Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом про зменшення розміру стягуваних аліментів. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] не повідомляє [PERSON] інформацію щодо цільового використання аліментів на дитину, не радиться щодо належного утримання спільної дитини, при цьому розмір аліментів є значно вищим середнього розміру аліментів по регіону. Позивач вважає, що [PERSON] може використовувати аліменти на дитину не за цільовим призначенням. Крім того, вказує що він боронить нашу державу у війні з агресором з 04.11.2022 року, але велику частину нарахованого доходу він вимушений віддавати у рахунок аліментів, не маючи можливості покривати свої власні потреби, що спричиняє йому важке матеріальне становище. Наведене стало підставою для звернення до суду. Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та проси їх задовольнити, згідно доводів викладених в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала відзив, згідно якого проти задоволення позовних вимог позивача заперечує в повному обсязі. Так, вказує на те, що позивач не довів належними та допустимими доказами, те що аліменти на утримання дитини, витрачаються не за цільовим призначенням. Стверджує, що позивач, жодного разу не звертався до неї з проханням щодо надання інформації по витратам аліментів. Крім того, зазначає, що та обставина, що вона із донькою відсутня за зареєстрованим місцем проживання, не є підставою для зменшення розміру аліментів. Вказує, що з квітня 2022 року по теперішній час, вона із донькою знаходяться у Федеративній Республіці Німеччина. Виїзд за кордон із неповнолітньою донькою, був вимушеним заходом задля збереження життя і здоров`я дитини, її захисту від війни в Україні. Зараз донці 17 років, вона закінчила 11 клас та планує вступати до вищого навчального закладу в Україні. 19.06.2022 року у неї відбудеться Національний мультипредметний тест ЗНО. Донька постійно вдосконалює свої знання та відповідально відноситься до свого майбутнього. Для вдосконалення знань та підготовки до національного мультипредметного тесту, донька займалась онлайн з репетиторами, за що були перераховані кошти. Таким чином, на розвиток розумових здібностей дитини та вдосконалення її знать, окрім інших витрат, які відповідач оплачувала за власні кошти, саме з коштів які були перераховані позивачем, на послуги репетитора витрачено в сумі 8310,00 грн. Також, купувались різноманітні допоміжні методичні матеріали, книги, канцелярські приладдя та інші необхідні речі для навчання. Крім того, оскільки до Федеративної Республіки Німеччини, вони прибули з обмеженою кількістю речей, задля комфортного та належного рівня життя доньки, також відбувалось міжсезонне придбання одягу, взуття, засобів гігієни, планшету, періодичні огляди в лікарів та всіх інших необхідних речей для підлітка. Через підвищений рівень стресу пов`язаним із дистанційним навчанням та постійним вдосконаленням своїх навичок перед вступом до ВНЗ, дитина потребує належного та збалансованого харчування, адже навчання забирає багато сил та енергії, на що відповідач також витрачає кошти. Крім того, передбачаються кишенькові витрати для дитини, які не мають фіксованого розміру, оскільки за різних обставин, вони складають різну суму. Вказує на те, що витрати на утримання дочки в Німеччині в кілька разів перевищують розмір аліментів. Ствердження позивача, що аліменти на утримання неповнолітньої дочки, використовуються не за цільовим призначенням, підлягає спростуванню. У свою чергу, позивач скерував до суду відповідь на відзив, згідно якого позивач в період часу з 2016 року по 2020 рік спілкувався та підтримував стосунки з дитиною до того часу коли [PERSON] та його дочка [PERSON] перестали виходити на зв`язок та заблокували його у всіх соціальних мережах. На підтвердження вказаного надав до суду фотографії, які зроблені у різний час. Крім того, він весь цей час допомагав грошовими коштами. Крім того, вказує, що у Федеративній Республіці Німеччина відповідач разом із донькою отримує матеріальну допомогу як біженець. Також, вказує на те, що аліменти стягуються на утримання дитини в даний час, а не на майбутнє, як про це вказує відповідач (що вони з донькою домовилися про те, що аліменти будуть іти на майбутнє навчання дитини) це вже є свого роду обмеження прав дитини. Також, беручи до уваги той факт, що [PERSON] є учасником бойових дій, [PERSON] як його дочка, має в Україні пільги на вступ до вищого навчального закладу, на навчання у ньому, тощо. Додатково, зазначає про те, що планшет, за який вказує відповідач, насправді був подарований дочці, [PERSON] , її хрещеною мамою та рідною тіткою відповідача на день народження дитини, а не куплений за грошові кошти відповідача. Крім того, при розлученні з [PERSON] , позивач залишив їй квартиру, майно та 6000,00 доларів США для утримання дитини. Дана домовленість між позивачем та відповідачем була досягнута за умови, що [PERSON] не буде звертатись до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дочку. За судовий наказ від 20.08.2020 року по справі № 184/1337/20 [PERSON] дізнався лише через пів року, у той момент, коли почали стягувати аліменти з основного місця роботи і відразу 50% прожиткового мінімуму. Після цього, [PERSON] передзвонив дочці та поцікавився, чому [PERSON] та дочка не сказали позивачу про подання аліментів до суду, на що йому дочка відповіла, що не знала про те, що мати подала на аліменти. Також зазначає, що [PERSON] звернулась до Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області із заявою про видачу судового наказу на аліменти 03.08.2020 року, а донька приїжджала в гості до батька 15.08.2020 року і знаходилася кілька днів, протягом яких Позивач з дочкою проводили час разом. Таким чином, твердження Відповідача про те, що це ініціатива дочки про подання заяви до суду про видачу судового наказу про стягнення аліментів після її зустрічі з батьком, [PERSON] та проведення часу разом є лише її припущеннями та такими, що не відповідають дійсності. Таким чином, відповідачем не спростовано докази про нецільове використання аліментів, адже на які кошти на даний момент утримується дитина, якщо відповідачка вказує, що її особисті кошти, аліменти та допомога на дитину накопичуються і не витрачаються. Суд, вислухав пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як встановлено в судовому засіданні, рішенням Орджонікідзевського міського суду у справі № 184/1835/16-ц від 26 жовтня 2016 року шлюб, зареєстрований 27.08.2005 року відділом РАЦС Нікопольського міського управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом № 573, між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , розірвано. Під час перебування в шлюбі у [PERSON] та [PERSON] народилась дитина: дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . 20.08.2020 року Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської області було винесене судовий наказ по справі № 184/1337/20, який набрав законної сили 20.08.2020 року, за заявою [PERSON] про видачу судового наказу про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] . Так, відповідно до даного судового наказу стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] народженні в розмірі частини заробітку (доходу) [PERSON] , але не менше 50% прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення заяви до суду, тобто, з 03.08.2020 року і д досягнення [PERSON] повноліття - до [INFO] . 12.11.2020 року Державним виконавцем Нікопольського відділу державної виконавчої служб у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управлінь Міністерства юстиції (м. Одеса) відкрито виконавче провадження № 63605782, за яким з [PERSON] стягуються аліменти. Відповідно до відомостей з автоматизованої систем виконавчих проваджень, наразі вищезазначене ВП знаходиться на стадії примусового виконання. Отже, станом на 06.04.2023 року з [PERSON] , [INFO] , стягуються аліменти на утримання дитини у розмірі з частини його заробіть (доходу). За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: ган здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище латника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, ротових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналогічне роз`яснення надане і Пленумом Верховного Суду України в п. 23 Постанови «Про застосування судами окремим норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3. Відповідно до ч.1 ст.182\~СК України при\~визначенні розміру\~аліментів суд\~враховує: стан\~здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; стан\~здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; наявність у\~платника аліментів\~інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина;\~наявність на\~праві власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав;\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно до ч.17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено наступне: «Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Верховний Суд у постанові від 16.09.2020 р. у справі №565/2071/19 прийшов до висновку про те, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна\~підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів. Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач вказує на те, що кошти з аліментів витрачаються, зокрема, на репетиторів. На підтвердження вказаного надала квитанції до платіжної інструкції 0.0.2900397905 від 14.03.2023 р. на суму 1880,00 грн. оплата за березень, дублікат квитанції № Р24АЮ17359799О8508 від 30.03.2023 р. на суму 1880,00 гри. оплата за квітень, платіжна інструкція 0.0.2974764131.1 від 30.04.2023р. на суму 1880,00 грн. оплата за травень, на ім`я отримувача [PERSON] , репетитор по підготовці НМТ з історії та математики. Платіжна інструкція 0.0.2925236584.1 від 29.03.2023 р. на суму 1335,00 грн. оплата за квітень, платіжна інструкція 0.0.2951495388.1 від 16.04.2023 р. на суму 1335,00 грн. оплата за травень, ш ім`я отримувача [PERSON] , репетитор по підготовці до НМТ з української мови. Крім того, надала копії квитанції від 27.05.2023 р. на суму 116,74 євро, від 10.06.2023 р. на суму 60,96 євро, 10.06.2023 р. на гуму 29,25 євро, від 10.06.2023 р. на суму 56,25 євро, що були витрачені на придбання продуктів харчування, засобів особистої гігієни та побутових необхідних речей; від 39.02.2023 р. на суму 359,00 євро, кошти витрачені на придбання планшету, який дитина використовує для занять з репетиторами; від 09.05.2023 р. на суму 136,94 євро останні витрати на відвідування стоматолога, та від 30.12.2022 р. на суму 36,00 євро, спеціальної зубної щітки за рекомендацією стоматолога. Крім того, передбачаються кишенькові витрати для дитини, які не мають фіксованого розміру, оскільки за різних обставин, вони складають різну суму. Також, оскілки екзамен з НМТ, відбудеться в місті Кельн, це також потребує додаткових витрат на дорогу та проживання. Для підтвердження наведеного надала копію сертифікату про реєстрацію для проходження НМТ №0007557, запрошення для участі в НМТ №0007557 19.06.2023 р., квитанцію від 10.06.2023 р. про придбання квитка в м. Кельн на 18.06.2023 р. та зворотній на 19.06.2023 р. на суму 221,60 євро, квитанцію від 29.05.2023 р. про оплату готелю в м. Кельн на 18.09.2023 р. та 19.09.2023 р. на суму 189,66 євро. Крім того, відповідач звертає увагу на те, що копії квитанцій, щодо витрат на утримання дитини збереглись частково, оскільки ніхто не думав і не планував, що вони будуть використовуватись, як доказ у суді та долучені до матеріалів справи. У той же час, заявляючи вимоги про зменшення розміру аліментів, сторона позивача посилається на вимоги ст.192 СК, яка наголошує на тому, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 за №2037*УШ, з липня 2017 внесені зміни до вимог ч.2 ст.182 СК України, якими передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України «Про державний бюджет України на 2023 рік», визначено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років, з 01 січня 2023 року 2833грн. При цьому, треба взяти до уваги, що відповідно до норм Закону поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна оцінка споживчого кошика, що містить мінімальні набори продуктів харчування, непродовольчих товарів та послуг, необхідних для збереження здоров`я людини і забезпечення її життєдіяльності. Законодавством не передбачено як такого максимального розміру аліментів, однак зазначено, що розмір відрахувань не може перевищувати 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, що складає на дитину від 6 до 18 років 28 330 грн. Згідно з нововведеннями в законодавстві утримання аліментів провадиться з усіх видів грошового забезпечення, крім виплат, що не мають постійного характеру, та інших випадків, передбачених законом. Також це стосується, зокрема, додаткової винагороди, яка виплачується на період воєнного стану. Отже заробітна плата і додаткові виплати військовослужбовця дозволяють призначити аліменти в більшому розмірі. Згідно з ч. 1-2 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. У пункті 8 Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб (Постанова Кабміну України від 26.02.1993 №146) зазначено, що з військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, Держспецзв`язку, Держприкордонслужби, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів внутрішніх справ, утримання аліментів провадиться з усіх видів грошового забезпечення, інших виплат, установлених законодавством, зокрема додаткової винагороди, яка виплачується на період воєнного стану, крім грошового забезпечення, що не має постійного характеру, та інших випадків, передбачених законом (Пункт 8 в редакції Постанови КМУ № 122 від 16.02.2022; із змінами, внесеними згідно з Постановою КМУ №1263 від 11.11.2022). Відповідно до п. 2 розділу І Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого 07 червня 2018 року № 260 (надалі Порядок) грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення. До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років. До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія. До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту), а також додаткова винагорода на період дії воєнного стану; допомоги. Відповідно до п.2 розділу XXXIV Порядку на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» виплачується у відповідних розмірах, розмір якої залежить зокрема від безпосередньої участі у бойових діях, покладених завданнях та від іншого. Отже додаткова винагорода, яка виплачується на період воєнного стану та яка входить до доходів, що враховуються при визначенні розміру аліментів, не має систематичний щомісячний характер та встановляється на період воєнного стану, розмір якої залежить від завдань покладених на військовослужбовця, а тому посилання сторони позивача на ту обставину, що велику частину нарахованого доходу він вимушений віддавати у рахунок аліментів, та у разі їх зменшення до 1/6 та в подальшому скасування додаткових видів грошового забезпечення, погіршить матеріальне становище дитини та унеможливить забезпечення належного рівня життя. З доданих до справи доказів вбачається, що погіршення матеріального становища у позивача немає, а навпаки, покращилось. Він перебуває в лавах ЗСУ, відповідно проблем із здоров`ям немає та він придатний до військової служби, отримує постійне грошове забезпечення. Неповнолітніх дітей чи інших осіб, яких би позивач зобов`язаний був утримувати, немає. Крім того, відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, посилання позивача на нецільове використання аліментів не знайшло підтвердження під час розгляду справи. На підставі викладеного, суд приходить до переконання про відмову у задоволенні позовних вимог позивача. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed