Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-16 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідача. 28.04.2023 року [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Козар М.В., звернулась до суду з позовом до [PERSON] з вимогою про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що внаслідок постійного домашнього насилля зі сторони відповідача щодо позивачки та її дітей від попереднього шлюбу між сторонами з березня 2023 року припинені шлюбні відносини, подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, строк для примирення не потрібен. Виходячи з викладеного, позивачка [PERSON] просила суд розірвати шлюб, укладений 23.07.2022 року між нею та відповідачем, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану у м. Ужгород Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в Закарпатській області, про що зроблено відповідний актовий запис №929; стягнути з відповідача [PERSON] сплачений нею судовий збір; змінити її прізвище на дошлюбне « [PERSON] ». Відповідач відзиву на позовну заяву не надав, однак через канцелярію суду подав заяву про виганяння позову. Заяви (клопотання) учасників справи. У судове засідання сторони, їх представники не з`явилися. Через канцелярію суду позивачкою подано заяву, в якій остання позовні вимоги підтримує; справу просить розглянути у її відсутності. Відповідачем подано заяву про визнання позовних вимог. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Інші процесуальні дії у справі. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.04.2023 справу передано на розгляд на судді Голяні О.В. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.05.2023 року відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.06.2023 року зупинено провадження у справі, надано сторонам строк для примирення. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.07.2023 року поновлено провадження у цивільній справі. Фактичні обставини, встановлені судом. 23.07.2022 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану у м. Ужгород Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в Закарпатській області, про що зроблено відповідний актовий запис №929, що стверджується долученим до справи оригіналом свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 23.07.2022 року. Від даного шлюбу у сторін дітей немає. Оцінка Суду. Згідно із частиною першою статті 110 Сімейного кодексу України (далі СК) позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. А частиною другою статті 112 СК передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В свою чергу відповідно до статті 51 Конституції України, частини першої статті 24 СК шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Як вбачається з матеріалів справи, спільне подружнє життя у них не склалося, вони припинили шлюбні стосунки і поновлювати їх не мають наміру, примирення і збереження сім`ї є неможливим. За таких обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та інші обставини життя подружжя, суд знаходить підстави для розірвання шлюбу, оскільки його збереження суперечило б інтересам сторін. Враховуючи, що позивачка просить відновити їй дошлюбне прізвище, відповідно до статті 113 СК України після розірвання шлюбу їй необхідно відновити її дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Розподіл судових витрат між сторонами. За правилами ч.1 ст. 3 ЗУ «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством. В частині 2 ст. 3 ЗУ «Про судовий збір» передбачені випадки, коли судовий збір не справляється, серед них відсутній випадок щодо подання позовної заяви про розірвання шлюбу. Відповідач [PERSON] до заяви про визнання позову додав копію посвідчення серії [NUMBER] від 23.06.2015 року, з якого слідує, що [PERSON] має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій. Відповідно до пункту 13 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. Однак, твердження відповідача [PERSON] про наявність у нього пільги для сплати судового збору як учасника бойових дій не підпадає під п.13 ч.1 ст. 5 Закону, оскільки позов про розірвання шлюбу не є справою, пов`язаною з порушенням його прав як учасника бойових дій. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі викладеного, враховуючи визнання позову відповідачем, суд вважає, що 50 відсотків судового збору, що підлягав сплаті при подання позовної заяви, слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved