Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-27 00:00:00

Позивач [PERSON] \~звернулася до\~суду з\~позовом до\~ [PERSON] \~про розірвання\~шлюбу,\~обґрунтовуючи свої\~позовні вимоги\~тим,\~що з відповідачем по справі вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 27.08.1988. Від шлюбних відносин неповнолітніх дітей не мають. Підставою для розірвання шлюбу є те, що у них відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, вони втратили почуття любові та поваги один до одного, спільного господарства не ведуть, тому подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе. Просить розірвати шлюб. Позивач до початку судового засідання надала заяву про розгляд справи без її участі. Крім того, зазначила, що [PERSON] уже отримав розлучення 17.01.2023 на тимчасово окупованій території, про що повідомив їй через телеграм-канал, надавши скановані копії. Просить врахувати цю обставину під час прийняття рішення. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, правом на надання відзиву не скористався. У зв`язку з тим, що позивач не заперечувала проти розгляду справи по суті за відсутності відповідача, суд з її згоди ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. 27 серпня 1988 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції у Луганській області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] за актовим записом №1035, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 18 листопада 2022 року. Рішенням Жовтневого районного суду міста Луганська луганської народної республіки від 17 січня 2023 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу задоволено та розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 27 серпня 1988 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції у Луганській області за актовим записом №1035. Статтею 24 Сімейного кодексу України\~закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3\~ст. 105 Сімейного кодексу України\~передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ст. 110 СК України. Відповідно до\~ст. 110 Сімейного Кодексу України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Принцип добровільності шлюбу закріплений у ст.\~51\~Конституції України у відповідності до якого шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Чинне законодавство України забороняє примушування до шлюбу. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до\~ч.1,\~7\~ст.\~15\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію актів\~цивільного стану»\~державна реєстрація\~розірвання шлюбу\~проводиться відповідним\~органом державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~у встановлених\~законом випадках. Про державну реєстрацію розірвання шлюбу та про розірвання шлюбу, здійснене в судовому порядку, робиться відмітка в актовому записі про шлюб. У разі розірвання шлюбу в судовому порядку рішення суду, яке набрало законної сили, надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення. Пунктом 5 розділу II Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5 передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації про розірвання шлюбу зокрема є рішення суду. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована Російською Федерацією територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території. Згідно з ч.3,4 ст. 9 цього ж Закону будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Встановлення зв`язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України, виконання міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, сприяння відновленню в межах тимчасово окупованої території конституційного ладу України. Місто Луганськ є окупованою територією згідно постанови ВР України від 17.03.2015 року №254-VІІІ «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями», де органи законної влади не діють, а тому судом не враховується рішення Жовтневого районного суду міста Луганська луганської народної республіки від 17 січня 2023 року про розірвання шлюбу, яке не тягне на території України жодних правових наслідків. З огляду на вищевикладене та беручи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами по даній справі остаточно припинені та більше не відновлювалися, позивач від позову не відмовилася, суд дійшов висновку про те, що родина сторін розпалася остаточно, відновлення бути не може, і шлюб підлягає розірванню. Також, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, що був сплачений нею при зверненні до суду, у розмірі 992,40 грн., у відповідності до ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved