Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-10 00:00:00

Позивач, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка» в березні 2023 року звернулось до суду з позовом про стягнення з [PERSON] на її користь шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в сумі 26882,00 грн. В обгрунтування позову зазначило, що 08.07.2020 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Уніка» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЗТО» було укладено договір добровільного страхування транспортного засобу БМВ, державний номерний знак [NUMBER] . 05.01.2021 року в місті Кропивницький сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу ВАЗ, державний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля БМВ, державний номерний знак [NUMBER] . Внаслідок чого було пошкоджено автомобіль БМВ, державний номерний знак [NUMBER] , що був застрахований Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Уніка» за договором добровільного страхування наземного транспорту № 012106/4100/0000034. Згідно постанови Кіровського районного суду міста Кіровограда від 03.02.2021 року дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм [PERSON] Правил дорожнього руху. На підставі заяви потерпілої особи, позивачем складено страховий акт № 00396493 та визначено розмір страхового відшкодування в сумі 155382,00 грн. На момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність винуватця була застрахована в Акціонерному товаристві «Страхова група «ТАС» згідно полісу № АО/007086912, ліміт відповідальності становить 130000,00 грн., франшиза 1500,00 грн. 14.04.2021 року Акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» виконало своє зобов`язання за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/007086912, в сумі 128500,00 грн. За таких обставин позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в сумі 26882,00 грн. Ухвалою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 26 квітня 2023 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання (а.с. 43) Позивач в судове засідання не з`явився, в матеріалах позову міститься клопотання позивача про розгляд справи за його відсутності, та підтримання позовних вимог (а.с.1-4). Відповідач у судове засідання не з`явився, представником відповідача подано до суду заяву (вх. № 25000 від 10.07.2023 року) про розгляд справи за відсутності відповідача та його представника, та визнання позовних вимог (а.с.48-52). Розглянувши наявні матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив таке. Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18№ 125324 05.01.2021 року о 09 год. 22 хв. в місті Кропивницький по вулиці Героїв України [PERSON] керуючи автомобілем ВАЗ2107-ЗНГ державний номер [NUMBER] , виїхав на регульоване перехресття з вулиці Волкова на забороняючий жовтий сигнал світлофору та скоїв зіткнення з автомобілем БМВ, державний номер [NUMBER] який рухався по вулиці Волкова на зелений сигнал світлофору. При дорожньо-транспортній пригоді автмоболі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками (а.с.30-32). Постановою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 03 лютого 2021 року, яка набрала законної сили 16 лютого 2021 року, визнано [PERSON] винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та призначено стягнення у виді накладення штрафу в розмірі 20-ти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що склало 340,00 грн. (а.с.33). Іншим учасником дорожньо-транспортної пригоди був [PERSON] . Цивільно-правова відповідальність потерпілого [PERSON] , застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Уніка», на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту «Каско» № 012106/4100/0000034 від 08.07.2020 року (а.с.11-12). [PERSON] 05 січня 2021 року подано до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» заяву № 00396493 (а.с. 9-10). На підставі вказаною заяви позивачем проведено огляд транспортного засобу для виявлення характеру пошкоджень, що підтверджується актом огляду транспортного засобу (а.с.24-25). Відповідно до рахунку-фактура № СФ-0000003 від 15 січня 2021 року вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля склала 155382,00 грн. (а.с.13). Згідно звіту № 16914 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, вартість (розмір) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу БМВ, реєстраційний номер [NUMBER] внаслідок його пошкодження, за станом на дату оцінки становить 168437,60 грн. (а.с.14-23). На підставі наявних документів позивачем вказана подія кваліфікована як страховий випадок. Згідно акту та умов договору страхування № 012106/4100/0000034 виплаті страхового відшкодування страхувальнику підлягає сума 155382,00 грн. (страховий акт № 00396493 від 21.01.2021 року; а.с.7). У зв`язку з чим, Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Уніка» виплачено [PERSON] страхове відшкодування згідно розрахунку суми збитку в сумі 155382,00 грн. Вказані обставини підтверджуються платіжним дорученням № 196223 від 22.01.2021 року (а.с.6). У зв`язку з тим, що цивільно-правова відповідальність винуватця дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в Акціонерному товаристві «Страхова група «ТАС» згідно полісу № АО/007086912 (а.с.34), позивач звернувся до зазначеної страхової компанії з заявою на виплату страхового відшкодування. На підставі вищевказаної заяви Акціонернем товариством «Страхова група «ТАС» виплачено позивачу страхове відшкодування в сумі 128500,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 175353 від 14.04.2021 року (а.с.35). Відповідно до частини першої статті 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Дана норма кореспондується з положеннями статті 979 Цивільного кодексу України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно з пунктом 3 частини першої статті 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Статетю 9 Закону України «Про страхування» передбачено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. У частині першій статті 25 Закону України «Про страхування» визначено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акту (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Відповідно до пункту 22.1 статті 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки (стаття 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Частиною другою статті 1187 Цивільного кодексу України визначено шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) (стаття 1194 Цивільного кодексу України). Статтею 993 Цивільного кодексу України та статтею 27 Закону України «Про страхування», відповідно до яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Враховуючи вищевказані вимоги можна зробити висновок, що страховик за договором обов`язкового страхування відповідає у межах страхового ліміту за мінусом фізичного зносу, а за решту - безпосередній винуватець. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 03.10.2018 року по справі № 686/17155/15-ц. Отже оскільки позивач свої зобов`язання за договором страхування виконав, здійснивши виплату страхового відшкодування, проте не отримав повного фактичного відшкодування цієї суми від страхувальника винуватця дорожньо-транспортної пригоди, а відтак з відповідача, як особи, відповідальної за відшкодування заподіяних збитків підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою в сумі 26882,00 грн. Крім того, положеннями частини шостої статті 263 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу. За частиною четвертою статті 206 Цивільного процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом з`ясовано, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Відповідно до частини першої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За частиною першою статті 142 Цивільного процесуального кодексу України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи вищевикладені норми законодавства, оскільки відповідачем в повному обсязі визнано позов, суд вважає за можливе повернути позивачу з Державного бюджету України 50 % сплаченого судового збору за подання позовної заяви в сумі 1342,00 грн. Також, у відповідності до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 1342,00 грн., за подання позовної заяви.

Outcome: approved