Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-16 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідача. 31.05.2023 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] з вимогою про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між позивачкою та відповідачем припинено шлюбні відносини близько 11 років тому, так як сформувалися протилежні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, спільного господарства не ведуть, подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, неповнолітніх дітей від шлюбу немає, строк для примирення не потрібен. Виходячи з викладеного, позивачка [PERSON] просила суд розірвати шлюб, укладений 04.11.1995 року між нею та відповідачем, зареєстрований відділом реєстрації актів громадського стану Ужгородської міської ради, про що зроблено відповідний актовий запис №729. Відповідач відзиву на позовну заяву не надав. Заяви (клопотання) учасників справи. 19.06.2023 року позивачкою [PERSON] подано до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. У судове засідання сторони не з`явилися. Оскільки відповідач був повідомлений про дату, час і місце судового засідання (частина 11 статті 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК)), в судове засідання не з`явився без поважних причин, а позивач не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи, судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Інші процесуальні дії у справі. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.05.2023 справу передано на розгляд на судді Голяні О.В. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.06.2023 року відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Фактичні обставини, встановлені судом. 04.11.1995 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадського стану Ужгородської міської ради, про що зроблено відповідний актовий запис №729, що стверджується долученим до справи оригіналом свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 04.11.1995 року. Від даного шлюбу у сторін є повнолітній син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12.03.1997 року. Оцінка Суду. Згідно із частиною першою статті 110 Сімейного кодексу України (далі СК) позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. А частиною другою статті 112 СК передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В свою чергу відповідно до статті 51 Конституції України, частини першої статті 24 СК шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Як вбачається з матеріалів справи, спільне подружнє життя у них не склалося, вони припинили шлюбні стосунки і поновлювати їх не мають наміру, примирення і збереження сім`ї є неможливим. За таких обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та інші обставини життя подружжя, суд знаходить підстави для розірвання шлюбу, оскільки його збереження суперечило б інтересам сторін.

Outcome: approved