Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього сина [PERSON] з вказаним позовом. Просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду в сумі 200\~000 гривень та судові витрати по справі з підстав, викладених в позовній заяві. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві. Суду пояснили, що просять суд стягнути моральну шкоду в сумі по 100\~000 гривень на користь [PERSON] та неповнолітнього [PERSON] , зокрема. Відповідач та її представник в судовому засіданні заявлений позов не визнали у зв`язку з його безпідставністю та просили відмовити в задоволенні позову. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заявлений позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи у їх сукупності і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до частин 1, 2 статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) витрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода). Положеннями статті 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Звертаючись до суду, [PERSON] обґрунтовує свої вимоги завданням їй фізичного болю та страждань, яких вона зазнала під час ДТП, отриманням тілесних ушкоджень, необхідністю лікування, в тому числі санаторно-курортного лікування. Щодо неповнолітнього [PERSON] обґрунтовує свої вимоги потребою останнього у санаторно-курортному лікуванні та заняттям з психологом. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму ВСУ № 4 від 31.03.95 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Згідно п.105 Рішення Європейського суду з прав людини по справі по справі «Смірнова проти Росії» від 24.07.2003 вказано, що «Суд зауважує, що деякі форми нематеріальної шкоди, включаючи моральні страждання, за самою їхньою природою не завжди можна підтвердити конкретними доказами (рішення у справі «Абдулазіз, Кабалес і Балкандалі проти Сполученого Королівства» (Abdulaziz, Cabales and Balkandali v. the United Kingdom) від 28 травня 1985 року, серія А, № 94, п. 96). Але це не заважає Суду присуджувати грошову компенсацію, якщо у нього є розумні підстави вважати, що заявник зазнав моральної травми, яка потребує такого відшкодування. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. В суду не виникає сумніву, що внаслідок вищевказаних обставин, [PERSON] та неповнолітньому [PERSON] було завдано моральної шкоди. Оскільки стороною позивача на засадах змагальності сторін належним чином мотивовано та доведено суду сам факт заподіяння моральної шкоди, що не викликає в суду будь-яких сумнівів. Однак, суд змушений констатувати, що заявивши вимогу про стягнення моральної шкоди на загальну суму 200\~000 гривень, сторона позивача повністю самоусунулась від надання суду належних та достовірних доказів на підтвердження заподіяння моральної шкоди саме на вказану суму. Верховний Суд України у своєму рішенні від 13.07.2011 року у справі №6-28008св10 зазначив, що «Моральну шкоду, зважаючи на її сутність, не можна відшкодувати в повному обсязі, оскільки немає і не може бути точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Зважаючи на це, будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватна дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз». Заявляючи позовну вимогу про стягнення моральної шкоди на загальну суму, яка понад ніж у 80 разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, саме на позивача покладається обов`язок доведення обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог в тому числі щодо розміру такої шкоди. Стороною позивача не заявлялось клопотання про призначення судово-психологічної експертизи, висновком якої міг бути підтверджений психологічний стан позивачів, наявність чи відсутність у них переживань, страждань, встановлені особливості сприйняття події, яка була підставою заподіяння моральної шкоди тощо. А також не було подано до суду висновку експерта, складеного на замовлення сторони по справі. Судом достовірно встановлений перелік тілесних ушкоджень, отриманих [PERSON] та неповнолітнім [PERSON] . Щодо [PERSON] синець на площі 5х2,5 см, садно розміром 2х0,8 см, крововилив на площі 2,5х3 см, на фоні якого є ранка розміром 0,8х0,2 см, паралельні подряпини довжиною 7 та 7,5 см. Щодо неповнолітнього [PERSON] подряпина довжиною 4 см, подряпина довжиною 3 см та подряпина довжиною 0,5 см. Суд звертає увагу, що стороною позивача належними та достовірними доказами не доведено перебування діагностованих в [PERSON] . протрузій міжхребетних дисків, церебральних мікроангіопатій лобних часток… великого мозку, та дисфункції вегетативної нервової системи в причинно-наслідковому зв`язку з подією ДТП, яка мала місце 19 грудня 2020 року близько 23.15 годин. Також стороною позивача належними та достовірними доказами не доведено перебування діагностовані в неповнолітнього [PERSON] диспатія астено-неврологічного синдрому в причинно-наслідковому зв`язку з подією ДТП, яка мала місце 19 грудня 2020 року близько 23.15 годин. Як і необхідність санаторно-курортного лікування та занять з психологом саме у зв`язку з подією ДТП, яка мала місце 19 грудня 2020 року близько 23.15 годин. Внаслідок чого, враховуючи характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди у розмірі 200 000 гривень є завищеними, та їх розмір не знайшов свого об`єктивного підтвердження в ході розгляду справи. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивачів по 1\~500,00 гривень на відшкодування моральної шкоди. Оскільки сам факт заподіяння такої шкоди є беззаперечним. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. \~ \~ \~ \~Судом при розгляді справи встановлено, що позивачем при зверненні до суду з позовом було понесено та документально підтверджено судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2\~000,00 гривень (а.с. 22). А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача понесених і документально підтверджених судових витрат по сплаті судового збору, в мінімальному розмірі за вимогу, заявлену щодо кожного позивача, а саме в сумі 1 984,80 гривень. \~ \~ \~ \~

Outcome: partial