Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-13 00:00:00

У вересні 2022 року Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за Кредитним договором №010/3158/82/886223 від 17.08.2020 року у розмірі 82 106,75 гривень. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 15.09.2017 року [PERSON] звернувся до банку і підписав Угоду № PDV2-2136439 про акцепт Публічної пропозиції /Угода. Відповідно до цієї угоди Позичальник прийняв/акцептував публічну пропозицію АТ «Райффайзен Банк Аваль» про надання послуг в порядку та на умовах, що викладені у Правилах банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «Райффайзен Банк Аваль», висловив повну та безумовну згоду з її умовами. 17.08.2020 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є АТ «Райффайзен Банк», та [PERSON] було укладено заяву-договір про відкриття карткового рахунку та надання кредиту «Кредитна картка» № 010/3158/82/886223, згідно умов якої позивач надав відповідачу кредит у розмірі 50 000,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, зі сплатою процентів за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом, а позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту. Отже, з укладанням заяви-договору у позичальника виник обов`язок повернути банку кредит та відсотки за Договором у строки та в розмірах чітко встановлених заявою-договором та правилами, у разі прострочення якого кредитор має право достроково стягнути заборгованість за кредитом та відсотками. Банк виконав свої зобов`язання, надавши відповідачу кредитні кошти в сумі, строках та на умовах передбачених умовами Кредитного Договору. Проте, всупереч вимогам Кредитного Договору відповідач не виконав взяті на себе договірні зобов`язання, а саме: не здійснював сплату банку обов`язкового щомісячного платежу за користування кредитом та відсотків за користування кредитними коштами, у зв`язку з чим станом на 23.08.2022 року заборгованість останнього перед АТ «Райффайзен Банк» за Заявою про надання кредиту «Кредитна картка» № 010/3158/82/886223 від 17.08.2020 року становить 82 106,75 гривень, яка складається з: заборгованості за дозволеним овердрафтом - 70 253,00 грн.; заборгованості за недозволеним овердрафтом - 11 853,75 грн.; в тому числі прострочена заборгованість із щомісячного обов`язкового внеску 24 885,25 грн.. У зв`язку з невиконанням Позичальником умов кредитного Договору: несплатою періодичних платежів на погашення кредиту та відсотків за користування кредитними коштами, та у відповідності до умов Договору позивачем вживались заходи досудового врегулювання спору, а саме: направлення відповідачу Вимоги про дострокове виконання грошових зобов`язань за Кредитним Договором, надавши йму можливість добровільно сплатити заборгованість. Враховуючи те, що Позичальник не виконав умови Кредитного Договору та вимоги Банку щодо врегулювання заборгованості, тим самим нівелюючи приписи чинного в Україні законодавства, Банк був змушений звернутися о суду за захистом своїх порушених прав та законних інтересів. Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 квітня 2023 року відкрито спрощене позовне провадження по справі (а.с. 60). Представник позивача у судове засідання не з`явився, звернувшись до суду з заявою про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач відзив на позов не подав, в судове засідання повторно не з`явився, був повідомлений належним чином, шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання, причина неявки суду не відома, а тому у відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд з погодження позивача, провів заочний розгляд справи, за наявними у справі доказами. Згідно з ч.4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Судом встановлено, що 15.09.2017 року між сторонами було укладено і підписано Угоду № PDV2-2136439. Відповідно до цієї угоди [PERSON] прийняв/акцептував публічну пропозицію АТ «Райффайзен Банк Аваль» про надання послуг в порядку та на умовах, що викладені у Правилах банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «Райффайзен Банк Аваль», висловив повну та безумовну згоду з її умовами (а.с. 10). 17.08.2020 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» », правонаступником якого є АТ «Райффайзен Банк», та [PERSON] було укладено заяву-договір про відкриття карткового рахунку та надання кредиту «Кредитна картка» №010/3158/82/886223, згідно якого банк відкриває поточний рахунок «Для виплат» в гривні на ім`я клієнта та здійснює його розрахунково-касове обслуговування. Поточний рахунок призначений для зарахування коштів кредиту згідно цієї заяви-договору банк надав клієнту кредит у розмірі 50 000,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, а клієнт зобов`язався повернути банку кредит та сплатити проценти за його користування у розмірі 48 % річних (а.с. 9). Позивач наполягає на тому, що відповідач не виконав умови договору, внаслідок чого, за розрахунком банку, станом на 23.08.2022 року виникла заборгованість у розмірі 82 106,75 гривень, яка складається з: заборгованості за дозволеним овердрафтом - 70 253,00 грн.; заборгованості за недозволеним овердрафтом - 11 853,75 грн.; в тому числі прострочена заборгованість із щомісячного обов`язкового внеску 24 885,25 грн. (а.с. 6-8). 25.08.2022 року на адресу позичальника [PERSON] було направлено вимогу про дострокове виконання грошових зобов`язань за кредитним договором. Однак у визначені кредитором строки вимоги не виконано, заборгованість не повернута. Отже, відповідачем були порушені умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів. Вирішуючи спір, суд враховує наступні положення законодавства, що регулює спірні правовідносини. Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1, ч. 2ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є загальнообов`язковим до виконання сторонами. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1ст. 530ЦК України). За відсутності інших підстав припинення зобов`язання, передбачених договором або законом, зобов`язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Відповідно до ст.536ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст.526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином у відповідності до умов договору. Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як встановлено у ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до статей 12, 76-81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана за допомогою належних та допустимих доказів довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно зі статтями 13 ЦПК України та 89 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених сторонами вимог, на підставі доказів, які він оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, зважаючи на вищенаведене, суд вбачає підстави для задоволення позову та присудження до стягнення заборгованості за договором на користь позивача у зазначеному вище розмірі. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 481,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved