Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-12 00:00:00

22 лютого 2023 року до Київського районного суду м. Харкова електронним шляхом надійшла позовна заява [PERSON] (далі позивач) до [PERSON] (далі - відповідачка), в якій позивач просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем , зареєстрований 27 квітня 1996 року Харківським міським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис №347. В обґрунтування позову позивачка посилається на те, що вона, [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) 27 квітня 1996 року зареєструвала шлюб з [PERSON] . Неповнолітніх дітей від цього шлюбу вони не мають. Вказує, що відсутність порозуміння стало причиною конфлікту у родині. З жовтня 2020 року шлюбні відносини перестали існувати, з цього моменту ведення спільного господарства позивачем та відповідачем припинено. Вони живуть окремо та мають окреме особисте життя. Позивачка вважає, що збереження родини є неможливим, так як у шлюбі вона вже давно перебуває формально. Збереження шлюбу суперечить її інтересам. Як вказує позивачка, їй відомо про можливість розірвання шлюбу через органи ЗАЦС у разі відсутності неповнолітніх дітей. Однак через припинення спілкування з відповідачем, вона не має можливості спільного звернення з відповідачем до органів ЗАЦС з заявою про розірвання шлюбу, тому позивачка вимушена звернутися до суду. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Київського районного суду м.Харкова від 22.02.2023 визначено по вказаній цивільній справі головуючу суддю Лисиченко С.М. Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 27.02.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін. Позивачка у судове засідання, призначене на 13.07.2023, не з`явилася, про час, день та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку. В матеріалах справи міститяться клопотання представника позивачки про розгляд справи у відсутність позивачки та її представника, зазначено, що на вимогах позову наполягають, просять задовольнити в повному обсязі та не надавати строку на примирення. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце судових засідань повідомлявся у встановленому законом порядку, на підтвердження чого в матеріалах справи наявна поштова кореспнденція, яка повернута оператором поштового зв`язку у зв`язку із відсутністю адресата за вказаною адресою. Заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Відзиву на позовну заяву не подано. Відповідно до пункту 3 частини 8 статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Згідно частини 1 статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, та за наявними в справі доказами за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідно до вимог частини 2\~статті 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові заяви по суті справи, докази наявні в матеріалах справи та оцінивши їх у сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до даних свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , між\~ [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ,\~укладено\~шлюб,\~зареєстрований\~27 квітня 1996 року Харківським міським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис №347. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] . Неповнолітніх дітей від даного шлюбу сторони не мають. \~ \~ \~ \~Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з статтею 24 Сімейного кодексу України\~\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Суд зазначає, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Відповідно до частини 3 та 4 статті 56 Сімейного кодексу України\~ кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України\~ шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (частина 1 статті 110 Сімейного кодексу України\~). Згідно із статтею 112 Сімейного кодексу України\~ суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до статті 111 Сімейного кодексу України\~ суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. За змістом указаної норми заходи щодо примирення подружжя вживаються судом за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, на час розгляду даної справи вони спільного господарства не ведуть, мешкають окремо один від одного. Збереження шлюбу суперечить інтересам як позивачки, так і відповідача. Будь-яких доказів на підтвердження того, що після розірвання шлюбу будуть порушені особисті та майнові права сторін, суду не надано. Враховуючи вищевикладене,\~ суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають\~задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, суд залишає позивачці [PERSON] прізвище [PERSON] . Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved