Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-06 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України. Заявник просить суд встановити факт смерті матері дружини [PERSON] , померлої [INFO] у м.Свердловськ Луганської області. В обґрунтування заяви, [PERSON] зазначає, що [INFO] у м.Свердловськ Луганської області померла мати дружини [PERSON] , [INFO] . Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України. Встановлення факту смерті необхідне для реєстрації смерті та отримання свідоцтва про смерть та надання інформації, стосовно смерті [PERSON] в державні органи, а саме для зняття з обліку в Пенсійному Фонді України та в Індустріальному УПСЗН. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 06 липня 2023 року провадження по справі відкрито. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив суд розглянути справу без його участі. Представник заінтересованої особи - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) в судове засідання не з`явився, про слухання справи повідомлявся належним чином. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 24 листопада 2001 року [PERSON] , [INFO] , зареєстрував шлюб з, [PERSON] , [INFO] , про що в книзі записів актів громадянського стану про одруження міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківського міського управління юстиції зроблено актовий запис № 1165 від 24.11.2001 року, прізвище дружини після одруження [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про одруження, серія та номер [NUMBER] . [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON] ), народилася [INFO] в м.Червонопартизанськ, Луганської області. В свідоцтві про її народження батьками російською мовою записані: батько - « [PERSON] », мати - « [PERSON] ». Свідоцтво про народження видане 19.10.1977 року Червонопартизанською міськрадою Ворошиловградської ( зараз Луганської) області, серія та номер [NUMBER] , актовий запис № 257. Батьки дружини заявника до 2016 року проживали в [ADDRESS] , після переїхали жити в м.Харків, а [INFO] мати дружини - [PERSON] , отримала статус «внутрішньо переміщеної особи», та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить довідка видана Індустріальним УПСШ №6332634966 від 17.10.2018р. В грудні 2021 року батьки дружини поїхали до м.Червонопартизанськ, Луганської області перевірити стан квартири, в якій проживали до 2016 року. 24.02.2022 року в Україні розпочалось широкомасштабне вторгнення ворожих військ, у зв`язку з цим батьки дружини не змогли повернутись до Харкова, дружина заявника була змушена виїхати за межі України до Німеччини, де і перебуває до теперішнього часу. [INFO] померла мати дружини - [PERSON] , [INFO] . На тимчасово окупованій території України 26.04.2023 року видано довідку про причину смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла у м.Свердловськ ЛНР. Згідно довідки про причину смерті від 26.04.2023 року № 26, видану Державною установою «Свердловська міська поліклініка №2», [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] через хронічну недостатність кровообігу, кардіосклероз атеросклеротичний. Встановлення факту смерті необхідно заявнику для отримання свідоцтва про смерть [PERSON] . Згідно п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до положень ч. 1 ст. 317 КПК України, заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Згідно з Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року "Про введення воєнного стану в Україні" із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено в Україні воєнний стан, який в подальшому було продовжено до 18 серпня 2023 року. Місто Свердловськ Луганської області - місце смерті [PERSON] є тимчасово окупованою територією України, визначеною розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на межі зіткнення» (з подальшими змінами та доповненнями) та постановою Верховної Ради України від 17.03.2015 року № 254-УІІІ «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями». А відповідно до положень розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року №1275-р, місто Свердловськ Луганської області входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, на теперішній час Операція об`єднаних сил. У зв`язку з цим, заявник не може отримати свідоцтво про смерть матері дружини ( [PERSON] ) у відділі державної реєстрації актів цивільного стану, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачають, що державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті в певний час або про оголошення її померлою. За ч.ч.3, 4 ст.49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно до положень частини 2 статті 49 ЦК України, актами цивільного стану є, серед іншого, смерть фізичної особи. А згідно з положеннями частини 3 і 4 цієї ж статті, смерть фізичної особи підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Враховуючи викладене, єдиною підставою для державної реєстрації смерті в даних випадках є рішення суду про встановлення факту смерті. Згідно з ч. 2 ст. 319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. З огляду на наведене, роз`яснено, що під час розгляду судами справ про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України вимога щодо отримання письмової відмови органів реєстрації актів цивільного стану у здійсненні реєстрації таких фактів не ґрунтуються на положеннях чинного законодавства. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована Російською Федерацією територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Правовий статус тимчасово окупованої території, а також правовий режим на тимчасово окупованій території визначаються цим Законом, іншими законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, принципами та нормами міжнародного права. Тимчасова окупація Російською Федерацією територій України, визначених частиною першою статті 3 цього Закону, незалежно від її тривалості, є незаконною і не створює для Російської Федерації жодних територіальних прав. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території. Відповідно до ст. 18 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Зі змісту ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території», вбачається, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Тобто Україна не визнає такі акти, але як виключення враховує документи, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території для державної реєстрації акту цивільного стану і таке врахування не є визнанням окупаційної влади. Такий підхід відповідає практиці ЄСПЛ (справи Cyprus v. Turkey, Loizidou v. Turkey), Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії від 21 червня 1971 року, а також судовій практиці України. На підставі наведеного, суд, як виключення, приймає в якості доказу надану заявником довідку про причину смерті від 26.04.2023 року № 26, видану Державною установою «Свердловська міська поліклініка №2», свідоцтво про смерть [PERSON] , видане Свердловським міським відділом запису актів цивільного стану департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки 11.05.2023 року та у сукупності з іншими наданими заявником письмовими доказами, вважає їх достатніми для встановлення факту смерті [PERSON] на тимчасово окупованій території України. Частиною 4 статті 317 ЦПК України визначено, що ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Відповідно до вимог п.8 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства. Пунктом 21 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" визначено, що від сплати судового збору звільнені заявники - у справах за заявами про встановлення факту народження або смерті, поданих у зв`язку із воєнним станом, надзвичайним станом, збройною агресією, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру". Відповідно до ст. ст. 4, 12, 13, 19, 76, 81, 82, 141, 206, 263-265, 315-317 ЦПК України, Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Рішенням Європейського Суду з прав людини «Кіпр проти Туреччини», суд -

Outcome: approved