Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-16 00:00:00

представник позивача просить суд стягнути із відповідача на користь [PERSON] , в порядку поділу спільного майна подружжя грошову компенсацію частки вартості майна (автомобіля Ford Mondeo, 2002 року випуску, колір сірий, тип легковий, об`єм двигуна 1998, кузов універсал, VIN- [NUMBER] ), що складає 73 120 грн. 00 коп. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що позивач та відповідач з 15.09.2018 по 08.02.2023 перебували в зареєстрованому шлюбі. За період шлюбу сторони набули майно, яке є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема автомобіль Ford Mondeo, 2002 року випуску, колір сірий, тип легковий, об`єм двигуна 1998, кузов універсал, VIN- [NUMBER] , який було придбано за спільні кошти подружжя, за 4 700 доларів США та зареєстровано на відповідача. Офіційний курс НБУ долару США станом на день оплати майнових прав на спірний транспортний засіб становив 26, 636 грн. за долар, а ціна автомобіля складала 125 189, 2 грн. Позивач завжди працювала офіційно, отримувала заробітну плату, як на момент укладення шлюбу так і після. Шлюбний договір між ними не укладався, жодних домовленостей про розмір часток при поділі майна між ними досягнуто не було. При цьому позивачеві стало відомо, що 04.10.2022 відповідач, без її згоди, здійснив відчуження майна на підставі договору купівлі-продажу. Враховуючи, що спірне майно продано, знаходиться у власності іншої особи, встановити його місцезнаходження та дійсну вартість не є можливим, тому, враховуючи висновок Верховного Суду, вона визначає вартість автомобіля, беручи до уваги середню вартість аналогічних за характеристиками транспортних засобів, які станом на день подачі позову продаються в Україні, в тому числі через сайт з продажу транспортних засобів «Авторіа». Відповідно до оголошень з продажу транспортних засобів, середня вартість аналогічного автомобіля на найближчу дату до подачі позову до суду складає 4 000 доларів США. Офіційний курс НБУ долару США становить 36, 56 грн. за 1 долар. Враховуючи даний курс долара до гривні, ринкова вартість спірного майна на час звернення до суду складає 146 240, отже вартість частки становить 73 120 грн.. А також просила суд стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати. Представник відповідача подав відзив на позов згідно з яким відповідач визнав позов частково. Визнав обставину придбання автомобіля «Ford Mondeo» під час перебування в шлюбі. В подальшому цей автомобіль продав без згоди позивача. Зазначена позивачем ціна автомобіля є завищеною, адже враховуючи технічні характеристики його ціна склала 49 000 грн. На підтвердження вартості автомобіля надав копію договору купівлі-продажу транспортного засобу від 04.10.2022. Розгляд справи просив проводити без його участі та без участі відповідача. Представник позивача подала до суду відповідь на відзив в якому наполягає, що вартість частки спірного майна слід визначити в розмірі 73 120 грн., враховуючи усереднену вартість аналогічних за характеристиками транспортних засобів, які станом на день подачі позову продаються в Україні, в тому числі через сайт з продажу транспортних засобів «Авторіа». Крім того продажна ринкова вартість спірного автомобіля у розмірі 4000 дол. США було визначена та зазначена безпосередньо самим відповідачем в оголошенні з продажу автомобіля, та надала відповідну роздруківку із сайту «Авторіа». Суд, заслухавши пояснення представника позивача, яка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити, повно та всебічно дослідивши надані докази, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено, що 15.03.2018 сторони зареєстрували шлюб у Переяслав-Хмельницькому міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис №44, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.12). Згідно рішення Кузнецовского міського суду Рівненської області від 10.01.2023 (а.с.23-24) шлюб між подружжям було розірвано. Згідно з інформацією РСЦ ГСЦ МВС в Київській області від 03.03.2023 (а.с.15-16) за [PERSON] як власником 11.06.2020 було зареєстровано автомобіль «Ford Mondeo», який 04.10.2022 перереєстровано на [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу 8045/2022/3437087 в ТСЦ МВС №8045. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Стаття 60 СК України вказує на презумпцію права спільної сумісної власності подружжя. Відповідач визнав обставину придбання ним та позивачем за час шлюбу автомобіля «Ford Mondeo». Інформацією РСЦ ГСЦ МВС в Київській області від 03.03.2023 підтверджується реєстрація цього автомобіля за відповідачем, тому суд визнає автомобіль «Ford Mondeo» об`єктом права спільної сумісної власності сторін. Частиною 1 ст. 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Стаття 71 СК України визначає способи та порядок поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Зокрема, неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Відповідно до ч. 2 ст. 364 ЦК України якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання Пленум Верховного Суду України в постанові від 21.12.2007№ 11«Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб,розірвання шлюбу,визнання його недійсним та поділ спільного сумісного майна подружжя» роз`яснив, що вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. У випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. Відповідач визнав обставину відчуження автомобіля «Ford Mondeo» на свій розсуд без врахування думки позивача, тому його вартість враховується при поділі. Сторони не погодили між собою вартість автомобіля, що підлягає поділу. Представник позивача на підтвердження вартості автомобіля «Ford Mondeo» в розмірі 146 240 грн. надала роздруківки із сайту auto.ria.com, де розміщено оголошення про продаж автомобілів «Ford Mondeo» 2002 року випуску за ціною 168 000 грн., 3 800 дол. США (240 000 грн.), 4 000 дол. США, 4 950 дол. США (290 000 грн) та оголошення з фото спірного автомобіля «Ford Mondeo» з державним номерним знаком [NUMBER] з ціною 4 000 дол. США. Представник відповідача на підтвердження вартості автомобіля «Ford Mondeo» надав копію договору купівлі-продажу транспортного засобу від 04.10.2022 №8045/2022/3437087, згідно з яким відповідач продав автомобіль «Ford Mondeo». В договорі ціна автомобіля «Ford Mondeo», VIN- [NUMBER] , зазначено як 49 000 грн. Згідно договору купівлі-продажу від 08.05.2020 №7296/20/015688Б, договору комісії від 08.05.2020 №7296/20/015688Б, акту технічного стану транспортного засобу або його складових частин, акту огляду реалізованого транспортного засобу відповідач придбав спірний автомобіль за 49 000 грн. 00 коп., що спростовує твердження позивача, що автомобіль було придбано за 4 700 дол. США, що станом на 08.05.2020 становило 125 189, 2 грн. Визначаючи вартість спірного автомобіля «Ford Mondeo», суд надав перевагу договору купівлі-продажу як належного доказу, перед оголошеннями із сайту auto.ria.com, адже в договорі купівлі-продажу зазначено саме той автомобіль, вартість якого підлягає визначенню, його вартість, а не подібний, характеристики якого достеменно із змісту оголошень встановити неможливо. Тому суд визначає вартість автомобіля «Ford Mondeo» 49 000 грн. 00 коп. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про поділ спільного майна подружжя підлягають до часткового задоволення та здійснює поділ автомобіля «Ford Mondeo» шляхом стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] 24 500 грн. грошової компенсації замість її частки в розмірі у праві спільної сумісної власності на автомобіль «Ford Mondeo». Відповідно до змісту ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позивачем, при подачі позовної заяви було сплачено судовий збір за вимогу майнового характеру, позовні вимоги задоволено частково (33,5 %), з відповідача слід стягнути на користь позивача, понесені витрати у справі по сплаті судового збору в розмірі 359 грн. 65 коп. Також представник позивача, в строки визначені ч. 8 ст. 141 ЦПК України, подала клопотання, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 14 000 грн. та додала до позовної заяви договір про надання правничої допомоги, оригінал квитанції про сплату послуг адвокату, акт приймання-передачі наданих адвокатських послуг. Згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, в тому числі, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При визначенні суми відшкодування понесених особою витрат на професійну правничу допомогу, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи із конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Вказані критерії застосовує Європейський Суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04), зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). Таким чином, враховуючи часткове задоволення позову (33,5%), очевидно виконаний адвокатом об`єм послуг у вигляді складення позовної заяви, заяв з процесуальних питань, збір доказів, приймаючи до уваги обставини справи, її складність та значення для позивача, з урахуванням умов договору про обов`язок понести витрати на оплату наданої правничої допомоги, суд приходить до висновку про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] витрат на правничу допомогу в розмірі 4 690 грн. (пропорційно до задоволених вимог), і вважає це достатнім та співмірним обсягу наданих юридичних послуг зі складністю справи, часом витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт. На підставі викладеного та

Outcome: partial