). З інформації АТ «Універсал банк» видно, що власником карти № [NUMBER] , на яку [PERSON] були перераховані кошти в сумі 20000 грн згідно квитанції А31Р-63Х0-4Р9С-53К8 від 07.02.2023 є [PERSON] . Заслухавши пояснення учасників, дослідивши та оцінивши докази, суд доходить висновку, що позов не підлягає до задоволення, зважаючи на таке. Відповідно до частини першої статті 1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Частиною першою та третьою статті 1068 Цивільного кодексу України передбачено, що банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов`язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунку грошові кошти в день надходження до банку відповідної платіжної інструкції, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунку або законом. Банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку (стаття 1071 Цивільного кодексу України). Поняття та загальний порядок виконання платіжних операцій в Україні, перелік платіжних послуг та порядок їх надання, категорії надавачів платіжних послуг та умови авторизації їх діяльності, загальні засади функціонування платіжних систем в Україні врегульовані Законом України «Про платіжні послуги». Відповідно до пункту 8 частини першої статті 1 Закону дистанційна платіжна операція - платіжна операція, що здійснюється із застосуванням засобів дистанційної комунікації. Ініціатор - особа, яка на законних підставах ініціює платіжну операцію шляхом формування та/або подання відповідної платіжної інструкції, у тому числі із застосуванням платіжного інструменту. До ініціаторів належать платник, отримувач, стягувач, обтяжувач. Отримувач - особа, на рахунок якої нараховується сума платіжної операції або яка отримує суму платіжної в готівковій формі. Як видно з пунктів 42 та 43 частини першої статті 1 Закону України «Про платіжні послуги» неналежна платіжна операція - платіжна операція, внаслідок якої з вини особи, яка не є ініціатором або надавачем платіжних послуг, здійснюється списання коштів з рахунку неналежного платника та/або зарахування коштів на рахунок неналежного отримувача чи видача йому коштів у готівковій формі. Неналежний отримувач - особа, на рахунок якої без законних підстав зарахована сума платіжної операції або яка отримала суму платіжної операції в готівковій формі. Відповідно до пунктів 54 та 57 частини першої статті 1 Закону України «Про платіжні послуги» платіжна інструкція розпорядження ініціатора надавачу платіжних послуг щодо виконання платіжної операції. Платіжна операція - будь-яке внесення, переказ або зняття коштів незалежно від правовідносин між платником отримувачем, які є підставою для цього. Частиною першою статті 40 Закону України «Про платіжні послуги» передбачено, що платіжна інструкція має містити інформацію, що дає змогу надавачу платіжних послуг ідентифікувати особу платника і отримувача за платіжною операцією, рахунки платника та отримувача, надавачів платіжних послуг, платника та отримувача, суму платіжної операції та іншу інформацію (реквізити), необхідну для належного виконання платіжної операції. Згідно першого речення частини четвертої статті 42 Закону України «Про платіжні послуги» платіжна операція вважається акцептованою після надання платником згоди на її виконання. Відповідно до першого речення частини другої статті 87 Закону України «Про платіжні послуги» платник несе відповідальність за відповідність інформації, зазначеної ним у платіжній інструкції, суті платіжної операції. У разі виявлення невідповідності інформації платник має відшкодувати надавачу платіжних послуг шкоду, заподіяну внаслідок такої невідповідності інформації. Порядок здійснення переказів встановлено Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні». Згідно статті 8 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» (далі Закон) банк зобов`язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження. Банк зобов`язаний виконати доручення клієнта, яке міститься в документі на переказ готівки, протягом операційного часу в день надходження цього документа до банку. Відповідно до статті 30 Закону переказ вважається завершеним з моменту зарахування суми переказу на рахунок отримувача або її видачі йому в готівковій формі. Згідно статті 32 Закону банки зобов`язані виконувати доручення клієнтів, що містяться в документах на переказ, відповідно до реквізитів цих документів. Платник несе відповідальність за відповідність інформації, зазначеної ним в документі на переказ, суті операції, щодо якої здійснюється цей переказ (стаття 33 Закону). Визначення поняття «помилковий переказ» та «неналежний переказ» міститься у пункті 1.24 статті 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», а саме: - помилковий переказ - рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини банку або іншого суб`єкта переказу відбувається її списання з рахунку неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому цієї суми у готівковій формі; - неналежний переказ - рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини ініціатора переказу, який не є платником, відбувається її списання з рахунку неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому суми переказу в готівковій чи майновій формі, тобто у випадках наявності вини банку або ініціатора переказу у здійсненні платежу. Відповідно до пункту 35. 1 Глави І Інструкції про безготівкові розрахунки в національній валюті користувачів платіжних послуг, затвердженої Постановою НБУ від 29.07.2022 № 163 (надалі - інструкція про безготівкові розрахунки в національній валюті користувачів платіжних послуг) платник несе відповідальність перед надавачем платіжних послуг, що його обслуговує, за відповідність інформації, зазначеної ним у платіжній інструкції, суті платіжної операції відповідно до умов договору. Як видно із матеріалі справи, між позивачем та відповідачем був укладений договір про надання банківських послуг, який містить в собі елементи договору банківського рахунка. Позивач підписав договір, сам завантажив на свій мобільний телефон мобільний додаток monobank. Підпунктом 3.4 пункту 3 розділу І Умов і правил, який є частиною договору про надання банківських послуг, сторонами погоджено, що клієнт надає Банку дозвіл на відображення статусу наявності та типу (класу) картки у Клієнта в мобільному застосунку інших клієнтів Банку, що мають серед метаданих смартфону телефонний номер Клієнта. Також клієнт надає Банку дозвіл, з метою швидкого здійснення переказу коштів за допомогою Мобільного застосунку, використовувати номери телефонів та імена контактів та їхні зображення, що містяться в метаданих смартфону клієнта. Банк не використовує та не зберігає будь-які інші дані, що містяться серед метаданих смартфону Клієнта. Як видно із платіжної інструкції, відправник - [PERSON] , рахунок відправника - [NUMBER] , перерахував одержувачу - [PERSON] , банк одержувача - Універсал Банк, рахунок одержувача - [NUMBER] суму 20000 грн, час отримання доручення та здійснення операції 15:52, призначення - переказ особистих коштів. Банк виконав розпорядження [PERSON] , зарахувавши грошові кошти у розмірі 20000 грн на рахунок одержувача із фінансовим номером телефону [NUMBER] . Отже, на думку суду, грошові кошти в розмірі 20000 грн бути списані з рахунку [PERSON] та перераховані на рахунок [PERSON] на підставі його розпорядження, яке він надав в мобільному додатку на своєму мобільному телефоні. Доводи позивача про те, що реквізити карти заповнилися автоматично і він власноручно їх не заповняв, не звільняє його від обов`язку перевірити правильність їх введення. Банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші обмеження його права щодо розпорядження грошовими коштами, не передбачені законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України, слід зробити висновок, що позивач, наполягаючи на тому, що помилковий переказ було здійснено саме з вини банку повинен був довести відповідні обставини. Втім, позовна заява ґрунтується лише на нічим не підкріплених твердженнях позивача щодо обставин переказу коштів на рахунок [PERSON] . Суд також відхиляє доводи позивача про те, що банком порушено вимоги Закону України «Про платіжні послуги» через те, що він не міг ідентифікувати отримувача коштів, оскільки під час здійснення операції позивач, проявивши належну обачність, мав можливість ввести ідентифікатор особи, якій перераховувалися кошти. Водночас, [PERSON] перераховував кошти, як він стверджує, натиснувши кнопку «[PERSON]», не перевіривши при цьому фінансовий номер телефону, чи номер картки на який перераховувалися кошти. Отже, на думку суду, при здійсненні операції згідно квитанції А31Р-63Х0-4Р9С-53К8 від 07.02.2023 на суму 20000 грн, банком не порушено вимог закону України «Про платіжні послуги». За таких обставин, встановивши фактичні обставини справи, дослідивши всі наявні у справі докази в їх сукупності, суд виходить з відсутності підстав для стягнення з відповідача грошових коштів як таких, що були помилково зараховані на рахунок третьої особи, а відтак і відсутні підстави для задоволення позовних вимог. Не заслуговують на увагу доводи позивача про те, що банком було порушено ЗУ «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» про те, що у квитанції про здійснення спірної платіжної операції нібито не зазначено реквізитів, обов`язковість яких встановлено вищевказаний Законом. Так, відповідно до частини першої статті 20 Закону фінансові операції є пороговими, якщо сума, на яку здійснюється кожна із них, дорівнює чи перевищує 400 тисяч гривень (для суб`єктів господарювання, які проводять лотереї та/або азартні ігри, - 55 тисяч гривень) або дорівнює чи перевищує суму в іноземній валюті, банківських металах, інших активах, еквівалентну за офіційним курсом гривні до іноземних валют і банківських металів 400 тисяч гривень на момент проведення фінансової операції (для суб`єктів господарювання, як: проводять лотереї та/або азартні ігри, - 55 тисяч гривень), за наявності однієї або більше таких ознак: фінансові операції, якщо хоча б одна із сторін - учасників фінансової операції має реєстрацію, місце проживання чи місцезнаходження в державі, що здійснює збройну агресію проти України, та/або в державі (юрисдикції), що не виконує чи неналежним чином виконує рекомендації міжнародних, міжурядових організацій, задіяних у сфері боротьби з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення (у тому числі дипломатичне представництво, посольство, консульство такої держави), або якщо однією із сторін - учасників фінансової операції є особа, яка має рахунок у банку, зареєстрованому в зазначеній державі (юрисдикції); фінансові операції політично значущих осіб, членів їх сім`ї та/або осіб, пов`язаних з політично значущими особами; платіжні операції з переказу коштів за кордон (у тому числі до держав, віднесених Кабінетом Міністрів України до офшорних зон); фінансові операції з готівкою (внесення, переказ, отримання коштів); фінансові операції електронного резидента (е-резидента). Оскільки сума спірної платіжної операції дорівнювала 20000,00 грн., отже спірна платіжна операція не підлягає фінансовому моніторингу у відповідності до цього Закону. Позовні вимоги про стягнення пені є похідними від вирішення питання про повернення перерахованих коштів, а тому задоволенню не підлягають. Тому, суд доходить остаточного висновку, що позов безпідставний та не підлягає до задоволення. При цьому, позивач може захистити своє право шляхом пред`явлення вимоги до отримувача коштів.

Outcome: dismissed