Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, в його обґрунтування, посилаючись на те, що 24.06.2019 р. між АТ «ДТЕК «Дніпровські електромережі» та [PERSON] був укладений договір про користування електричною енергією для побутових споживачів №5608069. [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] , зареєстрована та фактично проживає за адресою: [ADDRESS] , користується електричною енергією на власні потреби та є споживачем електричної енергії. 04.10.2022 р. під час технічної перевірки стану електричних приладів обліку і електроустановок у відповідача за адресою [ADDRESS] , згідно п. 2.3.3, 8.4.2 ПРРЕЕ було виявлено розкрадання електричної енергії та складено акт про порушення №Дн003075, яким зафіксовано самовільне підключення електроустановок, струймоприймачів та електропроводки до електричної мережі АТ «ДТПК Дніпровські електромережі з порушенням схеми обліку. Самовільне підключення виконано кабелем ШВВП СИ 2*1,5 мм.кв.від ВЛ-0,4 кВ шляхом приєднання до остатків СІПу 2*16 мм Алюм відкритим способом, яке можливо було виявити при контрольному огляді. Накид приєднується до внутрішньобудинкових мереж через включену вилку у розетку будинку. Спожита електрична енергія лічильником не враховується, ввідний СІП від опори до лічильника відсутній, порушення продемонстровано споживачу. Акт був складений у присутності відповідача та ним підписаний. 20.10.2022 р. відбулося засідання комісії з розгляду акту про порушення, зазначеного вище, та прийнято рішення про нарахування вартості недоврахованої електричної енергії в сумі 32 422,90 грн., складено протокол №81/22, 20.10.2022 р. відповідач отримала претензію за актом, до цього часу сума збитків відповідачем не відшкодована. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в окремо поданій суду заяві просив суд повістю задовольнити поданий позов. Відповідач в окремо поданій суду заяві просила суд про розгляд справи у її відсутності та повідомила про визнання нею позову. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Як встановлено судом, відповідач є спадкоємцем померлої [PERSON] , яка уклала договір 24.06.2019 р. із АТ «ДТЕК «Дніпровські електромережі» про користування електричною енергією для побутових споживачів. 04.10.2022 р. під час технічної перевірки стану електричних приладів обліку і електроустановок у відповідача за адресою [ADDRESS] , згідно п. 2.3.3, 8.4.2 ПРРЕЕ було виявлено розкрадання електричної енергії та складено акт про порушення №Дн003075, яким зафіксовано самовільне підключення електроустановок, струймоприймачів та електропроводки до електричної мережі АТ «ДТПК Дніпровські електромережі з порушенням схеми обліку. Самовільне підключення виконано кабелем ШВВП СИ 2*1,5 мм.кв.від ВЛ-0,4 кВ шляхом приєднання до остатків СІПу 2*16 мм Алюм відкритим способом, яке можливо було виявити при контрольному огляді. Накид приєднується до внутрішньобудинкових мереж через включену вилку у розетку будинку. Спожита електрична енергія лічильником не враховується, ввідний СІП від опори до лічильника відсутній, порушення продемонстровано споживачу. Акт був складений у присутності відповідача та ним підписаний. 20.10.2022 р. відбулося засідання комісії з розгляду акту про порушення, зазначеного вище, та прийнято рішення про нарахування вартості недоврахованої електричної енергії в сумі 32 422,90 грн., складено протокол №81/22, прийнято рішення провести нарахування згідно з п.8.4.13 та за формулою №8 ПРРЕЕ за період з 04.04.2022 р. по 04.10.2022 р. 20.10.2022 р. відповідач отримала претензію за актом, до цього часу сума збитків відповідачем не відшкодована. Процесуальні дії у справі: -ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05.05.2023 р. відкрито провадження у цивільні справі. Спірні правовідносини\~між учасниками\~справи виникли\~із правовідносин\~по відшкодуванню\~збитків та регулюються ч. 4 ст. 319, ст. 322, ст. 714, Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затверджені Постановою НКРЕКП 14.03.2018\~ № 312 тощо. Дослідив докази, надані у порядку ст.ст. 76 80, ч. 1 ст. 81 ЦПК України в межах заявлених суду вимог, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Згідно ч. 4\~ст. 319 ЦК України\~власність зобов`язує. Відповідно до\~ст. 322 ЦК України\~власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.\~\~До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, визначені Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затверджені Постановою НКРЕКП 14.03.2018\~ № 312. Учасниками роздрібного ринку є: електропостачальники, оператор системи передачі, оператори систем розподілу, у тому числі оператори малих систем розподілу, споживачі, основні споживачі, субспоживачі, виробники електричної енергії, які підпадають під визначення розподіленої генерації, та інші учасники ринку, які надають послуги, пов`язані з постачанням електричної енергії споживачу з метою використання ним електричної енергії на власні потреби. Ці Правила є обов`язковими для виконання усіма учасниками роздрібного ринку (п. 1.1.1). Згідно з п. 1.1.2 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджені Постановою НКРЕКП 14.03.2018\~ № 312 побутовий споживач - індивідуальний побутовий споживач (фізична особа, яка використовує електричну енергію для забезпечення власних побутових потреб, що не включають професійну та/або господарську діяльність) або колективний побутовий споживач (юридична особа, створена шляхом об`єднання фізичних осіб - побутових споживачів, яка розраховується за електричну енергію за показами загального розрахункового засобу обліку в обсязі електричної енергії, спожитої для забезпечення власних побутових потреб таких фізичних осіб, що не включають професійну та/або господарську діяльність). Відповідно до п. 3.1.1 зазначених вище Правил постачання (продаж) електричної енергії споживачу здійснюється за договором про постачання електричної енергії споживачу обраним споживачем електропостачальником, який отримав відповідну ліцензію, за вільними цінами, крім постачання електричної енергії постачальником універсальної послуги або постачальником «останньої надії». Ціни (тарифи) на послуги постачальника універсальних послуг, постачальника «останньої надії» визначаються у встановленому законодавством порядку. Згідно з п. 5.2.2. ПРРЕ позивач бере на себе зобов`язання здійснювати постачання електричної енергії з дотриманням ПРРЕЕ. Обов`язки споживача\~визначені в\~п.\~5.5.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії. Споживач електричної енергії зобов`язаний: користуватися електричною енергією виключно на підставі договору (договорів) (п.п.1), сплачувати за\~електричну\~енергію\~та надані\~йому\~послуги\~відповідно до\~укладених\~договорів\~(п.п.2),\~\~\~здійснювати оплату\~рахунків,\~виставлених\~на\~підставі актів\~про\~порушення\~цих Правил\~та\~умов\~договору (п.п.\~4),\~ дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів (п.п. 5), узгоджувати з оператором системи нові підключення та переобладнання внутрішньої електропроводки, здійснювані з метою збільшення споживання електричної потужності (п.п. 10), не допускати безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача, а також відшкодовувати збитки, завдані оператору системи та/або споживачу (основному споживачу), у разі виявлення безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача (п.п. 20). За змістом статей 6, 526, 626-631 ЦК України договір є обов`язковим для належного виконання сторонами відповідно до його умов, вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства. Втім, з боку відповідача було допущено порушення п.\~5.5.5 Правил роздрібного ринку\~електричної\~енергії в частині обов`язку (п.п.20) не допускати безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача, а також відшкодовувати збитки, завдані оператору системи та/або споживачу (основному споживачу), у разі виявлення безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача, що підтверджується актом про порушення від 04.10.2022 р., у зв`язку з чим за результатами його розгляду (протокол №81/22 від 20.10.2022 р.) прийнято рішення провести нарахування згідно з п.8.4.13 та за формулою №8 ПРРЕЕ за період з 04.04.2022 р. по 04.10.2022 р. Згідно зі ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її Згідно ч.1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода) (ч.2 ст. 22 ЦК України). Частиною 3 ст. 22 ЦК України передбачено, що збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. Отже, позаобліково спожита електрична енергія це збитки енергопостачальника, завдані внаслідок вчинення правопорушень споживачем у сфері електроенергетики, які підлягають доказуванню з урахуванням приписів ст. 22 ЦК та ст.ст. 22, 614, 1212, 1213 ЦК. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 5). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6). За ст. 13 ЦПК України (ч. 1) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На переконання суду позивач виконав обов`язок доказування (ч. 1 ст. 81 ЦПК України), надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 76 80 ЦПК України. Таким чином, у позивача були підстави для звернення з даним позовом, в результаті дій відповідача порушені права позивача, які підлягають поновленню у спосіб, обраний позивачем (ст.ст. 11, 16 ЦК України). У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд (ч. 4 ст. 206 ЦПК України). Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до ч. 2 ст. 133, ч. 1 ст. 142, п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~142\~ЦПК України\~у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, 50% судового збору, сплаченого при поданні позову, підлягають поверненню позивачу з державного бюджету (2\~684:2 = 1342 грн.).

Outcome: approved