Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-06 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування збитків, понесених у результаті виплати страхового відшкодування. Свої вимоги мотивував тим, що 08 вересня 2018 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 202.18.2421716, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб "Kia Riо", державний номерний знак [NUMBER] . 28 червня 2020 року, за адресою: вул. Русанівська Набережна, 27, м. Київ, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Volkswagen transporter», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «Кia Rio», державний номерний знак [NUMBER] , який належить [PERSON] 21 липня 2020 року постановою Дніпровського районного суду м. Києва відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 30 червня 2020 року [PERSON] звернулася до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування. Згідно страхового акту № 3.20.1806-1 від 06 липня 2020 року заявлена подія є страховим випадком за договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 202.18.2421716 від 28 червня 2020 року, розмір виплати страхового відшкодування становить 9 659,99 грн. Згідно платіжного доручення № ЦО03525 від 07 липня 2020 року позивачем перераховано [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 9 569,99 грн. У зв`язку з викладеним просить стягнути з відповідача 9 569,99 грн на відшкодування збитків, понесених у результаті виплати страхового відшкодування та витрати по сплаті судового збору. Згідно вимог ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. 08 вересня 2018 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 202.18.2421716, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб "Kia Riо", державний номерний знак [NUMBER] (а.с. 15-16). 28 червня 2020 року, за адресою: вул. Русанівська Набережна, 27, м. Київ, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Volkswagen transporter», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «Кia Rio», державний номерний знак [NUMBER] , який належить [PERSON] (а. с. 24-25). 21 липня 2020 року постановою Дніпровського районного суду м. Києва відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 26-28). 30 червня 2020 року [PERSON] звернулася до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 29). Згідно страхового акту № 3.20.1806-1 від 06 липня 2020 року заявлена подія є страховим випадком за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів № 202.18.2421716 від 28 червня 2020 року, розмір виплати страхового відшкодування становить 9 659,99 грн. (а.с. 33). Згідно платіжного доручення № ЦО03525 від 07 липня 2020 року позивачем перераховано [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 9 569,99 грн (а.с.35). Позивач просить стягнути з відповідача суму виплаченого страхового відшкодування у розмірі 9 659,99 грн. Між сторонами виникли позадоговірні правовідносини, а тому предметом доказування є вчинення відповідачем певних дій, які призвели до заподіяння позивачу матеріальної шкоди. Представник позивача на підтвердження позовних вимог посилався на скоєння відповідачем, цивільно-правова відповідальність якого не застрахована дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок чого позивачу заподіяно матеріальних збитків. Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, та доказів, на підтвердження своїх заперечень. Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Для відшкодування шкоди за правилами ст. 1166 ЦК України необхідно довести такі факти: а) неправомірність поведінки особи. Неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо завдавач шкоди не був уповноважений на такі дії. б) наявність шкоди. Під шкодою слід розуміти, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки ст. 22 ЦК України). в) причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди. г) вина завдавача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов`язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини. Частина 2 цієї статті встановлює презумпцію вини завдавача шкоди, що означає, що особа, яка завдала шкоду, буде вважатися винною, якщо вона сама не доведе відсутність своєї вини (у зв`язку із наявністю вини іншої особи або у зв`язку із дією об`єктивних обставин). Відповідно до частини 2 ст.1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. Згідно ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Судом встановлено, що вина відповідача підтверджується постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 21 липня 2020 року. 07 липня 2020 року позивачем перераховано страхове відшкодування у розмірі 9 569,99 грн у відшкодування матеріальних збитків, завданих неправомірними діями відповідача, цивільно-правова відповідальність якого не застрахована. Отже, з урахуванням викладеного позовні вимоги Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» до [PERSON] про відшкодування збитків, понесених у результаті виплати страхового відшкодування підлягають задоволенню повністю: стягнути з [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування», код ЄДРПОУ 36086124, адреса місцезнаходження: просп. Степана Бандери, 22, м. Київ, 04073, у відшкодування збитків, понесених у результаті виплати страхового відшкодування, у розмірі 9 659 (дев`ять тисяч шістсот п`ятдесят дев`ять) грн 99 коп. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 2 684 грн, відповідно до Закону України "Про судовий збір". Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до статей 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 2 684 грн.

Outcome: approved