Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , за участю Служби у справах дітей Вороновицької селищної ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи тим, що відповідач є матір`ю дитини [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Дитина поступила до закладу 23.01.2019 року на підставі рішення комісії з питань захисту прав дитини при Вінницькій РДА від 11.01.2019 року №2 і направлення ДОЗ Вінницької ОДА від 23.01.2019 року №01-19 та перебуває дотепер на повному державному забезпеченні. За весь час перебування дитини у закладі, матір жодного разу не навідувалась до [PERSON] , не цікавилась його життям, розвитком та станом здоров`я. Також [PERSON] не виконує своїх батьківських обов`язків, матеріально його не утримує, не цікавиться навчально-виховним процесом, розвитком та станом здоров`я дитини, переклавши виконання батьківських обов`язків на державу. Позивач зазначає, що при вирішенні питання стягнення аліментів з відповідача необхідно враховувати наявність у неї інших малолітніх чи неповнолітніх дітей. Враховуючи викладене вище, позивач звернувся до суду з цим позовом та просив: -позбавити [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] ; -стягнути з [PERSON] аліменти на користь та на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 всіх видів її доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до дня повноліття сина шляхом перерахування коштів на особовий рахунок дитини, відкритий у банківській установі. Ухвалою суду від 25.04.2023 року залучено Службу у справах дітей Вінницької міської ради до участі у справі. В судове засідання представник позивача не з`явилася, проте подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Також зазначила, що позовні вимоги не змінює та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, проте подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутність. Щодо задоволення позову не заперечила. Представник Служби у справах дітей Вороновицької селищної ради в судове засідання не з`явилася, проте подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутність. Щодо задоволення позову не заперечила. Представник Служби у справах дітей Вінницької міської ради в судове засідання не з`явилася, проте подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності. Також зазначила, що підтримує висновок виконавчого комітету Вінницької міської ради від 01.06.2023 року №01/00/005/31024, який був наданий суду. Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку про те, що позов слід задовольнити з таких підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] в м. Одеса та його матір`ю є [PERSON] (а.с. 6). Батько записаний згідно ч. 1 ст. 135 СК України (а.с. 9). Відповідно до рішення Комісії з питань захисту прав дитини при Вінницькій районній державній адміністрації Вінницького району Вінницької області №2 від 11.01.2016 року вирішено тимчасово, терміном до 6 місяців, влаштувати малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , до Вінницький обласний спеціалізований будинку дитини з ураженням центральної нервової системи та порушенням психіки. Службі у справах дітей Вінницької районної державної адміністрації, по закінченню терміну перебування дитини у вказаному будинку, вирішити питання повернення дитини на виховання матері (а.с. 10, 12). Зі змісту довідки КНП «Вінницький обласний спеціалізований будинок дитини з ураженням центральної нервової системи та порушенням психіки Вінницької обласної ради» №01-269 від 28.03.2023 року вбачається, що дитина [PERSON] , [INFO] , з 23.01.2019 року по теперішній час виховується та утримується на повному державному забезпеченні в цьому закладі. Тимчасово опікуном дитини є виконувач обов`язків директора закладу [PERSON] (а.с. 13). Згідно з актом, складеним 10.12.2019 року комісією КНП Вінницький обласний спеціалізований будинок дитини», в будинку дитини з 23.01.2019 року і до цього часу на повному державному утриманні перебуває дитина [PERSON] , [INFO] . Батьки дитини, зокрема мати [PERSON] жодного разу, без поважних причин, не відвідувала дитини, не виявляла до неї батьківського піклування і турботи, не приймала участі у вихованні та не утримувала її. Відвідувала бабуся і тітка (а.с. 14, 15). Також, мати дитини не відвідувала [PERSON] в закладі у період з 23.03.2022 року по 24.03.2023 року, що підтверджується актами від 23.09.2022 року та від 24.03. 2023 року (а.с. 16, 17). Згідно з висновком від 01.06.2023 року, орган опіки та піклування Вінницької міської ради вважає за неможливе надання висновку про доцільність чи недоцільність позбавлення батьківських прав матері [PERSON] щодо дитини [PERSON] , [INFO] , через відсутність документів, які б підтверджували проживання відповідача [PERSON] з дитиною [PERSON] на території Вінницької міської територіальної громади. (а.с. 53-56). Зі змісту висновку встановлено, що [PERSON] є матір`ю ще двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають у смт. Вороновиця Вінницького району Вінницької області та у вихованні яких мати участі не бере. Також вказано, що відповідач в телефонному режимі була повідомлена про засідання комісії з питань захисту прав дитини при виконачому комітеті Вінницької міської ради , а також про розгляд цієї справи, проте участі не взяла. Суд звертає увагу, що висновок органу опіки та піклування має лише рекомендаційний характер, тому суд вирішує питання про позбавлення батьківських прав за його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів, з метою найефективнішого захисту прав дитини. Слід відзначити, що згідно з відповідями, наданими на запити суду, відповідач знята з реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS] , по рішенню суду, яке набрало законної сили 28.07.2022 року (а.с. 28). Також в реєстрі територіальної громади міста Вінниці відсутня інформація про [PERSON] (а.с. 36). Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з роз`ясненнями, що містяться у ч. 2 п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Таким чином, судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню сина, не цікавиться його розвитком, здоров`ям, життям та потребами, не бере участі у його утриманні, а тому суд дійшов висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, то слід зазначити наступне. Відповідач не надає матеріальну допомогу своїй малолітній дитині. Відповідно до положень ст.ст. 1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України - батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей, і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення; тощо. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Підстави визначення розміру аліментів у частині до заробітку (доходу) або у твердій грошовій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст. ст. 183, 184 СК України. Згідно із ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При цьому, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Визначаючись щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню на користь та на утримання дитини [PERSON] , суд враховує те, що дитина перебуває у КНП «Вінницький обласний спеціалізований будинок дитини з ураженням центральної нервової системи та порушенням психіки Вінницької обласної ради», перебуває на повному державному утриманні, що потребує значних коштів. Разом з тим, зважаючи на розмір заявлених вимог, суд вважає можливим встановити аліменти в розмірі 1/4 частки доходу відповідача щомісячно, що буде розумним, справедливим та зваженим. Оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору за дві позовні вимоги, то згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір слід стягнути з відповідача в розмірі 5368,00 грн. в дохід держави. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved