Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Тернопільська районна державна нотаріальна контора, Великоберезовицька селищна рада Тернопільського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позовних вимог позивачем викладено обставини, що вона є спадкоємцем за законом після померлої [INFO] баби [PERSON] та прийняла спадщину, однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки було виявлено, що відсутній державний акт про право власності на земельну ділянку (пай) та відсутні родинні зв`язки з померлою. У зв`язку із не досягненням згоди щодо досудового врегулювання спору, з підстав викладених у позові, позивач просить позов задовольнити та визнати за нею право власності на земельну частку (пай), розміром 1,97 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) колективного сільськогосподарського підприємства «Вперед» в с. Йосипівка Тернопільського району Тернопільської області, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . У судовому засіданні позивач зміст позовних вимог підтримала з підстав та обґрунтувань, викладених у позові, та просила його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає в повному обсязі. Відповідно до статті 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що є усі законні підстави ухвалити рішення про задоволення позову. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Тернопільської районної державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явилася, однак подала заяву про розгляд справи без участі їх представника. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області у судове засідання не з`явився, однак подав клопотання про розгляд справи без участі їх представника, проти задоволення позовних вимог не заперечують. При розгляді справи судом, учасниками справи подано заяви, клопотання та судом було вчинено інші процесуальні дії. Ухвалою суду відкрито провадження у справі. Заслухавши пояснення позивача, перевіривши, дослідивши об`єктивно та оцінивши зібранні у справі докази, суд дійшов до наступного висновку, виходячи з фактичних обставин справи, мотивів та застосованих норм права. Судом встановлено фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин. Суд, встановив, що [INFO] померла баба позивача [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , видане 08.09.1996 Йосипівською сільською Радою Тернопільського райбюро ЗАГС, актовий запис № 20. Покійній [PERSON] належав житловий будинок в с. Йосипівка Тернопільського району та земельна частка (пай), розміром 1,97 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) колективного сільськогосподарського підприємства «Вперед» в с. Йосипівка Тернопільського району, про що свідчить сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ТР № 0197208 від 10.06.1996, який зареєстровано 12.06.1996 у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 202. У справах Тернопільської районної державної нотаріальної контори була заведена спадкова справа за № 231/2022 року, після смерті [PERSON] , за заявою внучки померлої [PERSON] про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом за № 442 від 23 травня 2022 року. Інші спадкоємці не зверталися. [INFO] померла мати позивача [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , видане 05.05.2015 Великоберезовицькою селищною радою Тернопільського району Тернопільської області, актовий запис № 24. Згідно довідки виданої Великоберезовицькою селищною радою Тернопільського району Тернопільської області 06.05.2022 р. за № 226, разом з померлою [INFO] [PERSON] на час смерті зареєстрованих осіб не було. Згідно довідки виданої Великоберезовицькою селищною радою Тернопільського району Тернопільської області 06.05.2022 р. за № 225 в управління спадковим майном після смерті [PERSON] вступили: [PERSON] та [PERSON] , які проводили догляд за спадковим майном. Позивачем було подано заяву до державної нотаріальної контори про прийняття спадщини та оформлення право власності, за спадкуванням на земельну ділянку (пай), що належав [PERSON] , згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ТР № 0197208 від 10.06.1996. Постановою від 23 травня 2022 року за № 958/02-31 державним нотаріусом Тернопільської державної нотаріальної контори Осадчук В.Ю. було відмовлено позивачу у вчиненні нотаріальної дії, оскільки було виявлено, що відсутній державний акт про право власності на земельну ділянку (пай) та відсутні родинні зв`язки з померлою. Згідно ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 2 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Позивач як на підставі заявлених вимог посилається на те, що вона є спадкоємцем за законом після померлої [INFO] баби [PERSON] та прийняла спадщину, однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки було виявлено, що відсутній державний акт про право власності на земельну ділянку (пай) та відсутні родинні зв`язки з померлою, а тому, просить визнати за нею право власності на земельну частку (пай), розміром 1,97 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) колективного сільськогосподарського підприємства «Вперед» в с. Йосипівка Тернопільського району Тернопільської області, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Суд погоджується з такими аргументами позивача, виходячи з наступних норм права, які підлягають застосуванню та мотиви їх застосування. Відповідно до ст. ст. 1216, 1220, ч. 5 ст. 1268 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до статей 1217 та 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з положеннями ст. 1218, частин 1, 2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Як встановлено ч. 1, 2, 5 статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Як вбачається із ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. В пунктах 10, 11 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" зазначено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Частиною першою ст. 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, прийняття спадщини (п. "г" ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України). Відповідно до ч. 4 ст. 120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Згідно ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 2 статті 373 ЦК України визначено, що право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приймаючи до уваги те, що зазначені позивачем обставини унеможливлюють іншим способом захистити свої права та інтереси, оскільки померла [PERSON] не отримала за життя правовстановлюючих документів на належне їй майно та не здійснила державної реєстрації свого права власності, зважаючи на відмову нотаріальної контори у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, визнання позову відповідачем, та доведення родинних відносин позивача з померлою [PERSON] , суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, шляхом визнання за позивачем права власності на земельну частку (пай), розміром 1,97 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) колективного сільськогосподарського підприємства «Вперед» в с. Йосипівка Тернопільського району Тернопільської області, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . На підставі наведеного,

Outcome: approved