Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-13 00:00:00

у лютому 2023 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні онуки [PERSON] , [INFO] та визначити такі способи участі у вихованні та спілкуванні з дитиною: - зустрічі не рідше 3 днів на тиждень: кожного вівторка з 17:00 до 08:00 середи з ночівлею; кожного четверга з 17:00 до 08:00 п`ятниці з ночівлею, кожної суботи з 11:00 до 11:00 неділі з ночівлею, з можливістю у ці три дні відвідувати друзів, музичну шкоду, гуртки, кафе, парки, дитячі майданчики, концерти, кінотеатри, дитячі розважальні центри; - необмежене спілкування з [PERSON] ,, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого зв`язку; - в день побачення можливість вивезення дитини на природу (річка, ліс, бази відпочинку) машиною, поїздом, літаком; - можливість вивезення дитини один раз на рік для оздоровлення, відпочинку як по Україні, так і за кордон не менше 10 днів одна поїздка машиною, поїздом, літаком; - можливість брати участь у навчанні внучки (зустріч з викладачами з отриманням інформації про дитину), можливість водити на заняття, гуртки, можливість організації приватного навчання дитини за потребою та її бажанням; - можливість участі у розвитку дитини (право водити внучку на гуртки за її бажанням) право присутності бабусі та дідуся на будь-яких її виставах; - можливість відвідування лікарів та отримання повної інформації про стан здоров`я онуки. Надати [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] можливість зміни способу участі у вихованні дитини [PERSON] в тому числі часу та місця побачень, - за взаємною згодою та врахуванням інтересів дитини. Мотивує свої вимоги тим, що після розірвання шлюбу відповідачів, у них з позивачем склались неприязні стосунки, через погіршення відносин відповідачі стали чинити перешкоди позивачу в спілкуванні з внучкою. Можливість особистих зустрічей, спільного проведення часу, спілкування позивачу не надається. Відповідач [PERSON] надіслала відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що перешкод у спілкуванні з онукою позивачці не створює, жодного разу не відмовляла [PERSON] у спілкуванні з дитиною та просить відмовити у задоволенні позовних вимог в частині усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні. Позовні вимоги в частині встановлення способу участі баби у спілкуванні з онукою - задовольнити частково, встановивши позивачу наступний графік: кожного другого та четвертого вівторка місяця з 12:00 до 17:00 та кожної суботи з 12:00 до 17:00 та стягнути судові витрати. В судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали та просили задовольнити. Відповідачка та її представник просили позов задовольнити частково, враховуючи висновок Управління (служби) у справах дітей Чернігівської міської ради. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника, просять прийняти рішення з урахуванням інтересів дитини. Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку. 31 серпня 2022 рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Дитина [PERSON] проживає разом з матір`ю. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 25.08.2022 позов [PERSON] про стягнення аліментів задоволено. З [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дитини в розмірі частини заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 23.06.2022 року та до досягнення дитиною повноліття. На даний час, відповідач [PERSON] з дитиною не проживає, її вихованням не займається, будь-яких перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні позивачу не створює, суд вважає, що вимоги [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні необґрунтовані та не підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991 (далі Конвенція) передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 18, ч. 1 ст. 27 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Згідно з ч.ч. 8-10 ст 7 Сімейного кодексу України (далі СК України) регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Положеннями ст. 257 СК України визначено, що баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки та інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Згідно із ч.ч. 4-5 ст. 19 СК України при розгляді судом справ даної категорії обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. З висновку органу опіки та піклування щодо визначення способу участі [PERSON] у вихованні та спілкуванні з онукою, затвердженого рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 04.07.2023 № 408 вбачається, що [PERSON] не заперечує, щоб дитина спілкувалася з бабусею і не чинила, зазначених у позовній заяві, перешкод. Разом з тим, матір вважає, що вказаний у позовній заяві графік спілкування не відповідає інтересам дочки та порушує її права як матері у виконанні батьківських обов`язків у повному обсязі. Працівникам управління баба повідомила, що раніше брала активну участь у вихованні онуки, її навчанні у загальноосвітній та музичній школах, проведенні вільного часу у вихідні дні та у період шкільних канікул. У приміщенні баби створені належні умови для перебування дитини: є окрема ізольована кімната, облаштована необхідними меблями, одяг, взуття, іграшки, дитяча література, про що складено відповідний акт. Орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити [PERSON] , способи участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою онукою [PERSON] , [INFO] . Встановити наступний порядок спілкування: кожну суботу з 11-00 год. до 19-00 год. за умови: - задовільного стану здоров`я дитини; попередження за добу матір про можливість спілкування з дитиною шляхом направлення їй смс-повідомлення; - повідомлення матері про місце перебування дитини; - відвідування позашкільних навчальних закладів; - обов`язкового повернення дитини матері в обумовлений час; дотримання режиму харчування, відпочинку, правил безпеки, установлених для дітей даного віку. Відповідно до ст. 263 СК України спір щодо участі баби та діда у вихованні дитини вирішується судом відповідно до ст. 159 СК України. Суд визначає способи участі у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця проживання тощо), місце та час спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Тлумачення ст. 159 СК України свідчить, що позов про усунення перешкод у вихованні дитини і спілкуванні з нею є позовом про заборону поведінки особи, яка чинить перешкоди іншій особі у здійсненні нею свого права (ст. 159 СК України). Суд зауважує, що одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Право дитини на сімейне виховання включає також право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою, братами, сестрами, іншими родичами. Право на повагу до сімейного життя, гарантоване ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, охоплює щонайменше зв`язки між близькими родичами, наприклад, між дідусями, бабусями та онуками, оскільки такі родичі можуть відігравати у сімейному житті важливу роль. Декларацією прав дитини, прийнятою генеральною Асамблеєю Організації Об`єднаних Націй 20.11.1959, яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України та ст.ст. 2, 8 ЦПК України, проголошено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Це право полягає, перш за все, у наданні дитині можливості жити і виховуватися в сім`ї. Звичайно, мова йде про проживання дітей у сім`ї своїх батьків. Право дитини на сімейне виховання включає також право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою, братами, сестрами, іншими родичами. Положення ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено право на повагу до сімейного життя, поширюються, зокрема, і на відносини між бабою, дідом та внуками, якщо між ними існують достатньо тісні зв`язки (рішення Європейського суду з прав людини ( далі ЄСПЛ у справі «Крускіч проти Хорватії» від 25 листопада 2014 року). ЄСПЛ зазначає, що держава повинна за загальним правилом забезпечити збереження сімейного зв`язку там, де він існує. Відносини між бабою, дідом і внуками за своїм характером відрізняються від відносин між батьками і дітьми і, зокрема, вимагають меншого ступеня захисту. Право на повагу до сімейного життя баби, діда у відносинах з їхніми онуками передбачає, у першу чергу, право підтримувати звичайні стосунки з онуками, навіть якщо такий контакт зазвичай відбувається за згодою особи, яка має батьківську відповідальність (рішення ЄСПЛ «Богоносови проти Росії» від 05.03.2019 ). Тривалість часу, проведеного дитиною з бабою чи дідом може бути важливим фактором у забезпеченні найкращих інтересів дитини (справа «Гокканнен проти Фінляндії», ЄСПЛ від 23.09.1994, справа «Мамчур проти України» ЄСПЛ від 16.07.2015, справа «Крапівін проти Росії», ЄСПЛ від 12.07.2016). Відповідно до ч. 3 ст. 291 ЦК України фізична особа має право на підтримання зв`язків з членами своєї сім`ї та родичами незалежно від того, де вона перебуває. Такого права, оскільки воно має немайновий характер, фізична особа не може бути позбавлена. Оскільки дід, баба, як з боку матері, так і з боку батька є її родичами по прямій висхідній лінії, батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, своїх прав щодо виховання онуків. Разом з тим, саме батьки несуть першочергове право та відповідальність за виховання своєї дитини, що означає лінію батьківського виховання головною. З огляду на це, дід, баба, інші особи мають враховувати, що їхня виховна спрямованість повинна узгоджуватись або хоча би не суперечити тому вихованню, яке дитині дають батьки. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про охорону дитинства" контакт з дитиною - це реалізація матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання їм інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини. З огляду на викладене, встановлюючи порядок побачень бабусі з дитиною, врахувавши інтереси дитини, її вік, режим навчання та відпочинку, а також закріплений у положеннях чинного законодавства України принцип рівності у реалізації права на вільне спілкування з дитиною та участі у її вихованні, встановивши відсутність обставин, які б унеможливлювали реалізацію права бабусі на спілкування з онучкою, необхідність спілкування дитини як з бабусею, так і з мамою, які не змогли самостійно визначити порядок участі у вихованні дитини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову шляхом встановлення систематичних зустрічей баби з онучкою, відповідно до висновку Управління (служби) у справах дітей Чернігівської міської ради. Відповідно до частин 1 та 3 (пункт 1) статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України передбачає, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Як вбачається з матеріалів справи між [PERSON] та [PERSON] 16 травня 2023 року укладено договір про надання правової (правничої) допомоги. На підтвердження оплати витрат на правову допомогу представником позивача надано: оригінал квитанції до прибуткового касового ордеру від 19.05.2023 про сплату 8000 грн. та акт-розрахунок судових витрат. У відповідності до ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Враховуючи фактичні обставини справи, беручи до уваги, що представником позивача було заявлено клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги до нуля, проте не доведено не співмірність витрат, суд дійшов висновку, що заявлена стороною відповідача сума витрат за надання правничої допомоги обґрунтована та підлягає стягненню в повному обсязі. Відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору.

Outcome: partial