Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, просить стягнути з [PERSON] на користь Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України 140353 грн. 31 коп. безпідставно набутих коштів. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач відповідно до витягу з послужного списку від 17.03.2023 №12/60 проходив військову службу за контрактом в Держприкордонслужбі. Останн місце проходження служби - Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України. Наказом начальника Східного регіонального управління Держприкордонслужби від 04.06.2022 №171-ОС припинено (розірвано) контракт та звільнено з військової служби за підпунктом «г» (через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу, а саме у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), що підтверджується відповідним медичним висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я)) пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі Закон №2232-XII) у запас підполковника [PERSON] . Наказом начальника Східного регіонального управління Держприкордонслужби 09.06.2022 №180-ОС, підполковника [PERSON] виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення за підпунктом «г» (через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу, а саме у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), що підтверджується відповідним медичним висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я)) пункту 3 частини 5 статті 26 Закону № 2232-XII, та встановлено виплатити одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби. Відповідно до разрахункового листа [PERSON] нарахована одноразова грошова допомога при звільненні в розмірі 142490,67 грн., з урахуванням утриманого військового збору 1,5% - 2137,36 грн. виплачено в розмірі 140353,31 грн. Відповідно до аудиторського звіту за результатами внутрішнього аудиту діяльності Адміністрації Державної прикордонної служби України, органів Держприкордонслужби щодо забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей додатковою винагородою на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 встановлено, що одноразова грошова допомога при звільненні [PERSON] нарахована помилково та безпідставно. Відповідно до абзацу 2 частини 2 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Закон № 2011-XII), військовослужбовцям при звільненні з військової служби за власним бажанням, через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, які мають вислугу 10 років і більше виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. Постановою Кабінету Міністрів України від 12.06.2013 № 413 затверджено переліксімейних обставин та інших поважних причин, що можуть бути підставою для звільнення громадян з військової служби та із служби осіб рядового і начальницького складу. Частиною 5 статті 26 Закону №2232-XII) встановлено, що контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби на підставах: 1) у мирний час: ґ) через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України; 2) під час дії особливого періоду (крім періодів з моменту оголошення мобілізації - протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України, та з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації): ґ) через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу): та визначено виключний перелік таких підстав. 3) з моменту оголошення мобілізації - протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України, та з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації: г) через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщовійськовослужбовці не висловили бажання продовжувати військовуслужбу): та визначено виключний перелік таких підстав. З аналізу зазначеного робимо висновок, що законодавець в частині 5 статті 26 Закону №2232-XII визначив, що контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначений постановою Кабінету Міністрів України від 12.06.2013 № 413 лише у мирний час. Отже, у разі звільнення у зв`язку з сімейними обставинами в період з моменту оголошення мобілізації протягом строку її проведення, та з моменту введення воєнного стану до оголошення демобілізації, (підпункт «г») пункту 3 частини 5 статті 26 Закону № 2232-ХІІ, [PERSON] не набув права на застосування до нього вимог статті 15 Закону № 2011-ХІІ та отримання одноразової грошової допомоги при звільнені. Позивачем направлено відповідачу листа про повернення безпідставно набутих коштів, однак відповіді на нього не отримав, тому просить на підставі ст.1212 ЦК України стягнути безпідставно виплачені відповідачу грошові кошти на користь позивача в судовому порядку. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 08.05.2023 вказану позовну заяву передано за підсудністю на розгляд Личаківського районного суду м.Львова. 25.05.2023 матеріали справи надійшли до Личаківського районного суду м.Львова та згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями передані на розгляд судді Головатому Р.Я. Ухвалою від 30.05.2023 постановлено прийняти до розгляду та відкрити провадження у справі; розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; призначити судове засідання для розгляду справи по суті 29.06.2023. 23.06.2023 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній просить розгляд справи проводи без участі відповідача і його представника та провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України у зв`язку з тим, що вказаний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства та належить до юрисдикції адміністративних судів. В той же час, у разі розгляду справи по суті просить в задоволенні позовних вимог відмовити, оскільки право на отриману виплату [PERSON] набув відповідно до абз.2 п.2 ст.15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XII, згідно з яким військовослужбовцям при звільненні з військової служби за власним бажанням, через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, які мають вислугу 10 років і більше виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. Аналогічну виплату одноразової грошової допомоги при звільненні військовослужбовців встановлено ч. 2 ст. 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Відповідно до Переліку сімейних обставин та інших поважних причин, що можуть бути підставою для звільнення громадян з військової служби та із служби осіб рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 червня 2013 р. №413 військовослужбовці, крім військовослужбовців строкової військової служби, та особи рядового і начальницького складу на їх прохання можуть бути звільнені з військової служби та із служби осіб рядового і начальницького складу через такі сімейні обставини та інші поважні причини як необхідність постійного стороннього догляду за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), що підтверджується відповідним медичним висновком медико-соціальної експертної комісії для осіб віком понад 18 років чи лікарсько-консультативної комісії для осіб до 18 років. При цьому, вичерпний перелік підстав для невиплати вищезазначеної одноразової грошової допомоги визначено у абзаці третьому пункту 2 статі 15 Закону №2011-XII та частині третій статті 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», згідно з яким, права на виплату одноразової грошової допомоги позбавляються військовослужбовці при звільненні з військової служби за службовою невідповідністю, у зв?язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем чи у зв?язку з обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, у зв?язку з набранням законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за адміністративне правопорушення, пов?язане з корупцією. Одноразова грошова допомога також не виплачується військовослужбовцям, звільненим з військової служби на підставах, визначених пунктами 2-4 частини другої статті 36 (крім випадків звільнення у зв?язку з виявленням однієї з підстав, зазначених у пунктах 1 і 9 частини другої статті 31) Закону України «Про розвідку». Відповідно до наказу від 09.06.2023 №180-OC оголошена календарна вислуга років військової служби підполковника [PERSON] становить понад 20 календарних років. [PERSON] має календарну вислугу років військової служби понад 20 років та звільнений з військової служби через сімейні обставини або інші поважні причини, а отже набув право на виплату одноразової грошової допомоги в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби з урахуванням 20 років календарної вислуги військової служби відповідно до абзацу 2 п. 2 ст. 15 Закону №2011-XII та ч. 2 ст. 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», оскільки вичерпний перелік підстав для невиплати вищезазначеної одноразової грошової допомоги визначено у абзаці третьому пункту 2 статті 15 Закону №2011-XII та частині третій статті 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Із огляду на зазначене вважає, що відсутні підстави пред?явлення позову з покликанням на ст.1212 ЦК України щодо набуття майна без достатньої правової підстави. Поряд із тим, що [PERSON] вважає, що він набув спірні кошти при наявності законодавчо визначених правових підстав, просить врахувати, що згідно з п.1 ч. 1 ст. 1215 Цивільного кодексу України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоти, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров?я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Відповідач отримав одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби згідно з наказом Східного регіонального управління ДІСУ від 09.06.2022 №180-ОС про виплату у зв?язку із звільненням одноразової грошової допомоги у сумі 165 824 грн. Тобто виплату такої позивачем проведено добровільно. Обставини, які б вказували на наявність рахункової помилки з боку позивача чи недобросовісності з боку набувача Східне регіональне управління не наводить. 28.06.2023 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, у якій останній зазначає, що предметом позову є вимога Східного регіонального управління стягнути на свою користь з відповідача грошові кошти, які йому помилково виплачені. Спосіб захисту, обраний Східним регіональним управлінням, є більш характерним саме для цивільного права та судочинства. У справі, що розглядається, правовідносини між сторонами не стосуються безпосередньо прийняття, проходження чи звільнення з публічної служби, не спрямовані на захист прав свобод та інтересів особи від порушень з боку суб`єкта владних повноважень та не стосуються оскарження дій останнього. Також не розглядається питаннями відповідальності відповідача за рішення, дії чи бездіяльність під час проходження служби, що призвели до завдання шкоди/збитків. Суть спору полягає виключено в тому, що одноразова грошова допомога при звільненні відповідачу нарахована помилково та підлягає поверненню, оскільки відповідач не мав права на отримання такої виплати при звільненні. Отже, за своїм суб`єктним складом, предметом спору, спір є приватноправовим та підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства. Також зазначив, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.01.2019 у справі №753/15556/15-ц вказала, що у статті 1215 ЦК України передбачені загальні випадки, за яких набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Її тлумачення свідчить, що законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності набувача такої виплати. Верховний Суд у складі Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що не підлягають поверненню безпідставно набуті кошти за умови наявності одночасно таких умов, як здійснення виплати добровільно, відсутність рахункової помилки та добросовісність набувача коштів. У разі якщо відсутня одна із наведених умов, передбачених п.1 ч.1 ст. 1215 ЦК України, то грошові кошти, виплачені набувачу, підлягають поверненню платнику. Підсумовуючи, аудиторською перевіркою Адміністрації Державної прикордонної служби України та службовим розслідуванням Східного регіонального управління встановлено наявність рахункової помилки при нарахуванні та виплаті [PERSON] одноразової грошової допомоги при звільненні, у зв`язку з чим норми ст. 1215 ЦК України у даному випадку не застосовуються. З урахуванням наведеного просив позовні вимоги задовольнити, а розгляд справи проводити без участі представника Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно всі обставини справи та оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд встановив наступне. Як вбачається з матеріалів справи Наказом начальника Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України 09.06.2022 №180-ОС, підполковника [PERSON] звільнено з військової служби в запас за підпунктом «г» (через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу, а саме у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), що підтверджується відповідним медичним висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я)) пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з 10.06.2022, та встановлено виплатити йому одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби в розмірі 25% місячного грошового забезпечення за 20 повних календарних років служби в сумі 165824 грн. Відповідно до разрахункового листа [PERSON] нарахована одноразова грошова допомога при звільненні в розмірі 142490,67 грн. (165824 грн. 23333,33 грн.), утримано військовий збір в сумі 2137,36 грн., та всього виплачено 140353,31 грн. Відповідно до ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. В той же час згідно з п.1 ч.1 ст.1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, тому тягар доказування рахункової помилки та недобросовісності набувача покладено на платника відповідних грошових коштів. Саме такі висновки щодо застосування відповідних норм права викладені у постановах Верховного Суду від 31.10.2018 у справі №307/2100/16-ц та від 13.04.2020 у справі №487/2596/17, які відповідно до вимог ч.4 ст.263 ЦПК України повинні враховуватися судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. Відповідно до ст.12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, всупереч вказаним вимогам позивачем не доведено належними доказами, що виплата відповідачу вищевказаної одноразової грошової допомоги при звільненні відбулася безпідставно у зв`язку з рахунковою помилкою і недобросовісністю з боку набувача. При цьому, суд вважає безпідставними посилання позивача на аудиторський звіт за результатами внутрішнього аудиту діяльності Адміністрації Державної прикордонної служби України, органів Держприкордонслужби щодо забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей додатковою винагородою на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, яким встановлено, що одноразова грошова допомога при звільненні [PERSON] нарахована помилково та безпідставно, оскільки наведене не свідчить про наявність рахункової помилки, тобто помилки під час проведення розрахунків, при нарахуванні та виплаті [PERSON] такої допомоги. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що підстави для стягнення з [PERSON] на користь позивача суми виплаченої одноразової грошової допомоги при звільненні відсутні. У справі «Серявін та інші проти України», №4909/04, §58, рішення від 10.02.2010 Європейський суд з прав людини зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Враховуючи наведене, оскільки вищевказані встановлені судом обставини справи є самостійною та достатньою підставою для відмови у задоволенні позовних вимог, суд не вбачає доцільності досліджувати питання набуття відповідачем права на застосування до\~нього вимог\~статті 15\~Закону №2011-ХІІ\~та отриманняодноразової грошової допомоги при звільнені у зв`язку з сімейними обставинами в період з моменту оголошення мобілізації протягом строку її проведення, та з моменту введення воєнного стану до оголошення демобілізації, (підпункт «г») пункту 3 частини 5 статті 26 Закону № 2232-ХІІ, на які позивач покликається в обґрунтування безпідставності отримання відповідачем такої допомоги та які пов`язані із звільненням із військової служби, а тому не підлягає задоволенню і клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України.

Outcome: dismissed