Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-05 00:00:00

І. Стислий виклад позиції сторін: позивачі [PERSON] , [PERSON] звернулись до суду із позовом, в якому просять: - визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування на 1/2 частку квартири [ADDRESS] , яка розміщена на першому поверсі одноповерхового будинку і складається з чотирьох кімнат, загальною площею 93,5 кв.м., житловою площею 61,3 кв.м., що належала його матері [PERSON] , яка померла [INFO] ; - визнати за [PERSON] право власності на 1/4 частку квартири [ADDRESS] , яка розміщена на першому поверсі одноповерхового будинку і складається з чотирьох кімнат, загальною площею 93,5 кв.м., житловою площею 61,3 кв.м.; - визнати за [PERSON] право власності на 1/4 частку квартири [ADDRESS] , яка розміщена на першому поверсі одноповерхового будинку і складається з чотирьох кімнат, загальною площею 93,5 кв.м., житловою площею 61,3 кв.м. Позовні вимоги мотивують тим, що [INFO] померла їхня мама [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на належні їй 2/4 частки (1/2 частку) квартири [ADDRESS] . Факт належності померлій [PERSON] 1/4 частки квартири підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, однак в даному свідоцтві неправильно вказаний номер квартири (замість №2 записано №3). Належність померлій 1/4 частки квартири [ADDRESS] підтверджується рішенням Долинського районного суду Івано - Франківської області від 14.05.2013, справа №343/1141/13-ц, на підставі якого зареєстровано право власності на дану частку в Державному реєстрі речових прав. Позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом, який прийняв спадщину і бажає оформити своє право на спадкове майно. Позивачка [PERSON] , яка є дочкою померлої [PERSON] , не прийняла спадщину і не претендує на спадкове нерухоме майно. Чоловік померлої - [PERSON] помер [INFO] . Позивач [PERSON] прийняв спадщину у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки на день смерті матері був зареєстрований і проживав разом з нею і в строк, передбачений ст. 1270 ЦК України не заявив про відмову від спадщини. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину - немає. Звернувшись 25.11.2022 до державного нотаріуса Долинської нотаріальної контори Ігнатової Т.О. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, позивачу [PERSON] було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку із тим, що номер квартири у свідоцтві про право власності на житло, яке видано 09.12.1993 виконавчим комітетом Долинської міської ради, зазначено «3», а в рішенні Долинського районного суду Івано - Франківської області від 14.05.2013 номер квартири вказаний «2». Також не співпадає площа квартири. Через помилковість зазначення номера квартири, позивачка [PERSON] не може розпорядитись належною їй 1/4 часткою квартири, а позивач [PERSON] , крім того, не може оформити своє право на спадщину на належну померлій матері 1/4 частку квартири. Із технічного паспорта вбачається, що належна сім`ї [PERSON] квартира [ADDRESS] складається із чотирьох житлових кімнат, загальною площею 93,5 кв.м., житловою площею 61,3 кв.м., допоміжна (підсобна) нежитлова площа - 22,4 кв.м., площа інших нежитлових (літніх, неопалювальних) приміщень - 9,8 кв.м. Площа квартири не співпадає, а саме площа квартири збільшилась на 13,9 кв.м., а житлова на 14,1 кв.м., у зв`язку із проведеними ремонтними роботами, контрольними обмірами та перерахунком площ. Факт того, що квартира має [ADDRESS] підтверджується: копією Державного акта на право власності на земельну ділянку, в якому вказано, що власник земельної ділянки [PERSON] проживає в [ADDRESS] , витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності; копією будинкової книги на дану квартиру. Окрім цього, рішенням Долинського районного суду Івано - Франківської області від 14.05.2013, справа №343/1141/13-ц, за [PERSON] визнано право власності на 1/4 частку квартири [ADDRESS] та складається з чотирьох кімнат, житловою площею 62,8 кв.м., загальною площею 96,0 кв.м., в порядку спадкування після смерті її чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . Даним рішенням також встановлено, що належна сім`ї [PERSON] квартира по [ADDRESS] має №2. А обставини встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Щодо реєстрації права власності, то згідно із архівними даними від 24.12.1993 за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано право власності по 1/4 частки квартири [ADDRESS] . У зв`язку із наведеним вище, позивач [PERSON] не має можливості оформити свої спадкові права, а позивачка [PERSON] не може розпорядитись належною їй часткою квартири. У судовому засіданні представниця позивачів [PERSON] та [PERSON] - адвокатка Оленин О.Ф. позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Зазначила, що твердження представниці відповідачки про необхідність вирішення даної справи у порядку окремого провадження є хибними та не відповідають вимогам закону, оскільки такий факт не встановлюється. Представниця Долинської міської ради - Федор М.М. у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, у їх задоволенні просила відмовити, оскільки дана справа повинна вирішуватись у порядку окремого провадження, а саме необхідно встановити факт того, що квартира [ADDRESS] , яка зазначена у свідоцтві про право власності та квартира [ADDRESS] , якою фактично володіють позивачі, є однією і тією ж квартирою. ІІ. Процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 18.05.2023 відкрито провадження у даній справі та призначено провести підготовче судове засідання за участю сторін. 22 червня 2023 року ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: позивач [PERSON] народився [INFO] , а позивачка [PERSON] народилась [INFO] , їхніми батьками є: [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 19.12.1975 та серії [NUMBER] від 03.03.1974 (а.с. 18, 19). Позивачка [PERSON] у зв`язку із реєстрацією шлюбу змінила прізвище із « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 20.09.1994 (а.с. 20). Те, що батьки позивачів - [PERSON] , 1946 року народження та [PERSON] , 1953 року народження, перебували у зареєстрованому шлюбі підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] виданого 28.10.1972 (а.с. 17). Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло від 09.12.1993, виданого виконкомом Долинської міської ради народних депутатів (а.с. 23) квартира, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] , дійсно належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та членам його сім`ї - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Загальна площа квартири становить 79,6 кв.м. Рішенням Долинського районного суду Івано - Франківської області від 14.05.2013, справа №343/1141/13-ц, провадження №2/0343/448/13, яке набрало законної сили 27.05.2013 (а.с. 24-25) визнано за [PERSON] право власності на 1/4 частку квартири [ADDRESS] , яка розміщена на першому поверсі одноповерхового будинку і складається з 4 кімнат, житловою площею 62,8 кв.м., загальною площею 96,0 кв.м., що належала її чоловікові [PERSON] , який помер [INFO] . Згідно із копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №10768034, сформованого 12.10.2013 (а.с. 26) на підставі рішення Долинського районного суду Івано - Франківської області від 14.05.2013, справа №343/1141/13-ц, [PERSON] на праві приватної, спільної часткової власності, розмір частки - 1/4 належить квартира, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . Загальна площа 96 кв.м., житлова площа 62,8 кв.м. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №14216336, сформованого 09.12.2013 (а.с. 27) [PERSON] на праві приватної власності (розмір частки - 1) належить земельна ділянка кадастровий номер 2622010100:01:022:0122, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . Цільове призначення земельної ділянки - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Як вбачається із копії Дердавного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯД №860727 (а.с. 28), який виданий [PERSON] , яка проживає в [ADDRESS] , остання є власницею земельної ділянки площею 0,1002 га, яка розташована а [ADDRESS] Отже, судом встановлено, що [PERSON] , [PERSON] та позивачі [PERSON] , [PERSON] були власниками (на праві спільної сумісної власності) квартири, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . [PERSON] , після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] стала власницею 1/2 частки даної квартири. [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 22.10.2021 (а.с. 16). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за законом на належну їй 1/2 частку вказаної вище квартири. Спадкоємцями першої черги були діти спадкодавця [PERSON] та [PERSON] . Позивач [PERSON] у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України є таким, що прийняв спадщину, оскільки на день смерті матері [PERSON] був зареєстрований і проживав разом з нею. Факт реєстрації підтверджується копією будинкової книги для прописки громадян, що проживають в буд. [ADDRESS] (а.с. 33-34). Позивачка [PERSON] спадщину не прийняла і не претендує на спадкове майно. Звернувшись до державного нотаріуса Долинської державної нотаріальної контори, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 2/4 часток квартири [ADDRESS] , оскільки є розбіжність у номері квартири та площі квартири, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с. 22). Як вбачається із технічного паспорта ОКП «Івано - Франківське ОБТІ» та довідки (а.с. 29-32), квартира [ADDRESS] станом на 21.12.2022 (момент здійснення обстеження) має такі технічні характеристики: загальна площа 93,5 кв.м., житлова площа 61,3 кв.м. Загальна площа квартири збільшилась на 13,9 кв.м., а житлова на 14,1 кв.м. у зв`язку з проведеними ремонтними роботами, контрольними обмірами та перерахунком площ. Таким чином, між сторонами виник спір з приводу визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , та у зв`язку із наявною помилкою номера квартири і неспівпадіння площі квартири в установчих документах, яка входить до складу спадщини. ІV. Оцінка суду: заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, надані на обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд приходить висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ст. 4 ЦПК України). Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Положеннями ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Як визначено ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Так, матеріалами справи встановлено, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , відкрилася спадщина за законом на належне їй майно, а саме 1/2 частку квартири [ADDRESS] . Згідно зі ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Оскільки чоловік померлої [INFO] [PERSON] - [PERSON] помер [INFO] , спадкоємцями першої черги за законом були позивачі [PERSON] та [PERSON] , як діти спадкодавця. Згідно з ст. 1268 ЦК України, спадщина належить спадкоємцеві, незалежно від часу прийняття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Оскільки позивач [PERSON] на час відкриття спадщини постійно проживав разом із своєю матір`ю (спадкодавицею) [PERSON] і протягом встановленого законом строку не заявив про відмову від спадщини, є таким, що прийняв спадщину. Позивачка [PERSON] у встановлений законом строк не прийняла спадщину і на даний час не претендує на спадкове майно. В той же час, вона є власницею 1/4 частки даної квартири. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Як встановлено в судовому засіданні, рішенням Долинського районного суду Івано - Франківської області від 14.05.2013, справа №343/1141/13-ц, яке набрало законної сили 27.05.2013, визнано за [PERSON] право власності на 1/4 частку вказаної вище квартири. Даним рішенням суду встановлено, що належна сім`ї [PERSON] квартира по [ADDRESS] має номер «2». Таким чином, та обставина, що дана квартира, яка входить до складу спадкового майна має номер саме «2», є встановленою та у порядку ч. 4 ст. 82 ЦПК України не потребує доказування при розгляді даної справи. Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Позивач [PERSON] звернувся до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину, яку він прийняв після смерті свої матері [PERSON] , однак у видачі свідоцтва про право власності на спадщину йому відмовлено, зокрема, у зв`язку із тим, що є розбіжність у площі квартири у правовстановлюючих документах та рішенні суду. Так, справді, судом встановлено, що у свідоцтві про право власності на житло зазначено, що загальна площа квартири становить 79,6 кв.м., в рішенні Долинського районого суду Івано - Франківської області та витязі з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вказано, що житлова площа квартири складає 62,8 кв.м., а загальна площа становить 96,0 кв.м. Однак в технічному паспорті та довідці Івано - Франківського ОБТІ вказано, що загальна площа квартири станом на 21.12.2022 становить 93,5 кв.м., житлова площа становить 61,3 кв.м. Збільшення площі відбулось у зв`язку із проведеними ремонтними роботами, контрольними обмірами та перерахуванням площ. Тобто, самочинного будівництва, у зв`язку із чим могла збільшитись площа квартири, позивачами здійснено не було. Як роз`яснено у п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, враховуючи, що спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є її син - [PERSON] , судом встановлено факт того, що до складу спадщини входить квартира саме за номер «2», та встановлено обставину зміни площі даної квартири, вимоги позивачів про визнання права власності на квартиру є обґрунтованими. Іншого способу захисту своїх прав, окрім як звернення до суду з даним позовом у позивачів немає. Щодо доводів представниці відповідача в частині того, що позивачам необхідно було звертатись до суду в порядку окремого провадження, оскільки необхідно встановити факт, що квартира [ADDRESS] , яка зазначена у свідоцтві про право власності та квартира [ADDRESS] , якою фактично володіють позивачі, є однією і тією ж квартирою, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Як передбачено ч. 7 ст. 19 ЦПК України, окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч. 1 ст. 293 ЦПК України). Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру (ч. 1 ст. 315 ЦПК України). Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20.06.2019, справа № 632/580/17 (провадження № 61-51сво18) зазначено, що юридичними фактами є певні факти реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема виникнення, зміна або припинення цивільних прав та обов`язків. В порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Однак, як вбачається із змісту позовних вимог позивачі звернулись до суду з метою визнання права власності на майно, що передбачає спір про право між сторонами. Більше того встановлення факту, на який посилається представниця відповідача взагалі не підлягає встановленню навіть у порядку окремого провадження, оскільки встановлення такого факту не передбачено чинним законодавством. На підставі викладеного, ст. 16, 1218, 1220, 1261, 1268, 1296 ЦК України, ст. 13, 78, 81, 82 ЦПК України, та

Outcome: approved