Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-06 00:00:00

І. Стислий виклад позиції учасників справи. Представник позивача - адвокат Сокол Н.М. в інтересах [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про визнання фіктивним розірвання шлюбу між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого Чернігівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), актовий запис № 278 від 15.12.2020 року, посвідчене свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] . Позов обґрунтовано тим, що позивач проживала із [PERSON] , як дружина та чоловік, з квітня 1992 року по липень 2022 року. 25.04.1992 року між ними зареєстрований шлюб, [INFO] у подружжя народився син - [PERSON] . Перебуваючи у шлюбі, для вирішення питання фінансової стабільності сім`ї, подружжя вирішило фіктивно розірвати шлюб. Оскільки на момент подачі заяви про розлучення у них не було неповнолітніх дітей, 15.12.2020 року шлюб між ними розірваний у Чернігівському міському відділі ДРАЦС, відповідно до ст. 106 СК України. Після розірвання шлюбу позивач із [PERSON] продовжували проживати однією сім`єю, як дружина та чоловік, вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, займалися благоустроєм житла, купували меблі, побутову техніку та інші предмети домашньої обстановки та вжитку, проводили разом в колі рідних та друзів свята, спілкувалися з родичами один одного, оскільки не мали наміру насправді припиняти шлюбні відносини між ними. [INFO] [PERSON] помер в смт. Просяна, Синельниківського району, Дніпропетровської області, під час виконання обов`язку із захисту Батьківщини від збройної агресії Російської Федерації. Смерть [PERSON] була непередбачуваною, за характером отримання ушкоджень миттєвою. Оформити шлюб знову вони не встигли, а залишатися офіційною дружиною покійного для [PERSON] є важливим і принциповим, та бажаним для її чоловіка. На теперішній час, вона не може направляти відповідні запити військовій частині, територіальному центру комплектування та соціальної підтримки з приводу проведення службового розслідування щодо факту загибелі [PERSON] та одержати його результати (висновок); позбавлена права отримати посвідчення члена сім`ї загиблого військовослужбовця, отримати одноразову грошову допомогу та пільги як члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника України. За час шлюбу [PERSON] , на підставі договору дарування квартири від 17.11.1998 року, набув право власності на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яка на даний час є об`єктом спадкового майна, і позивач не може реалізувати своє право на отримання спадщини. Позивачка, на підставі договору купівлі-продажу квартири від 10.12.2019 року, набула право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] . Зазначає, що на початок опалювального сезону 2020 року дохід у родини [PERSON] був незначним, у зв`язку з чим подружжя вирішило отримати житлову субсидію на компенсацію вартості комунальних послуг. Подружжя разом мало на праві власності дві квартири, загальною площею 25,1 кв.м. та 50,2 кв.м, відповідно, це сильно впливало на показники Декларації про доходи і витрати осіб, які звернулись за призначенням житлової субсидії, а в кінцевому випадку могло б стати підставою для відмови в отриманні житлової субсидії. Тому, ними було прийнято рішення про проведення державної реєстрації розірвання шлюбу (фіктивно розлучитися), при тому що обидва з подружжя не мали наміру припиняти наявні між ними шлюбно-сімейні відносини. 01.03.2023 року від відповідача [PERSON] надійшла заява про визнання позову, в якій він позовні вимоги [PERSON] визнає, не заперечує проти задоволення позову (а.с.75). 14.03.2023 року від представника третьої особи, Міністерства оборони України, надійшли пояснення щодо позову, відповідно до яких представник просить відмовити у задоволенні позову (а.с.78-85). Заперечення обґрунтовані тим, що позивачка не доводить наявності умов, за яких розірвання шлюбу можливо визнати фіктивним. Зокрема, позивач не доводить, що дії колишнього подружжя після розірвання шлюбу були спрямовані на реалізацію функцій сім`ї та мети шлюбних відносин, не надано доказів, що колишнє подружжя не мало наміру припиняти шлюбні відносини, та жоден із подружжя не порушував питання про фіктивність розірвання шлюбу. Вважає, що акт про проживання особи без реєстрації від 25.08.2022 року з підписами сусідів, показання свідків є недостатніми підставами для визнання фіктивним розірвання шлюбу. Сам факт проживання в одній квартирі не свідчить про наявність шлюбних відносин, і про фіктивність розірвання шлюбу. Встановити умисел [PERSON] на фіктивне розлучення з [PERSON] не видається можливим, у зв`язку з його смертю. Звертають увагу, що [PERSON] за життя [PERSON] не ставила питання про фіктивність розлучення. Звернення до суду з вказаним позовом має розцінюватись судом як засіб розв`язання спірних майнових питань з відповідачем по справі, а саме: спадкування майна після померлого [PERSON] . Не доведено основних ознак сім`ї з [PERSON] і факту проживання його з позивачкою однією сім`єю після розірвання шлюбу 15.12.2020 року та до дня смерті - [INFO] . У позові [PERSON] наявний правовий інтерес у вирішенні даної справи, оскільки прийнятим рішення фактично вирішується питання отримання одноразової грошової допомоги як члену сім`ї загиблого військовослужбовця та інших виплат, передбачених чинним законодавством України, отримання статусу члена сім`ї загиблого Захисника України. Також вирішуватиметься розмір її частки у спадщині, як спадкоємиці першої черги спадкування. Звертають увагу, що виписка по картковому рахунку та відповідні квитанції долучені до позовної заяви не засвідчені належним чином. Посилання представника позивача на оплату житлово-комунальних послуг позивачем не свідчать про наявність шлюбних стосунків між позивачем та [PERSON] . Крім того, довідка № 7807, видана Управлінням адміністративних послуг Чернігівської міської ради від 15.09.2022 року вказує, що [PERSON] була зареєстрована за адресою : [ADDRESS] із 14.09.1999 року до 18.12.2019 року. У тексті позовної заяви позивач не наводить будь-яких вимог до відповідача, не вказує які саме права були порушені та потребуть відновлення з боку відповідача, та який спір про право наявний між ними. Позивач намагається у позовному провадженні визнати факт розірвання шлюбу фіктивним, проте позов пред`являє до [PERSON] , сина [PERSON] .. Таким чином, вважає, що представником позивача невірно обраний спосіб судового захисту прав. 05.07.2023 року від представника Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області надійшли письмові пояснення на позовну заяву, відповідно до яких представник третьої особи у задоволенні позовних вимог просить відмовити ( а.с. 140,141). Зазначає, що позивачем на обґрунтування позовних вимог надано докази призначення їй житлової субсидії, докази придбання нерухомості у 2019 році та оплати комунальних послуг за колишньою адресою чоловіка. Відповідно до довідки Управління адміністративних послуг позивачка була зареєстрована за однією адресою з померлим чоловіком лише до 18.12.2019 року. При цьому позивач стверджує, що зняття з реєстрації місця проживання ще до державної реєстрації розірвання шлюбу свідчить лише про набуття нової нерухомості, а не про сімейні відносини. Вказані доводи видаються сумнівними, оскільки ґрунтуються лише на словах позивача і не підтверджені належними доказами, а зміна реєстрації місця проживання до державної реєстрації розірвання шлюбу з такою ж ймовірністю може свідчити про погіршення між ними сімейних відносин ще за часів перебування у шлюбі. Наголошують, що акт проживання особи без реєстрації складений вже після смерті колишнього чоловіка позивачки, тобто на день його складання позивачка дійсно могла проживати за будь-якою адресою. Вказаний акт не підтверджує безпосередньо проживання однією сім`єю з померлим та ведення спільного господарства за його життя. Одночасні твердження позивача про проведення ремонту, придбання меблів, побутової техніки тощо та, поряд з цим, низький дохід родини, що змусив здійснити розірвання шлюбу з метою отримання житлової субсидії - викликають обґрунтовані сумніви. Факт оплати комунальних послуг, сам по собі, без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, не може свідчити про те, що між сторонами склались та мали місце усталені відносини, які притаманні подружжю. Показання свідків та виписка з банківського рахунку не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Оскільки чоловік позивачки помер, його внутрішню волю щодо розірвання шлюбу та наміри щодо підтримання чи припинення подальших шлюбних відносин встановити неможливо. За життя [PERSON] жоден із колишнього подружжя не порушував питання про фіктивність розірвання шлюбу. І лише після смерті колишнього чоловіка позивачка звернулась до органів місцевого самоврядування за довідками про проживання та до суду з позовом про визнання розірвання шлюбу фіктивним з метою отримання виплат від держави. У вступному слові позивач позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини викладені у позові та наявні у справі докази. Представник позивача пояснила, що шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] , подружжя розірвали у ЗАГСі , на підставі статті 106 Сімейного кодексу. Шлюб був розірваний з метою отримати субсидію. Після розірвання шлюбу подружжя продовжувало проживати разом, вели спільне господарство. Позивач знялась із реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS] , оскільки купила нерухомість. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав. Пояснив, що він є сином позивачки та [PERSON] , який помер. Пояснив, що хоча батьки розлучились, але для нього не було ніякої різниці, все залишалось як було. Представник Міністерства оборони України у судовому засіданні підтримав письмові пояснення. Додатково зазначив, що позивачка мала можливість укласти шлюб повторно, але не уклала. Крім того, він вважає, що позивачка неправильно обрала спосіб захисту своїх прав, оскільки вимог до відповідача ніяких немає. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 06.02.2023 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено справу у підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 23.03.2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду. 23.03.2023 року від представника третьої особи Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради надійшло клопотання про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, оскільки рішення суду у даній справі може вплинути на права та обов`язки вказаного Управління щодо призначення та виплати житлової субсидії [PERSON] , у тому числі припинення її надання та повернення надміру перерахованої (виплаченої) житлової субсидії (а.с.91-92). Протокольною ухвалою суду від 24.05.2023 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, залучено Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області. Представники третіх осіб: відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернігові, Департаменту соціальної політики ЧМР та ГУ ПФУ в Чернігівській області у судове засідання не з`явились, у матеріалах справи наявні заяви про розгляд справи без участі їх представників (а.с.73,113,91-92,140-141). ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин Судом встановлено, що 25 квітня 1992 року був укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] , прізвища після реєстрації шлюбу чоловіка « [PERSON] » дружини « [PERSON] », що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 576 (а.с.11-12, 116). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] , народився [INFO] , батьками зазначені: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.14). Згідно із актовим записом №278 від 15 грудня 2020 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний на підставі заяви про розірвання шлюбу подружжя, яке не має дітей №284/19/2020 від 14.11.2020 року (а.с.115). На вказаній заяві про розірвання шлюбу, після заповнення всіх пунктів, зазначено : « З умовами розірвання шлюбу ознайомлені, про відповідальність за повідомлення завідомо неправдивих відомостей відділу реєстрації актів цивільного стану попереджені», та проставлені підписи подружжя ( а.с. 114) [INFO] [PERSON] помер, місце смерті: смт Просяна Синельниківського району Дніпропетровської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 26.07.2022 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління міністрества юстиції (м.Суми), актовий запис №2803 та лікарським свідоцтвом про смерть №261 від 15.07.2022 року (а.с.16,17). Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі 10.08.2022 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Матвієнко О.В. зареєстрована спадкова справа щодо майна померлого [PERSON] за №69562606 (а.с.18). Батьками [PERSON] відповідно до свідоцтва про народження є батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с.19,20). Згідно із договором дарування квартири від 17.11.1998 року [PERSON] прийняв у дар від [PERSON] однокімнатну квартиру загальною площею 25,1кв.м., що знаходиться у [ADDRESS] (а.с.21). Відповідно до рішення Чернігівської міської ради №19/VIII-6 від 28.07.2022 року [ADDRESS] перейменовано на [ADDRESS] (а.с.22). Згідно із договором купівлі-продажу квартири від 10.12.2019 року [PERSON] купила квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 50,2 кв.м.(а.с.23-24). Відповідно до інформації про стан субсидій в домогосподарстві за даними Єдиного державного реєстру отримувачів субсидій Міністерства соціальної політики, на домогосподарство за адресою: [ADDRESS] , призначена субсидія: на опалювальні періоди з 01.01.2021 по 30.04.2021 та з 01.10.2021 по 30.04.2022 (а.с.25). Згідно із довідкою Управління адміністративних послуг №7807 від 15.09.2022 року про склад зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку станом на 14.09.2022 року за адресою: [ADDRESS] до складу зареєстрованих осіб входять: [PERSON] з 14.09.1999 року, [PERSON] , була зареєстрована 14.09.1999 року, знята з реєстрації 18.12.2019 року, [PERSON] , був зареєстрований з 24.12.1998 року, знятий з реєстрації 26.07.2022 року як померлий (а.с.33). Відповідно до акту про непроживання особи без реєстрації від 25.08.2022 року складеного у присутності майстра відділу з обслуговування житлового фонду №1 КП «Новозаводське» Чернігівської міської ради та власника/наймача кв. [ADDRESS] , [PERSON] складений акт про те, що [PERSON] , 1972 року народження, яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , проживала/проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] зі слів власника/наймача даної квартири (а.с.34). [PERSON] оплачувались комунальні послуги за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копіями квитанцій та випискою по картковому рахунку за 2021-2022 роки( а.с.36-60). Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона дружила з сім`єю [PERSON] , знає їх більше 20 років, оскільки працювала разом з [PERSON] на пошті. [PERSON] зі своїм чоловіком проживала до його смерті. Жили дружно, підтримували один одного. Подружжя приходили у магазин, де вона працювала, також вони завжди разом ходили на базар, бо [PERSON] не могла важкого носити. Про те, що вони розірвали шлюб дізналась не відразу, їй відомо що із-за скрутного фінансового становища, вони розірвали шлюб щоб отримувати субсидію. Але, жили вони разом, чоловік допомагав їй, не шкодував грошей, і розпоряджалася грошима вона. У дні народження, церковні свята вона завжди була з чоловіком. Їй відомо, що [PERSON] спочатку був у територіальній обороні у Чернігові, а з травня 2022 року служив у Дніпропетровській області. Після того як він став військовослужбовцем, [PERSON] говорила, що будуть реєструвати шлюб. Свідок [PERSON] пояснила, що з [PERSON] дружить більше ніж п`ять років, [PERSON] була підпорядкована їй по роботі. Вона була в [PERSON] вдома, в той час коли вдома був чоловік, [PERSON] . Також, вона приходила до них на день народження [PERSON] , чоловік завжди був поряд. Про те, що [PERSON] розлучена з чоловіком знала. Коли у [PERSON] з`явилась друга квартира, вони розлучилась для отримання субсидії, але вони проживали разом у квартирі, що недалеко біля неї. Чоловік [PERSON] працював водієм автобуса. Де він проживав на початку військового стану не знає, бо виїжджала, зі слів [PERSON] він пішов служити в танкову бригаду. З досліджених доказів вбачається, що [PERSON] , була зареєстрована у квартирі [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] з 14.09.1999 року, знята з реєстрації за вказаною адресою з 18.12.2019 року, та зареєстрована 18.12.2019 року у квартирі, яку купила 10.12.2019 року за адресою: [ADDRESS] . Чоловік та син - відповідач по справі, залишились бути зареєстрованими у квартирі за адресою: [ADDRESS] . 15.12.2020 року подружжя розірвало шлюб. ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Відповідно до статті 106 СК України подружжя, яке не має дітей, має право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану заяву про розірвання шлюбу. Якщо один із подружжя через поважну причину не може особисто подати заяву про розірвання шлюбу до органу державної реєстрації актів цивільного стану, таку заяву, нотаріально засвідчену або прирівняну до неї, від його імені може подати другий з подружжя. Орган державної реєстрації актів цивільного стану складає актовий запис про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання такої заяви, якщо вона не була відкликана. Шлюб розривається незалежно від наявності між подружжям майнового спору. За правилом статті 108 СК України за заявою заінтересованої особи розірвання шлюбу, здійснене відповідно до положень статті 106 цього Кодексу, може бути визнане судом фіктивним, якщо буде встановлено, що жінка та чоловік продовжували проживати однією сім`єю і не мали наміру припинити шлюбні відносини. На підставі рішення суду актовий запис про розірвання шлюбу та свідоцтво про розірвання шлюбу анулюються органом державної реєстрації актів цивільного стану. З урахуванням наведених положень сімейного законодавства, розірвання шлюбу може бути визнане фіктивним за таких умов: розірвання шлюбу повинно бути здійснене відповідно до положень статті 106 СК України, тобто органом державної реєстрації актів цивільного стану; жінка та чоловік після розірвання шлюбу продовжували проживати однією сім`єю; на момент розірвання шлюбу вони не мали на меті припинення шлюбних відносин. При цьому для визнання розірвання шлюбу фіктивним є необхідною наявність не лише факту спільного проживання, а і фактів, які підтверджують існування в обох з подружжя внутрішньої волі до підтримання подальших шлюбних відносин та її виявлення у вигляді активних дій. Такими активними діями є: 1) дії, спрямовані на реалізацію функцій сім`ї та мети шлюбних відносин (наприклад, репродуктивної функції); 2) подальше активне ведення спільного господарства, подальша спільна праця, спрямована на забезпечення фінансової стабільності союзу чоловіка та жінки та збільшення їх спільного капіталу. Відповідно до частини другої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. За правилами статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати те, що у відповідності до вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Матеріалами справи не підтверджується та позивачем не доведено наявності умов, за яких розірвання шлюбу можливо визнати фіктивним, зокрема, що дії колишнього подружжя після розірвання шлюбу були спрямовані на реалізацію функцій сім`ї та мети шлюбних відносин, ведення ними спільного побуту, бюджету, наявність взаємного матеріального забезпечення, взаємних прав та обов`язків, Даних, що після розірвання шлюбу 15.12.2020 колишнє подружжя [PERSON] та [PERSON] продовжували проживати однією сім`єю, і не мали наміру припинити шлюбні відносини, як того вимагають положення ст. 108 СК України для визнання розірвання шлюбу фіктивним, суду не надано. Суд не визнає належними доказами показання свідків , які підтвердили факт спільного проживання подружжя, оскільки вони не доводять фіктивний характер розірвання шлюбу. Акт про непроживання особи без реєстрації, який складений про те, що [PERSON] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , проживала/проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] суд також не бере до уваги, оскільки він складений після смерті чоловіка, зі слів власника/наймача даної квартири, [PERSON] , який є сином подружжя. З моменту розлучення [INFO] до смерті чоловіка [INFO] , минуло 1,5 року, за життя чоловіка жінка не намагалася офіційно відновити шлюбні відносини або визнати розірвання шлюбу фіктивним. Крім того, реєстрація розірвання шлюбу проведена Чернігівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Суми), з умовами розірвання шлюбу подружжя було ознайомлено, про відповідальність за повідомлення завідомо неправдивих відомостей відділу реєстрації актів цивільного стану попереджені, про що у заяві про розірвання шлюбу проставлені підписи. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація яких посвідчується, до спростування його в судовому порядку. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що оскільки особа померла, то неможливо встановити її наміри при розірванні шлюбу, а позивачкою не надані беззаперечні докази, що на момент розірвання шлюбу вона із чоловіком не мали намір фактично розірвати шлюб, тому відсутні підстави для задоволення позову. V. Розподіл судових витрат У відповідності до п. 2 ч. 2 ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладаються на позивача.

Outcome: dismissed