Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-25 00:00:00

Орган опіки та піклування, в особі Новоодеської міської ради Миколаївського району Миколаївської області, в інтересах дітей: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , звернувся до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Позов обґрунтовано тим, що відповідачка [PERSON] є біологічною матір`ю [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , а відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . Вказує, що відповідачі ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків, сім`я неодноразово перебувала під соціальним супроводом, діти перебувають на обліку в службі у справах дітей, як такі, які опинилися у складних життєвих обставинах. З 21.02.2022 року діти були поміщені до патронатної родини, у зв`язку із несприятливою ситуацією в сім`ї, де і перебували на час подання позову. Тому, посилаючись на викладене Орган опіки та піклування просить суд про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] відносно його дитини [PERSON] , а також про стягнення з них аліментів. Представниця позивача у судове засідання не з`явилася, але надала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила про їх задоволення. Справу просила слухати за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, але надала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнала в повному обсязі, справу просила розглядати за її відсутності. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, до суду не з`явився, про причини неявки не повідомив, будь-яких заяв чи клопотань не подавав, правом на подання відзиву не скористався. У відповідності з вимогами ст.ст. 223, 280 ЦПК України, на підставі ухвали суду, справу розглянуто у відсутність сторін, в порядку заочного розгляду, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, відповідач належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду, у відповідності до ст. 128 ЦПК України, за місцем реєстрації місця проживання, позивач проти такого вирішення справи заперечень не надав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Щодо позбавлення батьківських прав. [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ), [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ), [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ). Відповідно до витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, відомості про батька [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , внесені до Реєстру за вказівкою матері, на підставі ч. 1 ст. 135 СК України. Таким чином відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . Відповідно до акту обстеження умов проживання складеного службою у справах дітей Новоодеської міської ради Миколаївського району Миколаївської області 21.02.2022 року, було проведено обстеження житлово-побутових умов за адресою проживання [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Житло розміщене на 1 поверсі одноповерхового будинку, складається з 2 кімнат без зручностей. В кімнатах безлад, речі розкидані, відсутня постільна білизна та запас продуктів харчування. Не створені умови для проживання та розвитку дітей. Одяг та взуття в обмеженій кількості. Відсутні спальні місця та постільна білизна. Діти, які зареєстровані та проживають за даною адресою: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , вилучені з сім`ї та вміщені в сім`є патронатного вихователя. Відповідно до акту обстеження умов проживання складеного службою у справах дітей Новоодеської міської ради Миколаївського району Миколаївської області 06.09.2022 року, було проведено обстеження житлово-побутових умов за адресою проживання [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Житло розміщене на 1 поверсі одноповерхового будинку, складається з 2 кімнат без зручностей. Відсутній запас продуктів. В кімнатах відсутні меблі. Для дітей не створені умови для проживання. Відсутні спальні місця та постільна білизна. Одяг та взуття відсутні. Діти вміщені до патронатної родини [PERSON] . Рішеннями виконавчого комітету Новоодеської міської ради № 26, 27, 28 від 15.03.2022 року, № 50, 51, 52 від 18.04.2022 року, № 89, 90, 91 від 20.07.2022 року, № 165, 166, 167 від 12.10.2022 року, дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] влаштовано до патронатного вихователя [PERSON] та в подальшому продовжено терміни перебування дітей у патронатного вихователя. Відповідачкою [PERSON] на ім`я суду написано заяву, в якій остання підтверджує факт того, що вона не бере участі у вихованні своїх дітей. Не заперечувала проти позбавлення її батьківських прав. Відповідно до довідки КНП «Новоодеська багатопрофільна лікарня» Новоодеської міської ради від 23.11.2022 року, [PERSON] , 1973 року народження, який є батьком [PERSON] , 2013 року народження, перебуває на обліку у психіатричному кабінеті з 1989 року. Діагноз: розумова відсталість легкого ступеню, з емоційно-волевою нестійкістю. В силу статті 9 Конституції України, Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод є частиною національного законодавства і закріплює мінімальні гарантії в галузі прав людини, які можуть бути розширені в національному законодавстві, яке в свою чергу в силу взятих на себе Україною зобов`язань не може суперечити положенням Конвенції (стаття 19 Закону України «Про міжнародні договори» від 29 червня 2004 року № 1906-ІV, стаття 27 Віденської конвенції про право міжнародних договорів). Європейський суд з прав людини у справі «Савіни проти України» (заява від 18 грудня 2008 року № 39948\\06) вказує, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції. У рішенні від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України» (заява № 31111/04) суд наголосив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано кожному право на повагу до свого сімейного життя. Втручання у право на повагу до сімейного життя не становить порушення статті 8 Конвенції, якщо воно здійснене «згідно із законом», відповідає одній чи кільком законним цілям, про які йдеться в пункті 2, і до того ж є необхідним у демократичному суспільстві для забезпечення цих цілей (пункт 50 рішення Європейського Суду у справі «Хант проти України»). Згідно із частиною 8 статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Відповідно до частини 2 статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду як джерело права. Статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. У пунктах 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 (зі змінами) «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до п.п. 15, 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2017 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Процедура, підстави та правові наслідки позбавлення батьківських прав передбачені нормами СК України (статті 164-167). Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дітей, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо і лише при наявності вини в діях батьків. Виключний характер позбавлення батьківських прав пояснюється тим, що воно може бути здійснено тільки судом. З цієї ж причини встановлений вичерпний перелік підстав позбавлення батьківських прав, який охоплює всі можливі способи порушення батьками прав і інтересів дитини. Будь-яка з підстав для позбавлення батьківських прав, перелічена в статті 164 СК України, є критерієм протиправної поведінки батьків по відношенню до своєї дитини. За вищевказаних обставин суд приходить до висновку, що відповідачі, свідомо, без будь-яких поважних причин ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків, не піклуються про фізичний і духовний розвиток, навчання та підготовку до самостійного життя свого сина [PERSON] , не проявляють інтересу до його внутрішнього світу, в наслідок чого останній був позбавлений батьківської уваги і піклування, порушено його права на належне батьківське виховання, спілкування, життя і розвиток в сім`ї, внаслідок чого відповідачами завдано шкоди правам та інтересам дитини, які захищаються Декларацією прав дитини, Конвенцією про права та чинним законодавством України, зокрема ст.ст. 150, 152-153, 155 СК України. Зважаючи на вищевикладене, виражаючи турботу про долю дитини,

Outcome: approved