Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-04 00:00:00

До Суворовського районного суду м. Одеси звернулася [PERSON] , як адвокат Боркова Дмитра Анатолійовича з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - Суворовський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в якій просив визнати [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ) батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] . Крім того, просив зобовязати Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) внести зміни до актового запису № 1401 від 07.10.2020р., складеного Суворовським районним у м. Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеси) а саме: зазначити батьком дитини [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , громадянина України, змінити прізвище дитини « [INFO] » на « [INFO] », по-батькові « [INFO] » на « [INFO] », ім`я, місце народження та дату народження дитини залишити без змін. Позов мотивований тим, що відповідач [PERSON] (попереднє прізвище - [PERSON]) та відповідач [PERSON] з 03.07.2012 року перебували у зареєстрованому шлюбі. У період шлюбу, а саме [INFO] у них народилася дитина - [PERSON] . Батьком у свідоцтві про народження записаний відповідач [PERSON] . Рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 14 травня 2020 року у справі № 521/20773/19 шлюб зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] , розірвано. 16 липня 2021 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що в державному реєстрі Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану зроблено актовий запис № 16. Позивач посилаючись на те, що дізнався, що насправді він є батьком дитини [PERSON] після реєстрації шлюбу з відповідачем [PERSON] та переконався в цьому після отримання результатів молекулярно-генетичного аналізу ДНК, просив задовольнити позов. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Його представник [PERSON] падала заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позову наполягала. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилася, при цьому в матеріалах справи наявна заява, в якій відповідач просила справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги визнала у повному обсязі. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку. Відзиву на позовну заяву не подав. На адресу суду повернувся конверт із рекомендованими повідомленнями із позначкою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. В судове засідання представник третьої особи - Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) не з`явився, при цьому в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи у відсутність представника третьої особи. Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії [NUMBER] виданого 07 жовтня 2020 року Суворовський районним у місти Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с.11). 16 липня 2021 року Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що зроблено актовий запис № 16, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] виданим 16 липня 2021 року. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу - [PERSON] Відповідно до висновку експерта № 529 від 21.11.2022 року молекулярно-генетичний аналіз ДНК встановив, що громадянин [PERSON] , [INFO] може являтися біологічним батьком дитини [PERSON] . [INFO] громадянкою [PERSON] , [INFO] з ймовірністю 99,9999999999% , батьківство практично доведене (а.с.51-56). Згідно зі статтею 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, відповідно до частини першої статті 122 СК України, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Відповідно до частини другої статті 122 СК України дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Відповідно до частин першої, третьої статті 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Якщо заява про визнання батьківства не може бути подана особисто, вона може бути подана через представника або надіслана поштою, за умови її нотаріального засвідчення. Повноваження представника мають бути нотаріально засвідчені. Визнання батьківства за рішенням суду регулюється статтею 128 СК України. Згідно зі статтею 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання батьківства. Згідно п. 6.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Відповідно до статей 213, 215 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). При розгляді спору щодо визнання батьківства суд має виходити зі змісту частини 2 статті 128 СК України відповідно до якої підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Згідно ч. 1 ст. 129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. Визнання батьківства за рішенням суду, розглядається як засіб захисту прав дитини, тобто міра, спрямована на відновлення, визнання порушених або оспорених прав дитини. Визначення батьківства дитини є підставою виникнення батьківських обов`язків, зокрема обов`язку з утримання дитини. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів. У Постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц (провадження № 61-6030св18) зазначено, що доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved