Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-10 00:00:00

Позивач 06.03.2023 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів у розмірі 41 349 грн. В обґрунтування позову вказано, що [PERSON] 23.02.2022 помилково здійснив переказ своїх грошових коштів в розмірі 41\~349 грн зі свого банківського рахунку в АТ КБ «Приватбанк» на банківську картку [PERSON] . Жодних стосунків чи зобов`язань між сторонами не існує, платіж здійснено помилково. 25.01.2023 позивач звернувся до відповідача з претензією щодо повернення отриманих коштів, втім відповідач не відповіла на претензію. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 07.03.2023 провадження у справі було відкрито, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання на 18.04.2023. У зв`язку з неявкою учасників справи у судове засідання 18.04.2023 розгляд справи було відкладено на 06.06.2023. З метою повторного сповіщення учасників справи, розгляд справи у судовому засіданні 06.06.2023 відкладено на 11.07.2023. Учасники справи у судове засідання призначене на 11.07.2023 не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. Позивач звернувся до суду 11.07.2023 з заявою, якою просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідно до ч.6 ст.128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Згідно до п.п.6, 7 ч.2 ст.43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Ухвала суду про відкриття провадження у даній справі розмішена в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на електронному сайті Приморського районного суду м. Одеси, тобто ухвала суду є доступною для ознайомлення та загальновідомою. Відповідно до ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідно до ч.4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, у зв`язку з повторною неявкою відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, відсутністю заперечень з боку позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів у заочному порядку. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши\~ та проаналізувавши\~ матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] 23 лютого 2022 року зі свого карткового рахунку на рахунок [PERSON] здійснив переказ грошових коштів у розмірі 41\~349 грн, про що свідчить квитанції до платіжної інструкції №Р24А2028777800С9093 від 23.02.2022. [PERSON] 25.01.2023 звернувся до [PERSON] з претензією №1, згідно якої просив повернути йому помилково сплачені їй кошти у розмірі 41\~349 грн (а.с.8, 9). Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України. Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав. Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Умовами виникнення зобов`язань iз набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок iншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбiльшення майна у iншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або вiдсутностi збільшення на стороні потерпілого; 4) вiдсутнiсть правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб. Під вiдсутнiстю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказiвцi закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто вiдсутнiсть правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. У разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі. За змістом частини першої статті 1213 ЦК України, набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Відповідно до ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Таким чином, вбачається, що [PERSON] переказав кошти [PERSON] в результаті чого остання набула грошові кошти без достатньої правової підстави. Доказів на спростування доводів позивача, зокрема, існування між сторонами договірних чи деліктних правовідносин, відповідачем, представлено не було. У відповідності до ст.ст. 76-77 ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. За таких обставин суд приходить до висновку, що позов [PERSON] обґрунтований та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з задоволення позову, сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1073,60 грн (а.с.3) підлягає стягнення з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved