Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-03 00:00:00

У травні 2023 року адвокат Заборський О.В., що діє в інтересах позивача звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 1111 від 17 січня 2020 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною та стягнути з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Аланд (далі ТОВ ФК Аланд) понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1609,80 грн. та витрат на правову допомогу у розмірі 7000 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що у травні 2023 року позивачу через додаток Дія стало відомо, що постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Ю.О. відкрито виконавче провадження № 61327216 від 20 лютого 2020 року з примусового виконання виконавчого напису № 1111, вчиненого 17 січня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. за яким з позивача стягнуто на користь відповідача заборгованість за кредитним договором. Позивач вважає, що виконавчий напис вчинений з грубим порушенням порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, ст.ст.87, 88 Закону України Про нотаріат, постанови Кабінету Міністів України Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусами № 1172. Нотаріусом не витребувано у відповідача первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст.9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, встановлюють розмір заборгованості, час її виникнення, період за який вона нарахована, строк за який стягується заборгованість. Ухвалою суду\~від 31 травня 2023\~року відкрито провадження у справі, призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, витребувано у ТОВ ФК\~Аланд письмові\~докази.\~ Ухвалою суду від 31 травня 2023 року вжито заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за спірним виконавчим написом. Відповідачу було направлено копію ухвали про відкриття провадження у справі з матеріалами позовної заяви, які отримана представником відповідача 09 червня 2023 року, про що свідчить підпис у поштовому повідомленні, однак відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, будь-яких клопотань на адресу суду не надходило. На виконання ухвали суду від 31 травня 2023 року про витребування доказів, ТОВ ФК Аланд повідомило про неможливість подання доказів, які витребовуються судом. Третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна не надала письмових пояснень щодо позову. Третя особа Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Юрій Олександрович письмових пояснень щодо позову не надав, на виконання ухвали суду від 31 травня 2023 року направив витребувані судом документи. Відповідно до ч.5 ст.279\~ЦПК\~України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Згідно ч.8\~ст.178\~ЦПК\~України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до\~ст.247 ч.2 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 24 січня 2014 року між ПАТ Укрсиббанк та [PERSON] укладено договір № 92521499000 про надання споживчого кредиту (а.с.31 зворотній бік, 32). Відповідно до п.1 вказаного договору, сума кредиту за договором становить 29867,10 грн., надання кредиту здійснюється та позичальник з цим погоджується у термін не пізніше ніж 30 календарних днів з моменту підписання кредитного договору. Пунктом 4 договору встановлено, що позичальник зобов`язується повертати кредит, плату за кредит, інші платежі шляхом внесення ануїтетних платежів відповідно до Графіка, що викладений у Додатку № 1 до договору, але в будь-якому випадку кредит повинен бути повернений не пізніше 24 січня 2016 року. Процентна ставка за договором встановлюється в розмірі 0,01 % річних (пункт 7 договору). 17 січня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 1111 про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 92521499000 від 24 січня 2014 року, укладеного з ПАТ Укрсиббанк, право вимоги за яким перейшло до ТОВ ФК\~Аланд на підставі договору відступлення прав вимоги № 02/10/2019-ФА, укладеного 02 жовтня 2019 року. Строк платежу за кредитним договором настав, боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 19 червня 2018 року по 29 листопада 2019 року. Сума заборгованості складає 35316,52 грн., в тому числі: 312,86 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту, 6381,10 грн. прострочена заборгованість за процентами. Плата за вчинення виконавчого напису становить 300 грн. (а.с.33). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенка Юрія Олександровича від 20 лютого 2020 року відкрито виконавче провадження № 61327216 з примусового виконання виконавчого напису № 1111, виданого 17 січня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. (а.с.12). Предметом спірних правовідносин у цій справі є визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст.18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Виходячи з положень ст.87 Закону України Про нотаріат, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.п.1.1., 3.1., 3.2. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Безспірний борг - це борг, що визначається боржником та кредитором і про суму якого сторони не сперечаються, тобто у разі відсутності заперечень боржника - вимога кредитора вважається безспірною. Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог кредитора. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису. З урахуванням приписів ст.15, 16, 18 ЦК України, ст.50, 87, 88 Закону України Про нотаріат, захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису, що зазначено в правовій позиції, викладеній у Постанові Верховного Суду України у справі №6-887цс17 від 05 липня 2017 року. Для правильного застосування положень ст.87, 88 Закону України Про нотаріат суд повинен перевірити у такому спорі доводи боржника в повному обсязі та установити, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом з тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Велика Палата Верховного Суду, у Постанові від 16.05.2018 року у справі № 320/8269/15-ц, провадження № 14-83цс18, не відступила від наведених вище висновків Верховного Суду України щодо застосування статей 87, 88 Закону України Про нотаріат. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16 зробила висновок, що для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України Про нотаріат суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі та чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі». Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених для нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині а після слів заставлене майно доповнити словами (крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку); доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: 11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу, п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: Доповнити перелік після розділу Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: Стягнення заборгованості з підстав, що\~випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками\~допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості. Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Таким чином, оскаржуваний виконавчий напис був вчинений нотаріусом 17 січня 2020 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, у зв`язку із чим кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Відповідно до\~ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство\~здійснюється на\~засадах змагальності\~сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.2 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.5 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. При цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). З наданої\~копії договору № 92521499000 про надання споживчого кредиту, укладеного з ПАТ Укрсиббанк та [PERSON] вбачається, що договір було укладено без нотаріального посвідчення. Крім того, за оскаржуваним виконавчим написом позивач є боржником за кредитним договором № 92521499000 від 24 січня 2014 року, укладеного з ПАТ Укрсиббанк, правонаступником якого на підставі договору відступлення прав вимоги № 02/10/2019-ФА, укладеного 02 жовтня 2019 року є ТОВ ФК Аланд. Так, ТОВ ФК Аланд правом на подання відзиву не скористалися, не надали доказів на підтвердження прав вимоги до позивача, зокрема щодо повідомлення позивача про укладення договору про відступлення прав вимоги за кредитними договорами, не надали документів, що підтверджували безспірність заборгованості боржника та встановлювали прострочення виконання зобов`язання за кредитним договором, що укладений 24 січня 2014 року з [PERSON] . Суд також враховує, що згідно виконавчого напису стягнення заборгованості проводиться за період з 19 червня 2018 року по 29 листопада 2019 року, при цьому зі змісту договору № 92521499000 про надання споживчого кредиту від 24 січня 2014 року, вбачається, що кінцевий строк повернення кредиту 24 січня 2016 року, а отже заборгованість, що стягується за оскаржуваним виконавчим написом виходить за межі строку дії договору та у нотаріуса не було підстав вважати, що заборгованість є безспірною і виконавчий напис було вчинено всупереч вимог п.п.3.1, 3.2 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій. Відповідно до\~ст.262 ЦК України\~заміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності. З огляду на встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого порушив норми\~Закону України Про нотаріат\~та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню, а оскаржуваний виконавчий напис необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до\~ст.133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до\~ст.133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу. Згідно ст.137\~ЦПК\~України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до\~ч.8\~ст.141\~ЦПК\~України,\~розмір\~витрат,\~які\~сторона\~сплатила\~або\~має\~сплатити\~у зв`язку\~з\~розглядом\~справи,\~встановлюється\~судом\~на\~підставі\~поданих\~сторонами\~доказів (договорів,\~рахунків\~тощо).\~ На виконання вказаних вимог закону позивачем надано: розрахунок витрат на правову допомогу по справі за договором про надання правової допомоги та на представництво інтересів від 25 січня 2023 року за позовом [PERSON] від 26 травня 2023 року та акт приймання-передачі наданих послуг, за яким визначено розмір винагороди адвоката Заборського О.В. та перелік послуг, які були надані останнім, а саме: попереднє опрацювання матеріалів та законодавчої бази 4 год. 2000 грн., підготовка правової позиції, збір доказів, перевірка та підготовка документів 4 год. 2000 грн., підготовка та подання позовної заяви 3 год. 1500 грн., підготовка та подання заяви про забезпечення позову 2 год. 1000 грн., підготовка та подання клопотання про витребування доказів 2 год. 500 грн., всього на 7000 грн., а також прибутковий касовий ордер № 1 від 26 травня 2023 року з якого вбачається, що адвокатом отримано від позивача грошові кошти у розмірі 7000 грн. (а.с.15-17). Вивчивши вказані докази, суд вважає можливим стягнути з відповідачів на користь позивача витрати на правничу допомогу у сумі 7000 грн. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, на підставі вищевикладеного, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви у розмірі 1073,60 грн., а також судовий збір на подання заяви про забезпечення позову у розмірі 536,80 грн., а всього судові витрати на загальну суму 8610,40 грн. (7000 грн. + 1073,60 грн. + 536,80 грн.). На підставі викладеного,

Outcome: approved