Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-16 00:00:00

08 червня 2023 року позивач звернулась до суду з цим позовом та просить визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, будинком [ADDRESS] . Свої вимоги аргументує тим, що їй належить житловий будинок з господарськими будівлями за адресою [ADDRESS] . Відповідач, є її племінником, який вже понад 3 роки не проживає за адресою її домоволодіння. Він в 2020 році виїхав до м. Київ із тих пір вони не підтримують відносини та не спілкуються, місце фактичного проживання чи будь-які контактні дані їй не відомі. Реєстрація відповідача в будинку створює їй перешкоди в користуванні житловою площею, а саме: плату за комунальні послуги з урахуванням реєстрації відповідача проводить вона, повноцінно скористатися субсидією по оплаті комунальних послуг вона не може. Тому, усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном шляхом визнання особи такою, що втратила право користуватися житловим приміщенням є належним способом захисту її порушених прав. У судове засідання позивач не прибула, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримав. У судове засідання відповідач не прибув, повідомлений про розгляд справи належним чином. У судове засідання від третьої особи надано заяву про розгляд справи без їх участі. Враховуючи позовні вимоги позивача, яка не заперечує проти заочного розгляду справи, беручи до уваги відсутність відповідача, який належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, суд приходить до висновку про можливість заочно розглянути справу відповідно до ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Як встановлено судом, [PERSON] належить житловий будинок з господарськими будівлями за адресою [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №164308212 від 19.04.2019р. Відповідач, є її племінником, який вже понад 3 роки не проживає за адресою її домоволодіння що підтверджується Довідкою селищної ради від 05.06.2023р. №202. Він в 2020 році виїхав до м. Київ із тих пір вони не підтримують відносини та не спілкуються, місце фактичного проживання чи будь-які контактні дані їй не відомі. Отже, Відповідач не проживає в будинку за адресою [ADDRESS] де він зареєстрований, будинком не цікавиться, його речей у будинку не має, покинув його добровільно. Не проживаючи за даною адресою відповідач не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не приймає, особистих речей в будинку не має і взагалі ним не цікавиться та ні на що не претендує. Реєстрація відповідача в будинку створює їй перешкоди в користуванні житловою площею, а саме: плату за комунальні послуги з урахуванням реєстрації відповідача проводить вона, повноцінно скористатися субсидією по оплаті комунальних послуг вона не може. Тому, усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном шляхом визнання особи такою, що втратила право користуватися житловим приміщенням є належним способом захисту її порушених прав. Відповідно до ст.9 Житлового кодексу України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Згідно із ч.1 ст. 71 Житлового кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців, а відповідно до ст. 72 цього Кодексу, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст.319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.383 Цивільного кодексу України, власник житлового будинку, квартири, має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Відповідно до ст.405 Цивільного кодексу України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов є законним, обґрунтованим і підлягає задоволенню. За таких обставин, відповідачу необхідно роз`яснити, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за його письмовою заявою. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. Оскільки позов задовольняється, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved