Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-12 00:00:00

В червні 2023 року орган опіки та піклування - виконавчий комітет Швайківської сільської ради, діючи в інтересах малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , звернувся до суду із зазначеним вище позовом, згідно якого, з урахуванням усунених недоліків, просить суд відібрати малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , у матері [PERSON] , без позбавлення її батьківських прав, та передати її для подальшого влаштування органові опіки та піклування - виконавчому комітету Швайківської сільської ради. Стягнути з [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття, на рахунок дитини, який буде відкритий у відділенні Ощадного банку України. Свої позовні вимоги обґрунтовують тим, що відповідачка по справі є матір"ю малолітньої [PERSON] , [INFO] . Батько дитини [PERSON] помер [INFO] . Малолітня [PERSON] перебуває в службі у справах дітей Швайківської сільської ради на обліку дітей, що перебувають в складних життєвих обставинах, від 28.04.2023 р. Відповідачка офіційно не працевлаштована, веде невпорядкований спосіб життя. Мати з дитиною проживають в будинку, який складається з трьох кімнат. В будинку відсутні кухонне приладдя, техніка для приготування їжі, меблі, туалет. В кімнаті, де проживають мати з дочкою, брудно, важке повітря, для дитини відсутнє місце для підготовки до уроків, не виокремлено місце для речей дитини. Станом на квітень 2023 року дитина не відвідувала школу. Мати не змогла пояснити, коли дитина востаннє відвідувала заняття. 25.05.2023 р. під час здійснення виїзду за місцем проживання матері з дитиною комісією, зокрема, у складі працівників служби у справах дітей, було виявлено, що малолітня [PERSON] знаходиться в хворобливому стані, проте мати не зверталася до лікаря, не змогла пояснити, як лікувала дитину. Під час обстеження дитини в лікувальному закладі було з"ясовано, що вона отруїлася невідомими пігулками. З пояснень дитини встановлено, що вона не хоче проживати в таких умовах та те, що мати не приділяє їй уваги. Під час лікування дитини мати не цікавилась станом здоров"я дитини у лікарів, згодом покинула медичний заклад. Після виписки дитини з лікарні був складений акт проведення оцінки рівня безпеки дитини та було прийнято рішення виконавчого комітету Швайківської сільської ради "Про негайне відібрання дитини [PERSON] , [INFO] у матері". Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 30.06.2023 р. відкрито загальне позовне провадження у справі ( а.с. 51-52). Представник позивача в підготовче судове засідання не з`явилася. Подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка у підготовче судове засідання також не з`явилася. В матеріалах справи міститься її заява від 07.06.2023 р. про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнала повністю (а.с. 36). Представник третьої особи в підготовче судове засідання не з`явився. Подав заяву про розгляд справи за відсутності представника, з позовними вимогами згодний. Заяви сторін долучено до матеріалів справи. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.ст.206, 207 цього Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] ( а.с.5). Батько дитини - [PERSON] , [INFO] помер [INFO] (а.с. 8). Як вбачається з наказу № 17 від 28.04.2023 р., виданого завідувачем служби у справах дітей, [PERSON] , [INFO] поставлено на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у зв"язку з тим, що мати ухиляється від виконання своїх обв"язків (а.с.14). Відповідно до Актів обстеження умов проживання від 04.05.2023 р. та від 25.05.2023 р. службою у справах дітей проведено обстеження умов проживання [PERSON] та малолітньої [PERSON] встановлено, що мати з дочкою проживають в одній кімнаті, двері до іншої кімнати забиті. Кімната, що слугує і кухнею, і ванною кімнатою, брудна. Сім"я має обмежений запас продуктів. У дитини немає окремого місця для підготовки до уроків та дистанційного навчання. В кімнаті, де проживають мати та дочка, брудно, важкий запах. Для приготування їжі використовують грубку ( а.с.17-18). Згідно Акту проведення оцінки рівня безпеки дитини [PERSON] , [INFO] від 31.05.2023 р. судом встановлено, що під час виїзду комісії в сім"ю дитина перебувала в хворобливому стані, виглядала млявою та знесиленою, мати не зверталася до лікарів. Було прийнято рішення про виклик карети швидкої допомоги. Дитина була одягнена в брудний одяг, не мала сезонного одягу. Відповідно до заключення лікаря в дитини була спроба суїциду через конфліктні стосунки з матір"ю. Сім"я не має запасів харчування, для дитини не виокремлено місце для речей. В будинку брудно. Мати не вбачає своєї провини щодо стану дитини, не вчиняла ніяких дій щодо покращення умов проживання та не цікавилась станом здоров"я дочки (а.с.25-33). Згідно довідки № 164 від 31.05.2023 р., виданої КНП "Бердичівська міська лікарня" Бердичівської міської ради психоневрологічне диспансерне відділення, судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , перенесла адаптаційний розлад у вигляді депресивної реакції (25-28.05.2023 р.) з суїцидальною спробою (отруєння невстановленими медикаментами), очевидно, як реакцію на конфліктні стосунки з матір"ю (а.с. 10). Згідно характеристики, виданої за підписом директора та класного керівника Швайківської сільської ради Житомирської області, на ученицю 8-го класу [PERSON] , 2010 р.н., судом встановлено, що [PERSON] навчається в ліцеї з 2018 року. Є скромною та дисциплінованою ученицею. Дитина навчається не в міру своїх можливостей, навчальним матеріалом володіє на середньому рівні. Під час дистанційного навчання домашні завдання виконує не систематично та не завжди. На онлайн - уроки виходила тоді, коли класний керівник проводила телефонні розмови з дівчинкою або татом (коли тато був ще живий). [PERSON] замкнена, спокійна, має низьку самооцінку, негативно рефлексує стосовно своєї зовнішності. Класний керівник постійно підтримувала зв"язок з батьком дівчинки. Після смерті батька класний керівник невзмозі тримати зв"язок з матір"ю дитини. Мати не реагує на зауваження та поради (а.с. 11). Згідно довідки № 106 від 05.06.2023 р., виданої Малосілківським Старостинським округом Швайківської сільської ради, судом встановлено, що [PERSON] , 1986 р.н. проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Склад сім"ї: дочка [PERSON] , [INFO] (а.с. 12). Згідно довідки-характеристики, виданої старостою с. Малосілка, на ім"я [PERSON] , судом встановлено, що [PERSON] після смерті батька дитини [PERSON] показала себе з негативної сторони, не приймає участі у вихованні дитини, не піклується про здоров"я, не цікавиться навчанням, не має продуктів харчування та одягу. Неодноразово знаходилася у стані алкогольного сп"яніння, на зауваження керівника не реагувала (а.с. 13). Відповідно до Наказу завідувача служби у справах дітей Швайківської сільської ради Бердичівського району Житомирської області № 23 від 31.05.2023 р. судом встановлено, що малолітню [PERSON] , [INFO] тимчасово влаштувати в сім"ю знайомої [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] . Згідно заяви малолітньої [PERSON] 2010 р.н. від 31.05.2023 р., дитина бажає проживати в сім"ї [PERSON] в смт. Гришківці Бердичівського району (а.с. 46). Згідно заяви [PERSON] від 31.05.2023 р., вона просить тимчасово влаштувати в її сім"ю [PERSON] , [INFO] . Зобов"язується відповідати за життя і здоров"я дитини (а.с. 47). Згідно Рішення сільського голови Швайківської сільської ради Бердичівського району Житомирської області № 30 від 31.05.2023 р. судом встановлено, що вирішено негайно відібрати [PERSON] , [INFO] від матері [PERSON] , [INFO] . Службі у справах дітей вжити заходів щодо тимчасового влаштування [PERSON] , [INFO] (а.с. 16). Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Швайківської сільської ради №30 від 31.05.2023 р. орган опіки та піклування прийшов до висновку про доцільність відібрання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] від матері [PERSON] , без позбавлення її батьківських прав (а.с. 34-35). Постановою судді Бердичівського міськрайонного суду від 07.06.2023 р. визнано [PERSON] , [INFO] , винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, та накладено на неї стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн. Згідно довідки № 112 від 08.06.2023 р., виданої Малосілківським Старостинським округом Швайківської сільської ради, судом встановлено, що близькі родичі [PERSON] , 2010 р.н. на території с. Малосілка Бердичівського району не проживають. Рідна тітка [PERSON] проживає в рф (а.с. 48). Відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини від 20.11.1959 р. дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі - в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості. Згідно зі статтею 9 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р. держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Відповідно до ст.ст. 150, 155 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, що є найважливішими обов`язками матері і батька. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно з ч. 1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2 - 5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Відповідно до п.п. 2, 3 ч.1 ст. 164 СК України підставою для відібрання дитини від батьків є ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, жорстоке поводження з дитиною. Пленум Верховного Суду в п. 16 постанови від 30.03.2007 р. №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Жорстоке поводження полягає у фізичному або психічному насильстві, застосуванні недопустимих методів виховання, приниженні людської гідності дитини тощо. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Савіни проти України» від 18.12.2008 р. звернув особливу увагу на те, що, застосовуючи такий захід, як відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав, необхідно виходити з інтересів дитини й враховувати право на повагу до її сімейного життя, проголошене ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Розірвання сімейних зв`язків, а відтак позбавлення дитини її коріння виправдане лише за наявності виняткових обставин - необхідність захисту дитини від небезпеки у випадку реального існування такої. Частина 2 ст. 155 СК України містить спеціальне застереження про те, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Встановлено, що відповідачка ніде не працює, веде невпорядкований спосіб життя, протягом тривалого часу не цікавиться дитиною, її навчанням, станом здоров"я дитини, не забезпечує дитині належних умов для проживання та харчування, не забезпечує дитину одягом, зловживає спиртними напоями, були проведені роз`яснювальні бесіди з приводу неналежного виконання батьківських обов`язків та здорового способу життя, однак відповідачка належним чином не реагує, фактично самоусунулась від виконання батьківських обов"язків по вихованню доньки [PERSON] , [INFO] . Таким чином, судом встановлено, що відповідачка свідомо нехтує своїми обов`язками по вихованню та утриманню малолітньої дитини, тому позовні вимоги щодо відібрання дитини від матері, без позбавлення її батьківських прав є такими, що підлягають до задоволення. Щодо передання дитини органу опіки та піклування - виконавчому комітету Швайківської сільської ради для подальшого влаштування, суд зазначає наступне. Згідно абз. 2 ч.1 ст. 170 СК України, у разі відібрання дитини від батьків, без позбавлення їх батьківських прав, дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Враховуючи зазначені вимоги СК України, а також відсутність близьких родичів у малолітньої дитини, суд приходить до висновку про необхідність передання дитини органові опіки та піклування - виконавчому комітету Швайківської сільської ради для подальшого її влаштування. Щодо стягнення з відповідачки аліментів на утримання дитини, суд зазначає наступне. Згідно ч. 4 ст. 170 СК України, при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (789-ХІІ) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України). Частиною 2 ст. 182 СК України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, тому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки аліменти на утримання дитини в судовому порядку. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що з відповідачки підлягають стягненню аліменти на утримання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, шляхом перерахування коштів на особовий рахунок дитини, який буде відкритий у відділенні Ощадного банку України, починаючи з 06 червня 2023 року. Такий розмір аліментів, на думку суду, буде достатнім для забезпечення утримання дитини та задоволення її потреб. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне. Згідно п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору, а тому у відповідності зі ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

Outcome: approved