Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-12 00:00:00

[PERSON] через свого представника за договором і ордером адвоката Лінника М. А. звернувся до суду з позовом, де вказав, що йому належить на праві власності вантажний автомобіль FAW [NUMBER] 2006 року випуску номер шасі (кузова/рами): [NUMBER] державний номерний знак [NUMBER] , що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 23.07.2022 року. Нещодавно йому стало відомо, що на вказаний вантажний автомобіль у виконавчому провадженні відносно боржника [PERSON] був накладений арешт, та транспортний засіб оголошено в розшук. На адвокатський запит Другим відділом ДВС у м. Вінниці ЦМУМЮ ( м.Київ) була надана відповідь, що згідно бази даних АСВП на виконанні у відділі перебували виконавчі провадження: - ВП № [NUMBER] з виконання постанови № 420 від 26.11.2015 року , виданої Державною архітектурно-будівельною інспекцією України про стягнення з [PERSON] на користь Державної архітектурно-будівельної інспекції боргу у розмірі 10200,00 грн.; 19.01.2016 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження . 23.06.2017 року винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу згідно п.7 ч. І ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження»; - ВП № [NUMBER] з повторного примусового виконання вищевказаного виконавчого документа: 03.11.2017 р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження; 14.06.2018 року винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу згідно п. 2 частини першої статті 37 ЗУ «Про виконавче провадження» ; -ВП №57472211 з повторного примусового виконання вищевказаного виконавчого провадження 26.08.2020 р. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу згідно п.7 ч. І ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження»; -ВП №63410920 з повторного примусового виконання вищевказаного виконавчого документа: 27.10.2020 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. В ході виконання вищевказаних виконавчих проваджень на автомобіль був накладений арешт та оголошено в розшук. 23.07.2022 року було здійснено перереєстрацію транспортного засобу FAW [NUMBER] згідно договору купівлі-продажу в СГ ТОВ «СА ДРАЙВ» від 23.07.2022 року № 7296/22/002995 і згідно архівних даних, здійснених перевірок ТСЦ № 3241 станом на 23.07.2022 року заборона на відчуження ( арешт, розшук) на вказаний автомобіль відсутня. Транспортний засіб було придбано не у [PERSON] , а у іншої особи, на той час він тричі реєструвався на нових власників за договорами купівлі-продажу, і 17.03.2016 року відбулась перереєстрація на нового власника за договором-купівлі продажу, оформлена нотаріально; 04.03.2017 року відбулась перереєстрація на нового власника по договору укладеному в ТСЦ; 26.09.2018 року відбулась перереєстрація на нового власника за договором купівлі-продажу. Позивачем було придбано вказаний автомобіль 23.07.2022 року за договором купівлі- продажу. Отже, на момент придбання автотранспортного засобу та проведення державної реєстрації права власності автомобіль не перебував у будь-якому приватному чи публічному обтяженні. У зв`язку з викладеним просить скасувати арешт та припинити розшук вантажного автомобіля FAW [NUMBER] 2006 року випуску, номер шасі (кузова/рами): [NUMBER] державний номерний знак [NUMBER] (за даними постанови ВДВС - реєстраційний номер [NUMBER] ), 2006 року випуску, номер шасі (кузова, рами): [NUMBER] , арештований та оголошений в розшук у рамках ВП № [NUMBER], ВП № [NUMBER], ВП № [NUMBER], ВП № [NUMBER], оголошений у розшук постановою державного виконавця Замостянського відділу державної виконавчої служби м. Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області № 13771315259 від 06.12.2019 року про розшук майна боржника у ВП № [NUMBER] від 22.10.2018 року, постановою державного виконавця Замостянського відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції № 15708550587 від 05.11.2020 року у ВП № [NUMBER] від 27.10.2020 року, та стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача понесені судові витрати. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, про дату слухання справи повідомлені належним чином, адвокат Лінник М. А. надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає і просить задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] до суду не з`явилася, про день слухання справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила, заперечень на позов не надала. Представник відповідача - Державної інспекції архітектури і містобудування України до суду не з`явився, про дату слухання справи повідомлений належним чином, надав відзив на позовну заяву, у якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог відносно ДАБК, оскільки з позову не вбачається, що права позивача були порушені будь -якими діями ДАБК. Представник 3-ї особи - Другого відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)до суду не з`явився, про дату слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав, тому суд розглядає справу на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог [PERSON] , виходячи з наступного. Як вбачається з копії договору купівлі - продажу від 23. 07. 2022 року [PERSON] придбав в ТОВ «СА ДРАЙВ» вантажний автомобіль FAW [NUMBER] 2006 року випуску номер шасі (кузова/рами): [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] , що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 23.07.2022 року, наданим ТСЦ МВС України № 3241 регіонального сервісного центру МВС в Київській області. Автомобіль належав на праві власності [PERSON] . В процесі експлуатації автомобіля позивач дізнався про те, що на вказаний вантажний автомобіль у виконавчому провадженні відносно боржника і попереднього власника [PERSON] був накладений арешт, і транспортний засіб оголошено в розшук. Згідно ч. І ст.34 Закону України «Про дорожній рух» державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов`язаних з перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, а також відсутності будь-яких» обтяжень, у тому числі за даними Державного реєстру обтяжень рухомого майна, звіркою і, за необхідності дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та огляду транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків. Постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року № 1388 затверджено Порядок державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, згідно з яким встановлюється єдина на території України процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів оформлення та видачі реєстраційних документів і номерних знаків. Відповідно до п. 15 та п.41 Порядку, у разі наявності відомостей про розшук, арешт, заборону та зняття з обліку та/або перереєстрацію, відомостей про обмеження відчуження в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, відомостей про особу в Єдиному реєстрі боржників, реєстрація (перереєстрація) такого транспортного засобу не проводиться. Згідно ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03.06.2016 року № 5 позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору» або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк або іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення. Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст. 41 Конституції України, кожний має право володіти, користуватися й розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ст. ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Згідно із ч. 2 ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. Право власності на вказаний транспортний засіб набуто позивачем у встановленому законом порядку та здійснено державну реєстрацію такого права. На час придбання позивачем втомобіля, а саме 23 липня 2022 року були відсутні відомості про ного обтяження, і позивач в силу ст.391 ЦК України має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Виходячи з вищевикладеного, враховуючи, що на час звернення із заявою до суду порушується право власності позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, порушене право підлягає судовому захисту у заявлений спосіб шляхом зняття арешту з майна та припинення його розшуку. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Крім цього, зміст цього конвенційного положення про захист права власності розкритий у ряді Рішень Європейського Суду з прав людини. Так, у Рішенні Європейського суду від 29.11.1991 юку у справі «Пайн Велів Девелопментс ЛТД» зазначається, що власники мають право претендувати щонайменше на законне сподівання на можливість користуватися своєю власністю. Також Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (п.36 рішення ЄСПЛ від 21. 02.1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства») та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції). Вказаний автомобіль не зареєстрований на праві власності за боржником [PERSON] у виконавчому провадженні, і дана обставина виключає підставність перебування транспортного засобу розшуку у розумінні ст.36 "Про виконавче провадження".

Outcome: approved