Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-02 00:00:00

У березні 2023 року представник заявниці - адвокат Фесик І.А. в інтересах [PERSON] звернувся до Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. В обгрунтування доводів посилається на те, що встановлення факту проживання однією сім`єю заявниці по справі [PERSON] та [PERSON] , а також встановлення факту реєстрації шлюбу між [PERSON] та [PERSON] необхідне для оформлення спадкових прав. Вимоги мотивує тим, що [PERSON] - це тітка заявниці, яка за життя уклала шлюб зі [PERSON] , а 12 вересня 1974 року під час шлюбу вони придбали житловий будинок [ADDRESS] . [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно, зокрема на 1/2 частину житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Чоловік померлої, [PERSON] , був єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] та прийняв спадщину, оскільки постійно проживав з останньою до дня її смерті, тому після смерті [PERSON] . [PERSON] фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. Інших спадкоємців за законом чи за заповітом, які б прийняли спадщину після смерті [PERSON] , немає. [INFO] помер [PERSON] , який постійно проживав та був зареєстрованим на день смерті за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме: на будинок за адресою: [ADDRESS] , в тому числі на 1/2 частину цього будинку, яку він успадкував після смерті своєї дружини [PERSON] , але не оформив своїх спадкових прав. Оскільки спадкодавець [PERSON] не залишив заповіт на випадок своєї смерті, то спадкування здійснюється за законом. [PERSON] , заявниця по справі, являється спадкоємицею четвертої черги за законом після смерті [PERSON] , оскільки з вересня 1985 року постійно проживала однією сім`єю з ним та рідною тіткою [PERSON] . Спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася. Заявниця по справі [PERSON] , яка на день смерті проживала за однією адресою зі [PERSON] , вела з ним спільне господарство та здійснювала за ним догляд до дня смерті, поховала за власні кошти та вступила в управління і розпорядження спадковим майном, так як інших спадкоємців він не мав. Нині встановлення факту постійного проживання разом зі [PERSON] на час відкриття спадщини необхідно заявниці для оформлення спадщини на вказаний вище будинок. З метою прийняття спадщини після покійного [PERSON] заявниця [PERSON] зверталася до нотаріуса з відповідною заявою, однак приватним нотаріусом Прилуцького районного нотаріального округу Чернігівської області Ігнатовим Д.Є. їй було рекомендовано звернутися для вирішення даного питання до суду та встановити факт проживання зі спадкодавцем однією сім`єю (а.п.16). Так, ухвалою судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 6 березня 2023 року було відкрито провадження у даній справі за правилами окремого провадження. В судове засідання заявниця та її представник не з`явилися, але останній подав заяву про розгляд справи без їх участі, в якій заявлені вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити (а.с.35). Представник Прилуцької міської ради в судове засідання не з`явився також, але подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій вказав, що не заперечує проти заявлених вимог. Виходячи з приписів ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Судом, з огляду на приписи ч.2 ст.247 ЦПК України, тобто у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заявлені вимоги [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, підлягають задоволенню з наступних підстав. Актом від 31 січня 2023 року, виданим головою комітету самоорганізації населення №1 Центрального мікрорайону В.М.Тищенко, засвідчується фактичне проживання заявниці у будинку спадкодавця [PERSON] , що за адресою: [ADDRESS] (а.п.6). З довідки управління адміністративних послуг Прилуцької міської ради Чернігівської області від 31.01.2023 №01-16/18 вбачається, що померла [PERSON] на момент своєї смерті, [INFO] , була зареєстрована та проживала разом зі своїм чоловіком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.п.7). Довідкою ТОВ «Ритуальні послуги» підтверджується факт догляду за похованням [PERSON] заявницею по справі (а.п.8). Згідно з інформацією управління адміністративних послуг Прилуцької міської ради Чернігівської області від 02.12.2022 року на день смерті [PERSON] в будинку за адресою: [ADDRESS] , ніхто не був зареєстрованим (а.п.9). Відповідно до відповіді Прилуцького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Прилуцькому районі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції представнику заявниці - адвокату Фесику І.А. було відмовлено у видачі свідоцтва про шлюб та про смерть померлих [PERSON] та [PERSON] , однак надано інформацію з Державного реєстру актів цивільного стану про виявлені актові записи їх смерті (а.п.17). Зі свідоцтва про народження заявниці вбачається, що її батько та нині покійна [PERSON] мають однакове по батькові, що вказує на те, що вони дійсно є рідними братом та сестрою, а заявниця - відповідно племінницею [PERSON] (а.п.18). Згідно з копією договору від 12 вересня 1974 року, зареєстрованого за №4986, будинок за адресою: [ADDRESS] , дійсно був придбаний померлими [PERSON] та [PERSON] (а.п.19-20). З інформації приватного нотаріуса Прилуцького міського нотаріального округу Чернігівської області Ігнатова Д.Є. вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася (а.п.30). Також судом досліджено письмові пояснення свідків, які підтвердили факт перебування у шлюбі [PERSON] та [PERSON] , а також той факт, що заявниця по справі [PERSON] по день смерті [PERSON] проживала з ним однією сім`єю. Так, свідок [PERSON] у своїх письмових поясненнях повідомила, що заявниця [PERSON] є її рідною сестрою, а покійна [PERSON] доводилася їм рідною тіткою. Свідок підтвердила, що її тітка [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, але вже не пам`ятає, де саме вони його укладали, хоча пам`ятає, як святкували їхнє весілля та придбання будинку, що за адресою: [ADDRESS] . Також підтвердила і те, що її сестра [PERSON] по день смерті [PERSON] проживала з ним однією сім`єю, доглядала за ним та вела з ним спільне господарство, оскільки не мала власного житла, а після смерті [PERSON] саме вона здійснила за власний рахунок його поховання і на сьогодні здійснює догляд за місцем його поховання (а.п.36). Свідок [PERSON] у своїх письмових поясненнях також засвідчила, що знала покійних [PERSON] та [PERSON] , так як проживала поряд з ними по сусідству. Підтвердила факт того, що з 1985 року заявниця проживала з [PERSON] , яка являлася її рідною тіткою, та [PERSON] однією сім`єю, вони вели спільне господарство, а після смерті тітки заявниця так і залишилася проживати разом зі [PERSON] по день його смерті, доглядала за ним та похоронила. Крім того, свідок [PERSON] підтвердила і факт одруження [PERSON] з [PERSON] , оскільки ще за життя [PERSON] показував їй свідоцтво про одруження з [PERSON] (а.п.37). Згідно з п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року № 5 в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Пунктом 21 постанови Пленуму ВСУ від 30 травня 2008 року №7«Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. За змістом абзацу першого п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Пунктом 3.21 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі №24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вказав на те, що щодо визнання особи такою, що прийняла спадщину, зокрема, в спорах про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, у випадках, коли спадкоємці постійно проживали разом зі спадкодавцем, проте зареєстровані за іншою адресою, судам слід враховувати таке. Місцем проживання фізичної особи згідно з ч.1 ст.29 ЦК є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться. Заяви про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини в порядку окремого провадження підлягають задоволенню судом, якщо у паспорті спадкоємця відсутня відмітка про місце реєстрації особи. Згідно з ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст.76 ЦПК України). Відповідно до ч.1 та ч.6 ст.81ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з Конституцією України та ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» особи, що мешкають в Україні, не зобов`язані постійно проживати в місці своєї реєстрації, отже обставина (факт) спільного проживання спадкодавця та спадкоємців підлягає доведенню належними способами та засобами. Оцінюючи усі докази, які були досліджені судом у ході судового засідання, в їх сукупності, з урахуванням позиції представника заінтересованої особи, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості вимог про встановлення факту постійного сумісного проживання заявниці з [PERSON] , який помер [INFO] , у зв`язку з чим вважає за можливе задовольнити дану вимогу, оскільки даний факт у позасудовому порядку не може бути встановлено. Також суд приходить до висновку щодо обґрунтованості вимог і про встановлення факту перебування у шлюбі [PERSON] , яка померла [INFO] , та [PERSON] , який помер [INFO] , у зв`язку з чим вважає за можливе задовольнити і дану вимогу. Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved