Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-02 00:00:00

І. Стислий виклад позицій позивача, відповідача, третьої особи. 1.Виклад позиції позивача. 30.05.2023\~року [PERSON] звернувся до Шаргородського районного суду з вказаним позовом до [PERSON] про виключення відомостей про батька дитини з актового запису про її народження, в якому просить виключити відомості про нього як батька з актового запису №10, складеного 12.04.2010 року виконавчим комітетом Деребчинської сільської ради Шаргородського району Вінницької області про народження [INFO] [PERSON] . В обґрунтування позову [PERSON] зазначив, що з 24.12.1993 року перебував у шлюбі із відповідачем. Шлюб між ним та відповідачем розірвано за рішенням Шаргородського районного суду. Після розірвання шлюбу з ним відповідач зареєструвала шлюб з [PERSON] і змінила прізвище на « [PERSON] ». За час шлюбу відповідач [INFO] народила сина [PERSON] . Так як він перебував у шлюбі з відповідачем, то, відповідно до норм ст.ст.122, 133 СК України, у актовому записі про народження дитини [PERSON] , складеному виконавчим комітетом Деребчинської сільської ради 12.04.2010 року за №10, батьком дитини, народженої відповідачем, зазначено його, про що видано свідоцтво про народження [NUMBER] . Однак, народжена відповідачем дитина [PERSON] не є його сином, про що повідомила його відповідач, зазначивши, що батьком дитини є інший чоловік. \~ \~ \~ \~Вказані обставини змусили його звернутися із цим позовом до суду. В підготовчому судовому засіданні [PERSON] підтримав позовні вимоги з тих самих підстав, просив позов задовольнити та виключити відомості про нього як про батька з актового запису №10, складеного 12.04.2010 року виконкомом Деребчинської сільської ради про народження [INFO] [PERSON] . Позивач просить ухвалити судове рішення у підготовчому судовому засіданні з огляду на повне визнання позовних вимог відповідачем [PERSON] . Позивач суду пояснив, що перебував з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. З травня 2009 року він та відповідач однією сім`єю не проживали. У період перебування в зареєстрованому шлюбі відповідач народила сина [PERSON] , [INFO] . Відповідач перебувала з дитиною у лікарні у зв`язку із хворобою дитини і зателефонувала та попросила його зареєструвати народження дитини. Він в актовому записі про народження записаний батьком дитини, так як перебував у шлюбі з відповідачем. Влітку 2022 року відповідач повідомила йому, що біологічним батьком дитини [PERSON] є [PERSON] , а не він, у зв`язку із чим звернувся із означеним позовом до суду. З огляду на те, що відповідач визнала його позовні вимоги, то відсутні підстави для призначення і проведення генетичної експертизи, у зв`язку із чим просить не розглядати подане ним клопотання про призначення експертизи. 2. Виклад позиції відповідача. Відповідач [PERSON] відзиву на позов із викладенням своїх заперечень, відповідно до норм діючого ЦПК України, на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 06.06.2023 року до суду не подала, разом з тим 03.07.2023 року, до початку підготовчого засідання, подала до суду заяву про повне визнання позовних вимог [PERSON] , не заперечує щодо задоволення позову, оскільки батьком дитини є інший чоловік (а.с.22). В підготовчому судовому засіданні відповідач [PERSON] пояснила, що не має заперечень щодо позову [PERSON] , визнає його у повному обсязі, не заперечує щодо ухвалення судом рішення в справі у підготовчому судовому засіданні. Батьком народженої нею в шлюбі з [PERSON] дитини [PERSON] є її теперішній чоловік [PERSON] . Так як вона і позивач часто сварилися і проживали окремо, то у період перебування із позивачем у зареєстрованому шлюбі у неї склалися відносини з [PERSON] , від якого вона завагітніла. Коли народився син [PERSON] , то він мав хворобливий стан здоров`я, вона перебувала з ним у лікарні і лікарі порекомендували зареєструвати народження дитини, у зв`язку із чим вона звернулася до [PERSON] , щоб останній зареєстрував народження, що він і зробив. Вона не повідомляла позивача про те, що [PERSON] не є його сином, хоча [PERSON] був про це обізнаний. Її старші діти звернули увагу на те, що дитина не схожа ні на батька, ні на них і тому вона змушена була повідомити [PERSON] про те, що батьком дитини є інший чоловік. 3.Виклад позиції третьої особи. Третя особа\~ Шаргородський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Жмеринському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) пояснень щодо позову з викладенням своїх аргументів та міркувань не подала, її представник у судове засідання не прибув, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи (а.с.17). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~14.06.2023 року начальник відділу ДРАЦС Магдалюк Л.В. надіслала інформацію про складення актового запису про народження дитини [PERSON] та про те, що заявником при реєстрації народження дитини вказаний батько, у зв`язку із чим вважає, що встановлення батьківства щодо дитини можливе лише за висновком генетичної експертизи (а.с.19). ІІ. Заяви, клопотання позивача, відповідача, третьої особи 1. Позивач [PERSON] у підготовчому засіданні заявив клопотання про допит в якості свідка [PERSON] . Інших заяв та клопотань, пов`язаних із розглядом справи, позивач не подавав. 2. Відповідач [PERSON] 03.07.2023 року подала до суду письмову заяву про визнання у повному обсязі позовних вимог [PERSON] (а.с.22). 3. Третя особа заяв та клопотань, пов`язаних із розглядом справи, не подавала. ІІІ. Процесуальні дії у справі 1. Відповідно до ухвали суду від 06.06.2023 року прийнято до розгляду позовну [PERSON] до [PERSON] , з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, Шаргородського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Жмеринському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про виключення відомостей про батька дитини з актового запису про її народження в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 03.07.2023 року (а.с.15-16). 2. В підготовче судове засідання не прибув представник третьої особи, у зв`язку із чим суд, не виходячи до нарадчої кімнати, відповідно до ч.4 ст.259 ЦПК України, постановив ухвалу про розгляд справи у відсутності зазначеного учасника справи, враховуючи, що перешкод для розгляду справи немає. 3. В підготовчому засіданні суд, не виходячи до нарадчої кімнати, відповідно до ч.4 ст.259 ЦПК України, постановив ухвалу про задоволення клопотання позивача про допит в якості свідка [PERSON] та про залишення без розгляду його клопотання про проведення молекулярно-генетичної експертизи. 4. Відповідно до вимог ч.ч.1, 2, 4, 5 ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнання позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення… У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє. Суд встановив, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси відповідача та інших осіб, тому наявні підстави для прийняття судом визнання [PERSON] позовних вимог [PERSON] . 5. В судовому засіданні, відповідно до вимог ч.4 ст.259 ЦПК України, не виходячи до нарадчої кімнати, суд постановив ухвалу про прийняття визнання відповідачем [PERSON] позовних вимог [PERSON] . \~ \~ \~ \~6. Згідно з вимогами ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За таких обставин суд вважає, що перешкод для здійснення розгляду справи та ухвалення судового рішення у підготовчому засіданні немає. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли сімейні правовідносини щодо оспорювання батьківства. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 24.12.1993 року до 06.12.2011 року. Шлюб розірвано за рішенням Шаргородського районного суду від 06.12.2011 року, що підтверджується копією рішення, яке набрало законної сили 17.12.2011 року (а.с.7). [INFO] відповідач [PERSON] народила дитину: сина [PERSON] , про що 12 квітня 2010 складено актовий запис за №10 виконкомом Деребчинської сільської ради Шаргородського району Вінницької області, що вбачається із свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.5) та актового запису про народження (а.с.6, 20). В зазначеному актовому записі та в свідоцтві про народження дитини [PERSON] записана матір`ю, а [PERSON] батьком дитини [PERSON] , що відповідає вимогам ст.122 Сімейного кодексу України, оскільки дитина народжена в шлюбі [PERSON] та [PERSON] 21.08.2015 року відповідач зареєструвала шлюб з [PERSON] і при реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище « [PERSON] », що вбачається із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.8). \~ \~ \~ \~Також, судом встановлено, що на час реєстрації народження дитини позивач [PERSON] не висловлював заперечень щодо запису про нього, як про батька, в актовому записі про народження та в свідоцтві про народження дитини [PERSON] . \~ \~ \~ \~Сумніви щодо батьківства виникли у позивача влітку 2022 року, оскільки відповідач повідомила йому про те, що батьком дитини є інший чоловік. \~ \~ \~ \~ Від проведення судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи відповідач [PERSON] відмовилася, зсилаючись на те, що позов визнає у повному обсязі, у зв`язку із чим вважає проведення експертизи недоцільним, про що повідомила у підготовчому судовому засіданні. Крім того, батьківство щодо дитини [PERSON] визнано іншою особою [PERSON] , що вбачається із нотаріально посвідченої останнім заяви серії НСМ №809236 від 03.07.2023 року (а.с.23). Допитаний у підготовчому засіданні в якості свідка [PERSON] підтримав подану ним заяву про визнання батьківства щодо дитини [PERSON] та пояснив, що відповідач є його дружиною. Він та відповідач зареєстрували шлюб у 2015 році, а до цього, з 2010 року проживали постійно без реєстрації шлюбу. У 2009 році він та відповідач зустрічалися, остання завагітніла, але перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , у зв`язку із чим останній був записаний батьком дитини. Він був обізнаний про те, що є батьком народженої відповідачем дитини [PERSON] . Чому відповідач не повідомила [PERSON] , що він не є батьком дитини, йому не було відомо. Оскільки відповідач [PERSON] визнає позов у повному обсязі, батьківство щодо дитини визнано іншою особою, то суд визнає факт відсутності кровного споріднення між особою, яка записана в актовому записі та свідоцтві про народження батьком, тобто [PERSON] , та дитиною [PERSON] . На момент оспорювання батьківства дитина [PERSON] повноліття не досяг. \~ \~ \~ \~ Відтак, судом встановлено, що позивач не є батьком дитини [PERSON] , народженої відповідачем [PERSON] 14 березня 2010 року. V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування Встановленому судом факту відповідають сімейні правовідносини щодо прав батьків про визначення походження дитини та оспорювання батьківства, які регулюються Сімейним кодексом України, Цивільним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України. Так, пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. \~ \~ \~ \~Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. \~ \~ \~ \~Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.16 ЦК України встановлено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. \~ \~ \~ \~Таким чином, кожна особа може звернутися до суду із позовом про захист свого порушеного права, обравши один із передбачених ст.16 ЦК України способів захисту цивільного права, що відповідає специфіці виниклих правовідносин. Статтею 121 СК України встановлено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 СК України. Відповідно до ч.1 ст.122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена в шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. \~ \~ \~ \~На підставі ч.ч.1, 2, 3, 5, 6 ст.136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як про батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною, суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 Сімейного Кодексу України. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. \~ \~ \~ \~ Відповідно до роз`яснень, що місяться в п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України за №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. \~ \~ \~ \~ VІ. Висновки суду Аналіз доказів, встановлених обставин та пояснень учасників справи у їх сукупності переконує суд у тому, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. Також, у суду склалася достатня переконаність у тому, що позов підлягає задоволенню з наведених у ньому підстав, які підтверджуються належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, проаналізованими судом. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України). Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом (ч.1 ст.78 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч.1 ст.81 ЦПК України). Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.ч.5, 6 ст.81 ЦПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.ч.1, 2 ст.89 ЦПК України). \~Враховуючи,\~що відповідач\~ [PERSON] \~позовні вимоги\~ [PERSON] \~визнала повністю,\~відмовляється від\~проведення молекулярно-генетичної\~експертизи,\~оскільки стверджує,\~що позивач\~не є\~батьком її\~дитини,\~що позивач\~при реєстрації\~народження дитини не був обізнаний про те, що не є батьком дитини, що батьківство відносно дитини визнано іншою особою, то суд вважає, що в даному випадку наявні всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову у підготовчому засіданні.

Outcome: approved