Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-16 00:00:00

23.05.2023 позивач, в інтересах якого діє адвокат Пащук А.І., звернувся до суду з позовною заявою, якою просить стягнути з відповідача в користь позивачки пеню від заборгованої суми несплачених аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в загальному розмірі 83 203, 96 грн та вирішити питання судових витрат. Мотивує свої позовні вимоги тим, що 18.10.2012 був зареєстрований шлюб між позивачкою та відповідачем. Від шлюбу у сторін є донька [PERSON] , [INFO] . Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 05.02.2019 по справі № 459/2629/18 шлюб між сторонами був розірваний. На підставі рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 18.09.2015 із відповідача стягуються аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але мінімальний розмір аліментів на дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку в місяць, починаючи з 15.07.2015 та до досягнення дитиною повноліття. Заборгованість по аліментах станом на день складання позовної заяви (19.05.2023 року) становить 83 203,96 грн. Відтак, виходячи з приписів положення ч.1 ст.196 СК України, просить стягнути в користь позивачки пеню від суми несплачених аліментів, яка не перевищує 100 % заборгованості по аліментах, у якості відповідальності платника аліментів за прострочення сплати таких. Ухвалою від 25.05.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 07.06.2023. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. У зв`язку із оголошенням повітряної тривоги по Львівській області та місту Львову, розгляд справи 07.06.2023 не відбувся. За клопотанням відповідача розгляд справи 03.07.2023 року відкладено на 17.07.2023 року. Представник позивача - адвокат Пащук А.І. подав заяву про розгляд справи у відсутності сторони позивача та повне підтримання позовних вимог. У судовому засіданні 17.07.2023 року відповідач [PERSON] позов визнав частково, вказавши що не погоджується із розміром пені та розрахунком заборгованості, оскільки вважає, що в розрахунку заборгованості не враховані деякі суми, однак підтверджуючих документів немає. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступного. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що згідно рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 18 вересня 2015 року по справі №459/2263/15-ц з [PERSON] у користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання дитини: [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але мінімальний розмір аліментів на дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку в місяць, починаючи з 15.07.2015 і до досягнення дитиною повноліття (а.с.13-15). 05.04.2016 року на підставі рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 18.09.2015 видано виконавчий лист (а.с.16-17), за яким відкрито виконавче провадження, що підтверджується копією постанови про відкриття виконавчого провадження від 29.08.2018 (а.с.12). Відповідно до здійсненого державним виконавцем Червоноградського відділу ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Павлюк Ю.І. розрахунку заборгованості при примусовому виконанні виконавчого листа №459/2263/15-ц, виданого 05.04.2016 Червоноградським міським судом Львівської області, сукупний розмір заборгованості відповідача перед позивачем зі сплати аліментів за період з 15.07.2015 по 30.04.2023 станом на 30.04.2023 становить 83 203, 96 грн. Даний розрахунок складено державним виконавцем у відповідності до вимог статей 5, 18, 71 Закону України «Про виконавче провадження», р.10 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5 ( у редакції наказу Міністерства юстиції 29.09.2016 № 2832/5), г. 15 Сімейного кодексу України та на підставі наявних матеріалів виконавчого провадження (а.с.8-10). Відповідно до розрахунку пені за період з 01.04.2020 по 19.05.2023 сума пені становить 465 090, 12 грн. (а.с.18-20). Статтею 51 Конституції України та статтею 180 СК України батьки визначено обов`язок батьків утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 182 СК України). Згідно з частиною першою статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Таким чином, наявність обов`язку відповідача по сплаті аліментів свідчить про наявність презумції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.04.2019 року у справі 333/6020/16 відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02.11.2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16.03.2016 року у справі № 6-2589цс15, від 03.02.2016 року у справі № 6-1477цс15, від 16.03.2016 року у справі № 6-300цс16 і дійшла висновку, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та один відсоток. Обчислюючи розмір неустойки, суд виходить із розміру заборгованості, який був визначений державним виконавцем у розрахунку від 30.04.2023. Таким чином, виходячи з розрахунку пені та з урахуванням обмеження, встановленого частиною 1 ст.196 СК України, з відповідача на користь позивача у зв`язку з несвоєчасною сплатою аліментів підлягає стягненню пеня за період з 01.04.2020 по 19.05.2023 в розмірі, що не перевищує 100% заборгованості за цей період, а саме в сумі 83 203, 96 грн. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору під час подання позову, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України він стягується з відповідача на користь держави. Статтею 141 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи те, що розмір витрат на правову допомогу жодними доказами не підтверджений, у позовній заяві зазначено лише їх орієнтовний розмір, які позивач очікує понести, проте такі не були подані до суду, а тому враховуючи заперечення відповідача, суд вважає, що у стягненні таких з відповідача слід відмовити.

Outcome: partial