Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що власником земельної ділянки кадастровий номер 6125283400:01:001:0144 площею 4,8843 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Ігровицької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області є [PERSON] , її бабуся, яка померла [INFO] . За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем Ігровицької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, відповідно до якого на випадок смерті заповіла належну їй частку житлового будинку [ADDRESS] та пай, що знаходиться в селі Ігровиця розміром 4.89 га згідно Державного акта IV - ТР № 023442 поле № 466, [PERSON] . Спадкоємцем першої черги за законом та такою, що має право на обов`язкову частку є матір позивачки, сторона по справі. Однак, у визначений законом термін вона звернулася до нотаріуса із заявою про відмову від успадкування обов`язкової частки. [PERSON] як спадкоємець за заповітом прийняла спадщину після смерті бабці і звернулася зі відповідною заявою про її прийняття до нотаріуса, заяви про відмову від спадщини не подавала. Для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті бабусі вона звернулась в нотаріальну контору. Частку житлового будинку позивачка успадкувала відповідно до рішення Тернопільського міськрайонного суду 29 березня 2023 року. Однак, після подачі відповідних документів для успадкування зазначеної земельної ділянки, нотаріусом встановлено, що згідно Державного акта IV № 023442 власником земельної ділянки площею 4,89 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Ігровицької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області зазначена [PERSON] без вказівки на по батькові. Через наведену обставину нотаріусом 20 березня 2023 року винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про спадщину і роз`яснено право звернутися до суду. З урахуванням викладеного, позивачка просить суд визнати право власності за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після [PERSON] , яка померла [INFO] , на земельну ділянку кадастровий номер 6125283400:01:001:0144 площею 4,8843 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Ігровицької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області та належала померлій відповідно до Державного акта IV ТР № 023442. Ухвалою судді від 19 травня 2023 року відкрито провадження у цивільній справі № 607/8652/23. Постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Протокольною ухвалою судді без видалення суду до нарадчої кімнати у судовому засіданні, яке відбулося 09 червня 2023 року, залучено до участі у справі у процесуальному статусі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Тернопільську районну державну нотаріальну контору. Представник позивачки, адвокат Карпа М. М.усудове засідання не з`явилася, подала суду заяву, у якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Відповідачка [PERSON] усудове засідання не з`явилася, подала суду заяву, у якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги визнала, щодо задоволення не заперечила. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Тернопільської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду клопотання, у якому просив розглядати справу за його відсутності. Частини 1, 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) визначають, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У зв`язку з неявкою учасників справи, з підстав передбачених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 08 листопада 2013 року Ігровицькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області України, [PERSON] померла [INFO] . [INFO] [PERSON] , яка мешкає у селі Ігоровиця Тернопільського району видано Державний акт на право власності на землю серії IV-ТР № 023442 про те, що їй передається у приватну власність земельна ділянка площею 4,89 гектарів у межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована на території Ігровицької сільської ради. Землю передано для ведення сільського господарства. Старостою села Ігровиця 18 листопада 2022 року видано довідку № 318 про те, що на день смерті [PERSON] в житловому будинку в [ADDRESS] проживали та були зареєстровані [PERSON] 1926 р.н. - голова; [PERSON] 1964 р.н. - дочка; [PERSON] 1960 р.н. - зять; [PERSON] 1984 р.н. - внучка; [PERSON] 1988 р.н. - внук; [PERSON] [INFO] - правнук. Старостою Ігровицького старостинського округу 11 травня 2023 року видано довідку № 128 про те, що за померлою [PERSON] в селі Ігровиця рахується земельна ділянка (пай) площею 4.89 га / рілля / Згідно Державного акта ІV-ТР № 023442 Поле № 466 кадастровий номер 61252 83400 :01:001:0466. Земельна ділянка знаходиться за межами населеного пункту. Цільове призначення земельної ділянки з моменту першої приватизації і на даний час не змінювалось. Заборона /арешт/ на земельну ділянку відсутня. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у справі № 607/17287/22 від 29 березня 2023 року визнано за [PERSON] право власності на 1/12 частку житлового будинку [ADDRESS] , загальною площею 89,4 кв.м., житловою площею 66,3 кв.м., за виключенням гаража літ. «В», господарської будівлі літ. «Г» та житлової прибудови літ. «А1» житловою площею 17,2 кв.м. та загальною площею 35,6 кв.м., в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Визнано за [PERSON] право власності на 3/12 частки житлового будинку [ADDRESS] , загальною площею 89,4 кв.м., житловою площею 66,3 кв.м., за виключенням гаража літ. «В», господарської будівлі літ. «Г» та житлової прибудови літ. «А1» житловою площею 17,2 кв.м. та загальною площею 35,6 кв.м., в порядку спадкування за заповітом, після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори Осадчук В. Ю. 20 березня 2023 року видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 513/02-31, у якій вказано, що при розгляді документів, а саме; свідоцтва про смерть померлої, свідоцтва про народження, свідоцтва про укладення шлюбу, довідки виданої Білецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області 22 серпня 2022 року за № 244, державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-TP № 023442, площею 4,89 га, для ведення сільського господарства, яка розташована на території Ігровицької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-6100453042022 від 24 серпня 2022 pоку, були виявлені розбіжності в особистих документах, які унеможливлюють встановлення родинних зв`язків. У зв`язку з цим нотаріусом постановлено відмовити [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 4,8843 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Ігровицької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області після смерті бабусі [PERSON] , померлої [INFO] . Як убачається із наданих на запит суду Тернопільською районною державною нотаріальною конторою матеріалів спадкової справи № 30/2014, заведеної до майна померлої [INFO] [PERSON] , 24 січня 2024 року позивач [PERSON] звернулася до державного нотаріуса Тернопільської районної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлої [PERSON] . За життя [PERSON] склала заповіт від 03 лютого 2010 року, який було посвідчено секретарем Ігровицької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, зареєстрований у реєстрі за № 07, згідно якого на випадок своєї смерті, належну їй частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, що знаходиться по [ADDRESS] та земельну ділянку пай, що знаходиться в селі Ігровиця розміром 4.89 га згідно Державного Акта ІV № 023442 поле № 466, заповіла [PERSON] . Старостою села Ігровиця 28 серпня 2022 року видано довідку № 244 про те, що на день смерті [PERSON] в житловому будинку в [ADDRESS] проживали та були зареєстровані [PERSON] 1964 р.н. - дочка; [PERSON] 1960 р.н. - зять; [PERSON] 1984 р.н. - внучка; [PERSON] 1988 р.н. - внук; [PERSON] [INFO] - правнук. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Ігровицькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області 07 квітня 1984 року, [PERSON] народилася [INFO] у сім`ї [PERSON] та [PERSON] . Мати позивачки - [PERSON] народилася [INFO] у сім`ї [PERSON] та [PERSON] , згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Тернопільським р/в ЗАГС 06 жовтня 1981 року. 28 жовтня 1964 року відповідачка уклала шлюб із [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON] , згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 16 липня 1983 року. Однак у вказаному свідоцтві прізвище та по батькові матері позивачки вказано як « [PERSON] » та « [PERSON] ». 09 листопада 2022 року [PERSON] звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті бабусі [PERSON] , зокрема земельної ділянки. Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-6100453042022 від 24 серпня 2022 року, земельна ділянка із кадастровим номером 6125283400:01:001:0144, що розташована на території Ігровицької сільської ради, сільськогосподарського призначення, площею 4,8843 на належить на праві приватної власності [PERSON] . Відтак, проаналізувавши вищенаведене, суд доходить до наступного висновку. В силу ч.1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Положеннями ст. 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Згідно із ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення (ст. 1225 ЦК України). Чинне цивільне законодавство передбачає, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Якщо фізична особа склала заповіт, таким чином розпорядившись своєю власністю на випадок смерті, і не скасувала його, то у разі її смерті спадкування здійснюється за заповітом, який є останньою волею спадкодавця. Спадкування за заповітом поставлене, серед видів спадкування, на перше місце відповідно до домінанти пріоритетності волі особи. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 08 листопада 2013 року Ігровицькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області України, [PERSON] померла [INFO] . При цьому, Державний акт на право власності на землю серії IV-ТР № 023442 виданий [PERSON] , тобто без зазначення її по батькові. Водночас, складений [PERSON] заповіт в користь онуки [PERSON] є чинним, ніким не оспорюється, а відтак невідповідність імені спадкодавця в його змісті не впливає на обсяг прав та обов`язків спадкоємця щодо успадкованого за заповітом майна. Будь-які спори, пов`язані з прийняттям спадщини позивачкою, якщо вони нерозривно пов`язані із їх правом на успадковане майно, підлягають вирішенню в порядку загального позовного провадження шляхом подання до суду позовної заяви про визнання права власності на спадкове майно. [PERSON] звернулась до суду з такими вимогами, оскільки нотаріус відмовила її у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Частиною 1 ст. 181 ЦК України визначено, що до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно ст. 6 Земельного кодексу України (від 18 грудня 1990 року), в редакції, чинній на час отримання [PERSON] акту на право власності на земельну ділянку, громадяни набувають право власності на земельні ділянки у разі: одержання їх у спадщину; одержання частки землі у спільному майні подружжя; купівлі-продажу, дарування та обміну. Передача земельних ділянок у власність громадян провадиться місцевими Радами народних депутатів відповідно до їх компетенції за плату або безплатно. Безплатно земельні ділянки передаються у власність громадян, зокрема для ведення селянського (фермерського) господарства у межах середньої земельної частки, що обчислюється у порядку, передбаченому цією статтею. Так, спадкодавець отримала Державний акт на земельну ділянку на підставі рішення Ігровицької сільської Ради народних депутатів від 30 червня 1999 року № 29 для ведення сільського господарства, щодо якої склала заповіт в корись позивачки. Однак у вказаному акті не зазначено по батькові [PERSON] , що перешкоджає [PERSON] оформити свідоцтво про право на спадщину за заповітом, а відтак за захистом своїх прав вона звернулася до суду. Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Власник майна, відповідно до ст. 392 ЦК України, може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За встановлених обставин, суд, дослідивши докази дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими і такими, що не порушують прав інших осіб, а тому слід визнати за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після [PERSON] , яка померла [INFO] , право власності на земельну ділянку площею 4,89 га, для ведення сільського господарства, яка розташована на території Ігровицької сільської ради та належала померлій відповідно до Державного акта IV-ТР № 023442. При цьому, суд зауважує, що право власності на земельну ділянку слід визнати, вказавши її ідентифікуючі ознаки, зазначені у державному акті, а саме: площу, цільове призначення та розташування. При видачі [PERSON] державного акту, земельній ділянці не було присвоєно кадастровий номер, а тому у суду відсутні підстави визнавати за позивачкою право власності на земельну ділянку за вказаним нею кадастровим номером. Присвоєння кадастрових номерів відбувається на підставі технічної документації із землеустрою, а також внесення відомостей про земельну ділянку до бази даних автоматизованої системи державного земельного кадастру, однак відомості про вчинення таких дій при матеріалах справи відсутні. У зв`язку з тим, що позивачка не заявила вимог про розподіл судових витрат, дане питання судом не вирішується. На підставі викладеного та

Outcome: approved