Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-16 00:00:00

У березні 2023 року КП «Дніпроводоканал» ДМР звернулося до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті послуг водопостачання та водовідведення, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до державної програми забезпечення населення України послугами водопостачання та водовідведення КП «Дніпроводоканал» ДМР надає послуги водопостачання та водовідведення споживачам, які повинні оплачувати дані послуги щомісяця. Так, між КП «Дніпроводоканал» ДМР та [PERSON] встановилися фактичні відносини з приводу надання послуг. Згідно рішення ДМР № 526 від 20 квітня 1995 року про розподіл платні за надання населенню комунальних послуг споживачам, переданим на обслуговування КП «Дніпроводоканал», абоненту відкрито особовий рахунок. Сума заборгованості за надані послуги водопостачання та водовідведення за адресою: [ADDRESS] , де відповідальним квартиронаймачем є [PERSON] , якій відкрито особовий рахунок № [NUMBER] та станом на 30.09.2022 року складає 11404,50 гривень. КП «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради належним чином виконував та виконує покладені на нього законодавством обов`язки щодо надання послуг водопостачання та водовідведення, проте відповідач, порушила та порушує покладений на неї обов`язок щодо оплати за наданні послуги. Крім того, за вказаною адресою зареєстровано також [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які нарівні з [PERSON] користуються усіма правами і обов`язками, яких слід вважати солідарними боржниками. На підставі викладеного позивач просить стягнути солідарно з відповідачів суму заборгованості по оплаті послуг з водопостачання та водовідведення з урахуванням 3% річних та інфляційного збільшення, загалом в розмірі 13683,11 гривень, а також судові витрати по справі. Ухвалою суду від 13.04.2023 року відкрито провадження у справі, визначено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Ухвалою суду від 15.05.2023 року відмовлено у задоволенні клопотання представника КП «Дніпроводоканал» ДМР Якименко А.Ю. про закриття провадження у вищевказаній цивільній справі. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що між КП «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради та [PERSON] встановились фактичні відносини з приводу надання послуг згідно рішення Дніпропетровської міської ради № 526 від 20 квітня 1995 року про розподіл платні за надання населенню комунальних послуг, споживачам, переданим на обслуговування КП «Дніпроводоканал», абоненту відкрито особовий рахунок № [NUMBER] , за адресою: [ADDRESS] . Як зазначав позивач в позовній заяві поданій до суду 10.03.2023 року, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] свого обов`язку щодо щомісячної оплати наданих позивачем послуг, виникла заборгованість за період з 01.07.2018 року по 30.09.2023 року. Відповідно до розрахунку позивача загальна сума заборгованості за надані послуги водопостачання та водовідведення за адресою: [ADDRESS] , де відповідальним квартиронаймачем є [PERSON] , на ім`я якої і відкрито особовий рахунок, станом на 30.09.2022 року складає 13683,11 гривень, з яких: 11404,50 гривень - сума основного боргу, 263,81 гривень - сума 3 % річних та 2014,80 гривень - інфляційне збільшення. Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 09.11.2022 року, за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано всього 5 осіб: [PERSON] з 10.03.2021 року, [PERSON] з 13.01.2003 року, [PERSON] з 08.02.2005 року, [PERSON] 15.11.2016 року, та [PERSON] з 20.05.2021 року. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 68 ЖК Української РСР наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до ст. 67 ЖК Української РСР плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно ст.160 ЖК Української РСР члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. Згідно з п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV від 24 червня 2004 року споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21 липня 2015 року, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Згідно ст. 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» споживачі питної води зобов`язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII від 9 листопада 2017 року, який введено в дію 01 травня 2019 року, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Відповідно до п.15 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII від 9 листопада 2017 року, який введено в дію 01 травня 2019 року, індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом відповідно до вимог ч.1 ст. 611, ч.1 ст.612 ЦК України. Крім того, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. 08.05.2023 року представником позивача КП «Дніпроводоканал» ДМР Якименко А.Ю. до суду було подано заяву, в якій зазначено, що на теперішній час відповідачами сума основної заборгованості сплачена в повному обсязі. Як вбачається із матеріалів справи, жодних заяв, у тому числі про залишення позову без розгляду, відмови від позову, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо від сторін до суду не надходило, тому суд розглянув справу в межах заявлених вимог на підставі наявних доказів. Відповідно до статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно із ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи, що на час вирішення спору по суті заборгованість відповідачів перед КП «Дніпроводоканал» ДМР у розмірі 13683,11 гривень відсутня, внаслідок погашення цієї заборгованості відповідачами після відкриття провадження по даній цивільній справі, про що представник позивача зазначила в своїй заяві від 08.05.2023 року, представник позивача не скористалася процесуальним правом припинити подальший розгляд справи, зокрема шляхом залишення позову без розгляду, відмовитись від позову, укладення мирової угоди тощо, суд дійшов висновку про ухвалення рішення про відмову КП «Дніпроводоканал» ДМР в задоволенні позову через задоволення вимог позивача відповідачами під час судового розгляду даної цивільної справи. Такий висновок щодо застосування норми права у подібних правовідносинах викладений в постанові Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 456/847/18. Відмовляючи у задоволенні позову, суд, відповідно до ст.141 ЦПК України, не стягує з відповідачів на користь позивача судові витрати.

Outcome: dismissed