Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-28 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до Ватутінського міського суду Черкаської області з позовом до [PERSON] . Просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість: за кредитним договором № 3328609219/707345 від 16.07.2021 в розмірі 17\~437 грн. 50 коп., за кредитним договором №3328609219/446212 від 12.07.2021 в розмірі 11 625 грн. 00 коп., за кредитним договором №06636-07/2021 від 13.07.2021 в розмірі 17\~200 грн. 00 коп., а всього стягнути заборгованість у розмірі 46 262 грн. 50 коп. Обґрунтовано позов, зокрема, тим, що відповідач взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредитних коштів за укладеними договорами належним чином не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість, а тому позивач, який набув право вимоги до відповідача за вказаними договорами, звернувся до суду з даним позовом. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно з ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою суду від 23.03.2023 по справі призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності та підтримує позовні вимоги в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином, шляхом розміщення оголошення на веб-сайті Ватутінського міського суду Черкаської області http://vt.ck.court.gov.ua, розміщеному на офіційному веб-порталі Судової влади України в мережі Інтернет, а тому суд вважає, що відповідач в судове засідання не з`явився без поважних причин та вважає за можливе розглядати справу за його відсутності на підставі наявних у справі доказів, при цьому виносить заочне рішення. Відповідач у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву до суду не подав, жодних заяв чи клопотань не надіслав. Ухвалою суду від 29.06.2023 постановлено провести заочний розгляд вказаної цивільної справи. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи вищевикладене та приписи ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі осіб, які в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. В судовому засіданні встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 16.07.2021 між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 3328609219/707345, згідно з умовами якого товариство надало клієнту фінансовий кредит в сумі 4500 грн. на умовах строковості, зворотності та платності строком на 25 днів, а клієнт зобов`язався повернути кредит і сплатити проценти за користування ним у порядку та на умовах, визначених договором. Відповідно до пунктів 1.2.-1.4. строк дії договору починається з моменту його укладення відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію». За користування кредитом клієнт сплачує товариству 912,5% (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 2,5% (процентів) на добу. Тип процентної ставки фіксована. Кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом (а.с. 7-8). Невід`ємною частиною цього договору є публічна пропозиція (оферта) товариства на укладення договору про надання фінансового кредиту за допомогою електронних засобів, яка розміщена на сайті Товариства https://www.eurogroshi.com.ua/ (пункт 1.6. договору). Згідно із пунктом 1.6. договору клієнт підтвердив, що усвідомлює, що на правовідносини за цим договором не розповсюджується дія Закону України «Про споживче кредитування». У пункті 2.1. договору сторони погодили, що повернення кредиту та сплата процентів за користування ним здійснюватиметься згідно з Графіком розрахунків, який є невід`ємною частиною цього договору. Відповідно до пункту 4.3. договору у разі, якщо клієнт не повернув кредит в строк, зазначений в пункті 1.2. цього договору та/або в додатку(ах) до цього договору, проценти передбачені в пункті 1.3. цього Договору продовжують нараховуватися за кожний день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 90 (дев`яноста) календарних днів, починаючи з дня укладення договору. 19.04.2022 між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (фактор) та ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» укладено договір факторингу № 19042022-Є, за яким клієнт відступив факторові право грошової вимоги до боржників (а.с. 11-13). Згідно з актом прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу № 19042022-Є від 19.04.2022 року клієнт передав, а фактор прийняв: реєстр боржників (а.с. 14). З витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 19042022-Є від 19.04.2022 вбачається, що ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги, зокрема, до відповідача за договором про надання фінансового кредиту № 3328609219/707345 в сумі 17 437 грн., 50 коп. з них 4 500 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 12 937 грн. 50 коп. сума заборгованості за відсотками (а.с. 15). 12.07.2021 між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту № 3328609219/446212, за умовами якого товариство надало клієнту фінансовий кредит в сумі 3 000 грн. на умовах строковості, зворотності та платності строком на 25 днів, а клієнт зобов`язався повернути кредит і сплатити проценти за користування ним у порядку та на умовах, визначених договором. Відповідно до пунктів 1.2.-1.4. строк дії договору починається з моменту його укладення відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію». За користування кредитом клієнт сплачує товариству 912,5% (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 2,5% (процентів) на добу. Тип процентної ставки\~фіксована. Кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом (а.с. 32-33). Невід`ємною частиною цього договору є публічна пропозиція (оферта) товариства на укладення договору про надання фінансового кредиту за допомогою електронних засобів, яка розміщена на сайті Товариства https://www.gofingo.com.ua/ (пункт 1.5. договору). Згідно із пунктом 1.6. договору клієнт підтвердив, що усвідомлює, що на правовідносини за цим договором не розповсюджується дія Закону України «Про споживче кредитування». У пункті 2.1. договору сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування ним здійснюватиметься згідно з Графіком розрахунків, який є невід`ємною частиною цього договору. Відповідно до пункту 4.3. договору у разі, якщо клієнт не повернув кредит в строк, зазначений в пункті 1.2. цього договору та/або в додатку(ах) до цього договору, проценти передбачені в пункті 1.3. цього договору продовжують нараховуватися за кожний день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 90 (дев`яноста) календарних днів, починаючи з дня укладення договору. 19.04.2022 між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «ГОУФІНГОУ» укладено договір факторингу № 19042022-Г, за яким клієнт відступив факторові право грошової вимоги до боржників (а.с. 24-25). Згідно з актом прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу № 19042022-Г від 19.04.2022 клієнт передав, а фактор прийняв Реєстр Боржників (а.с.\~26). З витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 19042022-Г від 19.04.2022 вбачається, що ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги, зокрема, до відповідача за договором про надання фінансового кредиту № 3328609219/446212 в сумі 11 625 грн. 00 коп., з них 3\~000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 8\~625 грн. сума заборгованості за відсотками (а.с. 27). 13.07.2021 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту № 06636-07/2021, за умовами якого товариство надало клієнту фінансовий кредит в сумі 4 300 грн. на умовах строковості, зворотності та платності строком на 30 днів, а клієнт зобов`язалася повернути кредит і сплатити проценти за користування ним у порядку та на умовах, визначених договором. Відповідно до пунктів 1.2.-1.3. строк дії договору починається з моменту його укладення відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію». За користування кредитом клієнт сплачує товариству 912,5% (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 2, 50% (процентів) на добу. Невід`ємною частиною цього договору є публічна пропозиція (оферта) товариства на укладення договору про надання фінансового кредиту за допомогою електронних засобів, яка розміщена на сайті Товариства https://www.zecredit.com.ua/ (пункт 1.5. договору). Згідно із пунктом 1.7. договору клієнт підтвердив, що усвідомлює, що на правовідносини за цим договором не розповсюджується дія Закону України «Про споживче кредитування». У пункті 2.1. договору сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування ним здійснюватиметься згідно з Графіком розрахунків, який є невід`ємною частиною цього договору. Відповідно до пункту 4.3. договору у разі, якщо клієнт не повернув кредит в строк, зазначений в пункті 1.2. цього договору та/або в додатку(ах) до цього договору, проценти передбачені в пункті 1.3. цього договору продовжують нараховуватися за кожний день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 90 (дев`яноста) календарних днів, починаючи з дня укладення договору. 18.02.2022 між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» укладено договір факторингу № 18022022, за яким клієнт відступив факторові право грошової вимоги до боржників (а.с. 36-38). Згідно з актом прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу № 18022022 від 18.02.2022 клієнт передав, а фактор прийняв Реєстр Боржників (а.с.\~39). З витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 18022022 від 18.02.2022 вбачається, що ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги, зокрема, до відповідача за договором про надання фінансового кредиту № 06636-07/2021 в сумі 17 200 грн., з них 4 300 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 12 900 грн. сума заборгованості за відсотками (а.с. 40). Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Стаття 512 Цивільного кодексу України передбачає, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 Цивільного кодексу України). Згідно із ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~ Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України \~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору невстановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (частини перша, друга статті 639 Цивільного кодексу України). Частиною першою статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1056-1 Цивільного кодексу України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні визначені\~ Законом України «Про електронну комерцію», який встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Згідно з ч. 1 ст1 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Суб`єкт електронної комерції - суб`єкт господарювання будь-якої організаційно-правової форми, що реалізує товари, виконує роботи, надає послуги з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, або особа, яка придбаває, замовляє, використовує зазначені товари, роботи, послуги шляхом вчинення електронного правочину. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти(оферти)однією стороною та її прийняття (акцепту)другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 Цивільного кодексу України). Аналогічні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 02 листопада 2021 року в справі № 243/6552/20, від 09 вересня 2020 року в справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року в справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року в справі №127/33824/19 та інших. Таким чином, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вказані вище договори вважаються такими, що за правовими наслідками прирівнюються до договору, укладеного в письмовій формі. Сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення договорів на таких умовах. Крім того, відповідач відзив до суду не подав, не спростував факт укладення ним вказаних вище договорів та факт отримання грошових коштів за цими договорами. Згідно із ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідач отримав грошові кошти в сумі, вказаній у договорах, однак свої зобов`язання щодо їх повернення та сплати процентів в обумовлений строк за умовами договорів належним чином не виконав, у зв`язку з чим за розрахунками, наданими позивачем, утворилася заборгованість за: кредитним договором №11271173328609219/707345 від 16.07.2021 в розмірі 17\~437 грн. 50 коп., за кредитним договором №3328609219/446212 від 12.07.2021 в розмірі 11 625 грн. 00 коп., за кредитним договором №06636-07/2021 від 13.07.2021 в розмірі 17\~200 грн. 00 коп. Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частинами 1, 2 ст. 612 Цивільного кодексу України\~ визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно із ч. 2 ст. 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. За вказаних обставин, враховуючи умови договорів про надання фінансового кредиту, договору позики та те, що відповідач свої зобов`язання за ними належним чином не виконав, не повернув отримані кредитні кошти та не сплатив проценти за користування ними, а тому суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за цими договорами підлягають задоволенню, оскільки доказів, які б спростовували розмір заборгованості за такими договорами та сплату коштів за ними як позивачу, так і первісним кредиторам, відповідач суду не надав. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позивачем, при подачі позовної заяви було сплачено судовий збір, позовні вимоги задоволено в повному обсязі, з відповідача слід стягнути на користь позивача, понесені витрати у справі по сплаті судового збору в розмірі 2\~684 грн. 00 коп. На підставі\~ЗУ «Про\~електронну комерцію»,\~ст.\~1,\~3,\~11,\~205,\~207,\~509,\~512,\~525,\~526,\~610-612,\~615,\~626\~-\~628,\~629,\~638,\~1048,\~1049,\~1050,\~1054,\~1055,\~1056-1\~ЦК України,\~ст.\~8,\~42,\~61\~Конституції України\~та

Outcome: approved