Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-09 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з зазначеним позовом, який 12.04.2023 та обґрунтовує тим, що позивач надає послуги з постачання теплової енергії відповідачу, який зареєстрований за адресою [ADDRESS] , та користується цими послугами. Відповідач своєчасно та в повному обсязі не оплачував за спожиті послуги з постачання теплової енергії, у зв`язку з чим за період з листопада 2021 року по січень 2023 року утворилась заборгованість за надані послуги в сумі 6792,54 грн та абонплати в сумі 388,78 грн. Крім того, на підставі договору №8/2100036 від 29.11.2021 позивач набув право вимоги по оплаті заборгованості за послуги централізованого опалення та постачання теплової енергії, надані АТ «СМНВО-Інжиніринг» за адресою [ADDRESS] , на суму 29288,13 грн та абонплати в сумі 805,34 грн. Посилаючись на вказані обставини, просить стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за послуги з постачання теплової енергії у розмірі 36080,67 грн, абонплати у розмірі 1194,12 грн, 3% річних у розмірі 1793,75 грн, інфляційні витрати у розмірі 4908,41 грн за період з 21 березня 2017 року по 23 лютого 2022 року та судові витрати. Ухвалою суду від 13.04.2023 справу прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, слухання справи призначено на 10:15 25.05.2023. Протокольною ухвалою суду від 25.05.2023 слухання справи відкладено за клопотанням відповідача для надання часу для підготовки відзиву по справі на 10:25 12.06.2023. Протокольною ухвалою суду від 12.06.2023 слухання справи відкладено за клопотанням відповідача на 11:00 10.07.2023. 05.07.2023 відповідачем до суду надано відзив, згідно якого останній визнає позов в частині нарахування заборгованості за останні три роки, щодо інших вимог позивача просить застосувати позовну давність. У судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримав у повному обсязі та просить задовольнити. Відповідач та його представник в судовому засіданні вимоги позову визнали частково, просили відмовити у стягненні заборгованості нарахованої поза межами позовної давності. Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що рішенням Виконавчого комітету Сумської міської ради №322 від 20.05.2011 визнано виробником та виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води - ВАТ «Сумське МНВО ім. Фрунзе» в межах території обслуговування згідно з додатком 1 (а.с.44). Рішенням Виконавчого комітету Сумської міської ради №322 від 18.06.2019 «Про визначення виробників та виконавців послуг з централізованого палення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в м. Суми» виробниками та виконавцями комунальних послуг з постачання теплової енергії та гарячої води визначено: ПАТ «Сумське НВО» і ТОВ «Сумитеплоенерго», в межах відповідних територій обслуговування (а.с.35). Рішеннями Виконавчого комітету Сумської міської ради № 426 від 23.07.2019, № 436 від 18.08.2020 затверджені тарифи за надані АТ «Сумське НВО» послуги (а.с.36). Згідно з Договорами про відступлення права вимоги № 108/2100069 від 29.11.2021, №8/2100036 від 29.11.2021, АТ «Сумське НВО» відступило на користь АТ «СМНВО-Інжиніринг», а «СМНВО-Інжиніринг» відступило на користь ТОВ «КППВ» право вимоги по оплаті фізичними особами, що проживають у місті Суми, заборгованості за послуги централізованого опалення та постачання теплової енергії, надані АТ «Сумське НВО» (а.с.46-49). Відповідно до Додатку №1 до вказаних договорів ТОВ «КППВ» набуло право вимоги по оплаті [PERSON] заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання теплової енергії по особовому рахунку [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , на суму 30093,47 грн (а.с.50-53, 58-61). Рішенням Виконавчого комітету Сумської міської ради № 627 від 20.10.2021 ТОВ «КППВ» визначено виробником та виконавцем послуг з постачання теплової енергії в межах території обслуговування, визначеної додатком № 1 до даного рішення, у тому числі, для будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] (а.с.42). ТОВ «КППВ» надає населенню м. Суми послуги з теплопостачання у вигляді гарячого водопостачання і центрального опалення відповідно до «Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005, за встановленими рішенням Виконавчого комітету Сумської міської ради від 19.11.2022 № 727 та рішенням Виконавчого комітету Сумської міської ради від 27.10.2022 № 476 тарифами (а.с.43-44). Відповідно до довідки МЄІРЦ № 348/06022023-30121899 за адресою [ADDRESS] до складу сім`ї входять [PERSON] , власником особового рахунку є [PERSON] . (а.с.26). Відповідач користувався послугами АТ «Сумське НВО», користуюся послугами ТОВ «КППВ» з постачання теплової енергії (централізованого опалення), вчасно та у повному обсязі за отримані послуги не сплачує, у зв`язку з чим заборгованість відповідача перед позивачем за період з червня 2013 року по січень 2023 року складає 36080,67 грн - заборгованість за надані послуги постачання теплової енергії та з абонплати в сумі 1194,12 грн. Також на підставі ч.2 ст.625 ЦК України відповідачу нараховано 3% річних в розмірі 1793,75 грн та інфляційні нарахування в розмірі 4908,41 грн (а.с. 8-25). Відповідно до ст. 319, 322 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до п.5 ч.2 ст.7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (ст.9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги»). Відповідно до ст. 67, 68 ЖК України, плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами, споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно з ч.3 ст.162 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Згідно п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ № 630 від 21.07.2005, розрахунковим періодом для оплати комунальних послуг є календарний місяць. Плата за послуги вносить не пізніше 20-го числа місяця, що настає за розрахунковим. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На підставі наведених норм права та встановлених обставин справи суд дійшов висновку, що у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань у нього виникла заборгованість, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Щодо заявленого відповідачем та його представником клопотання про застосування позовної давності суд зазначає наступне. Згідно зі статтею 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ч.1 ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини 1 та 5 статті 261 ЦК України). Відповідно до ч. 3 і 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Згідно з п.37 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. № 830 визначено, що розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, якщо інший порядок та строки не визначені договором. Оскільки заборгованість за надання послуг з постачання теплової енергії нараховувалась позивачем щомісяця, то перебіг загальної позовної давності слід відраховувати від кожного щомісячного платежу. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Великої Плати Верховного Суду від 07.07.2020 у справі № 712/8916/17. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно п.12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, який набрав чинності 02.04.2020, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені ст. 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Постановою Кабінету Міністрів №211 від 11.03.2020 постановлено установити з 12.03.2020 до 22.05.2020 на всій території України карантин, який неодноразово продовжувався до 30.06.2023. З матеріалів справи вбачається, що позивач просить стягнути заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії та абонплату за період з червня 2013 по січень 2023 у розмірі 37274,79 грн. Як вбачається з довідки про заборгованість по особовому рахунку № [NUMBER] за зазначений період відповідачами не здійснено розрахунків, що свідчили б про переривання позовної давності (а.с.27-32). Оскільки судом не встановлено обставин які б свідчили про переривання позовної давності. Суд приходить до висновку про можливість застосування до спірних правовідносин позовної давності. Тож враховуючи зазначене, заявлені позовні вимоги про стягнення заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії в частині нарахування заборгованості за період з червня 2013 року по лютий 2017 року заявлені поза межами позовної давності та задоволенню не підлягають, у зв`язку з пропуском строку позовної давності. Клопотань про поновлення строку позовної давності заявлено не було. Як вбачається з довідки про заборгованість за абонплату, абонплата нарахована відповідачам за період з березня 2017 року (право вимоги у відповідача виникло в квітні 2017 року) по січень 2023 року, жодного платежу, що свідчили б про переривання перебігу позовної давності відовідачем не здійснено, тож позовна вимога про стягнення заборгованості за нараховану абонплату в частині нарахування заборгованості за період з квітня 2011 року по березень 2017 року заявлені поза межами позовної давності та задоволенню не підлягають, у зв`язку з пропуском строку позовної давності. З відповідача на користь позивача підлягають 3% річних та інфляційні витрати нараховані на заборгованість яка підлягає стягненню в межах позовної давності. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині стягнення заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії за період з березня 2017 по січень 2023 включно, у розмірі 27114,47 грн та абонплату у розмірі 388,78 грн. Відповідно до задоволених позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню за період з березня 2017 року по грудень 2021 року (в межах заявлених вимог позивача) 3 проценти річних у розмірі 1625,82 грн та інфляційні витрати у розмірі 4358,28 грн. Отже, право позивача порушене і підлягає захисту, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії в сумі 27114,47 грн, абонплати у розмірі 388,78 грн, 3% річних у розмірі 1625,82 грн, інфляційні витрати у розмірі 4358,28 грн. Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується положеннями статті 141 ЦПК України, про те, що якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Так відповідачем понесені понесені ним і документально підтверджені судові витрати у загальному розмірі 4647,20 грн, що складаються з витрат зі сплати судового збору у сумі 2147,20 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2500,00 грн. Враховуючи часткове задоволення позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у загальному розмірі 3538,73 грн (33487,35х4647,20:43976,95).

Outcome: partial