Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-10 00:00:00

Позивач АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Московського районного суду м.Харкова з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому прохав стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 27.09.2011 року станом на 21.03.2021 р. у розмірі 39752 грн. 40 коп., яка складається з наступного: 28867 грн. 06 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 10885 грн. 34 коп. - заборгованість за відсотками за користування кредитом та судові витрати у розмірі 2270 грн., посилаючись на те, що між сторонами був укладений кредитний договір, зобов`язання за яким відповідач не виконує, тому за ним утворилася заборгованість, яку позивач прохає стягнути у судовому порядку. Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 20 квітня 2021 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, за наявними матеріалами. На виконання розпорядження голови Верховного Суду від 08.03.2022 № 2/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» справу передано за підсудністю до Октябрського районного суду м.Полтави. Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 24 лютого 2023 року справу прийнято до провадження та продовжено розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, разом з позовною заявою надано заяву про розгляд справи без участі представника банку, у якій зазначено, що позовні вимоги підтримує повністю, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с.122). Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час та місце слухання справи, шляхом направлення судових повісток про виклик до суду рекомендованим листом з повідомленням про вручення (а.с.137,140-142) . Згідно ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, якщо відповідач не з`явився без поважних причин або без повідомлення причини, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З цих підстав суд, відповідно до ст.ст. ч.4 ст. 223, 280 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку та ухвалив рішення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 27.09.2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено договір № б/н, згідно якого [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, розмір ліміту якого у подальшому було збільшено до 35000 (а.с.16-17) . Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, з якими він згодний (а.с.17-20). Банк виконав свої зобов`язання перед [PERSON] , надавши останньому можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором в межах встановленого кредитного ліміту. У позовній заяві позивач зазначає, що у зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором № б/н від 27.09.2021 року відповідач [PERSON] станом на 21.03.2021 р. має заборгованість перед ПАТ КБ «ПриватБанк» у сумі 39752 грн. 40 коп., яка складається з наступного: 28867 грн. 06 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 10885 грн. 34 коп. - заборгованість за відсотками за користування кредитом. Вказана заборгованість підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.4-14). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Із встановленим Банком розміром відсотків відповідач погодився. Договором передбачена можливість зміни тарифів та інших невід`ємних частин Договору. Позивач зазначив, що відповідач ознайомлений із Умовами та правилами надання батьківських послуг, що діяли станом на момент підписання анкети-заяви, що підтверджується підписом відповідача у заяві-анкети, де є відповідні заповнення Відповідача щодо ознайомлення та надання документів у письмовому вигляді, а також наказом банку про їх затвердження. Також відповідач ознайомився із Умовами та правилами надання банківських послуг, що включають запровадження зміни. Відповідач [PERSON] в терміни, встановлені договором, свої зобов`язання не виконував. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором № б/н від 27.09.2011 року, відповідач [PERSON] станом на 27.09.2021 року має заборгованість перед ПАТ КБ «ПриватБанк» у сумі 39752 грн.40 коп., яка складається з наступного: 28867 грн. 06 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 10885 грн. 34 коп. - заборгованість за відсотками за користування кредитом. Такий розмір заборгованості є обґрунтованим, здійснений відповідно до умов договору та підтверджений наданими до суду розрахунками. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позову, так як [PERSON] порушив зобов`язання, що призвело до настання правових наслідків, встановлених договором та законом. Судові витрати по справі сплачені позивачем при подачі позовної заяви до суду складають 2270 грн. (а.с.85). Питання про розподіл судових витрат по справі суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України, а тому стягує з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» судові витрати по справі у вигляді судового збору у сумі 2 270 грн. (а.с.85).

Outcome: approved