Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-11 00:00:00

24 травня 2023 року до Рівненського міського суду Рівненської області надійшла заява [PERSON] , заінтересовані особи: [PERSON] , [PERSON] , про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій заявниця просить встановити факт, що [PERSON] , [INFO] , підтвердженням чого слугує витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України та [PERSON] , померлий [INFO] , підтвердженням чого слугує свідоцтво про смерть [NUMBER] , видане відділом реєстрації актів цивільного стану м. Рівне 03 листопада 2003 року - є одна і та ж особа, який є батьком [PERSON] , [INFO] (дошлюбне прізвище [PERSON] ), РНОКПП: [NUMBER] . В обґрунтування своєї заяви вказує, що [INFO] народилася заявниця, [PERSON] , що стверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . 15 листопада 2009 року між заявницею [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб у зв`язку із чим її прізвище змінено з " [PERSON] " на " [PERSON] ". [INFO] помер батько заявниці [PERSON] , що стверджено свідоцвом про смерть серії [NUMBER] . Внаслідок смерті батька заявниці відкрилася спадщина на 28/100 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться в [ADDRESS] . Відповідно до ст.529 ЦК УPCP 1963 року, заявниця [PERSON] , як спадкоємиця першої черги, отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частину вищезазаначеного майна. [INFO] померла рідна баба заявниці, [PERSON] , що стверджено свідоцтвом про її смерть серії [NUMBER] . За життя баба по батьковій лінії уклала заповіт згідно з яким заповіла заявниці 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] та 1/2 частину земельної ділянки розташовану за тією ж адресою, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель та споруд. На день смерті [PERSON] , разом з нею були зареєстровані та проживали її діти, (дядьки заявниці) [PERSON] та [PERSON] , що є заінтересованими особами у справі, які спадщину прийняли на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України та згідно з ч.2 ст.1272 ЦК України допустили заявницю до кола спадкоємців. На сьогодні заявниця є спадкоємицею за заповітом майна її рідної баби, [PERSON] , яка померла [INFO] , що стверджено довідкою приватного нотаріуса Наумець Лідії Костянтинівни, виданою 19.05.2023. Факт заведення спадкової справи стверджено витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 72343889, виданого 03.05.2023. Під час оформлення спадщини в нотаріальному порядку приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Наумець Лідією Костянтинівною заявниці було повідомлено, що заявниця може бути звільнена від сплати податку за отримання прибутку у вигляді нерухомого майна, проте, лиш за наявності підтвердження родинних стосунків між заявницею та її рідною бабою [PERSON] . Оскільки у свідоцтві про народження заявниці її батько вказаний як [PERSON] , в повторно виданому свідоцтві про народження батька [PERSON] він вказаний - " [PERSON] ", в графі "матір" вказано - [PERSON] , то такі обставини не дають можливості встановити між [PERSON] (дошлюбне [PERSON] ) та її покійною бабою [PERSON] , яка померла [INFO] , прямої родинної лінії, заявниця змушена звертатися до суду із відповідною заявою. Також, заявниця звертає увагу на зазначене в заповіті баби [PERSON] , в якому вона наголосила що заявниця є її онукою, а саме: «...я заповідаю своїй онучці - [PERSON] , [INFO] ...». Ухвалою суду від 29.05.2023 прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у судовому засіданні. Заявниця в судовому засіданні підтримала свою заяву та просила її задовільнити. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви про встановлення факту. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоч був повідомлений належним чином про дату та час судового засідання. Виклик [PERSON] в судове засідання на 12.07.2023 здійснювався через розміщення оголошення на офіційному сайті Судової влади України (http://court.gov.ua/) від 29.06.2023. Свідок [PERSON] в судовому засіданні 29.06.2023 зазначила, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , що помер [INFO] , є однією і тією ж особою, ситуація з різними буквами "І" та "И" сталася через переклад прізвища з російської мови на українську. Також свідок підтвердила, що вказана особа є батьком [PERSON] , [INFO] . Свідок [PERSON] в судовому засіданні 12.07.2023 також вказала, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , що помер [INFO] , є однією і тією ж особою та є батьком [PERSON] , [INFO] . Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке. Згідно з копією свідоцтва про народження [NUMBER] , виданого Відділом ЗАГС м.Рівне 30.07.1990, заявниця [PERSON] (Сваричевська після зміни прізвища) народилась [INFO] , батьком вказаний - [PERSON] , матір - [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Відділом РАЦС Рівненського міського управління юстиції 15.11.2009, актовий запис № 1812, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 15.11.2009, прізвище [PERSON] після реєстрації шлюбу змінено на " [PERSON] ". Згідно з копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану м.Рівне 03.11.2003, актовий запис № 1864, [PERSON] помер [INFO] . Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Рівненським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) 15.11.2021, актовий запис № 2691, [PERSON] померла [INFO] . Як слідує з матеріалів справи, за життя [PERSON] уклала заповіт згідно з яким заповіла заявниці 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] та 1/2 частину земельної ділянки розташовану за тією ж адресою, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель та споруд. На сьогодні заявниця є спадкоємицею за заповітом майна її рідної баби, [PERSON] , яка померла [INFO] , що стверджено довідкою приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Наумець Лідії Костянтинівни, виданою 19.05.2023 № 32/02-14. Згідно з копією Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 00039788743 від 23.05.2023, [PERSON] народився [INFO] та його батьками вказані - [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом ЗАГС м.Рівне 03.12.1974, актовий запис № 2742, [PERSON] народився [INFO] і його батьками вказано [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом ЗАГС м.Рівне 18.08.1976, актовий запис № 2022, [PERSON] народився [INFO] і його батьками вказано [PERSON] та [PERSON] . Аналізуючи зміст досліджених письмових доказів, вбачається достатньо підстав вважати, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , що помер [INFO] , є однією і тією ж особою. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з ч. 2ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Факти, що мають юридичне значення, встановлюються в судовому порядку, коли ці факти безпосередньо породжують юридичні наслідки для заявника: право на спадщину; право на пенсію у зв"язку з втратою годувальника, одержання компенсації тощо. Пунктом 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" судам роз`яснено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище якої, зазначені в документі, не збігаються з прізвищем цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Отже, чинним законодавством не передбачено виправлення технічних помилок у державних актах на право власності на земельну ділянку. Виходячи із висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі "Бочаров проти України" від 17.03.2011 року (п.45), "Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (див. рішення від 18.01.1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства"). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі "Салман проти Туреччини")". Оскільки докази справи та показання допитаних в судових засіданннях свідків підтверджують факт того, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , що помер [INFO] , є однією і тією ж особою, вимоги заяви є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved