Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-06 00:00:00

Позивач [PERSON] через свого представника адвоката Грушко Ж.В. звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свій позов мотивувала тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 03.02.2017 у справі №127/27796/16-ц розірвано. За час проживання сторін однією сім`єю у них народився син [PERSON] , [INFO] . Після припинення шлюбних відносин та сумісного проживання між сторонами син постійно проживає з матір`ю та знаходиться на її повному утриманні. З віком потреби сина стали зростати, адже він навчається у «Вінницькому ліцеї №34» та відвідує спортивну секцію Федерації кудо України (Вінницьке обласне відділення), з огляду на що збільшилися витрати на його утримання. Відповідач жодної матеріальної допомоги не надає, хоча є працездатним, перебуває на військовій службі у військовій частині [NUMBER] та отримує стабільний заробіток. За таких обставин позивач просила стягувати з відповідача на утримання сина [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 12.05.2023 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив; витребувано у Головного управління ДПС у Вінницькій області довідку про доходи (заробітна плата, тощо) отримані [PERSON] у період з 01.11.2022 по 01.05.2023. 30.05.2023 представником відповідача [PERSON] адвокатом Федик Ю.Ю., яка діє на підставі ордера на надання правничої (правової) допомоги серії АВ №1078051 від 29.05.2023, надано відзив на позовну заяву (вх. №42244) згідно якого відповідач визнав позовні вимоги частково та просив стягнути з нього на утримання сина [PERSON] аліменти у розмірі 1/6 з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду до досягнення повноліття. Відповідач заперечив щодо твердження позивача про перебування сина тільки на утриманні матері та ненадання ним жодної матеріальної допомоги, так як за домовленість сторін добровільно він перераховував на банківську картку позивачки аліменти на утримання сина. А на картку сина кишенькові витрати. У підтвердження викладених обставин надав суду копії платіжних документів. Крім того, відповідач повідомив, що від іншого шлюбу має дочку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 21.06.2019 по справі №127/9860/19 стягнуто з відповідача на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також на утриманні відповідача перебуває його мати [PERSON] , яка є пенсіонеркою, вдовою та проживає із своєю матір`ю [PERSON] , [INFO] . Відповідач регулярно допомагає своїй матері матеріально, купує їй продукти та ліки щомісяця на суму 5000,00 грн, при потребі перераховує кошти на банківську картку матері. 11.04.2023 відповідач зареєстрував шлюб із [PERSON] , яка разом із її неповнолітньою дочкою від попереднього шлюбу [PERSON] , [INFO] , також перебувають на утриманні відповідача, оскільки батько [PERSON] не виконує заочне рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 29.01.2016 по справі №127/27048/15-ц та не сплачує аліменти на її утримання, тому відповідач змушений утримувати доньку своєї дружини як члена своєї родини. 15.06.2023 представник позивачки адвокат Грушко Ж.В. надіслала на офіційну електронну пошту суду відповідь на відзив (вх. №ЕП-11255) згідно якої просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі вказала про неналежне виконання відповідачем обов`язку щодо утримання ним сина, оскільки надана ним допомога не є систематичною, тому порушене право підлягає захисту шляхом стягнення з відповідача аліментів на утримання сина. Зауважила, що батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. При цьому, дружина відповідача [PERSON] є працездатною та отримує дохід, доказів її перебування на утриманні відповідача не надано. Зауважила, що жодних доказів на підтвердження того, що мати відповідача [PERSON] потребує матеріальної допомоги та перебуває на його утриманні відповідачем не надано, до того долучені квитанції та письмові пояснення [PERSON] суперечать один одному. Також вказала на неналежне засвідчення копій документів, долучених до відзиву. Окрім того, з метою повного та об`єктивного розгляду справи просила зобов`язати [PERSON] надати довідку про основне та додаткове грошове забезпечення, в тому числі виплаченої додаткової грошової винагороди в розмірі 30000,00 грн та /або 100000,00 грн у період з початку проходження служби до цього часу. 20.06.2023 представник відповідача [PERSON] адвокат Федик Ю.Ю. подала до суду заперечення (вх. №48185) згідно яких відповідач просив позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з [PERSON] на утримання сина [PERSON] аліменти у розмірі 1/6 з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду до досягнення дитиною повноліття, в решті позову відмовити. Зауважив, що додані до відзиву на позовну заяву квитанції про сплату аліментів надані саме на спростування твердження позивача щодо ненадання матеріальної допомоги на утримання сина. Вказав, що позивачем не обґрунтовано стягнення аліментів на утримання сина у розмірі 1/4 від доходу, що є відмінним від розміру аліментів на утримання іншої дитини (1/6). Також зауважив, що з огляду на вказані у відзиві обставини та надані докази є абсолютно логічним утримання ним членів своєї родини, зокрема дружини та падчерки, так як вони спільно проживають та ведуть спільне господарство. Щодо утримання ним матері пояснив, що за можливості самостійно купує продукти та ліки для матері, однак взамін жодних розписок не бере та чеки не зберігає, а у випадку коли особисто привезти можливості немає, так як він є військовослужбовцем та перебуває на військовій службі, - перераховує кошти на картку про що особисто написано матір`ю у її поясненнях. Крім того, вказала на безпідставне посилання сторони позивача на неналежне завірення копій документів, оскільки останні прошито, пронумеровано і мають відповідну відмітку на останньому аркуші з підписом представника відповідача. 06.07.2023 представник позивачки адвокат Грушко Ж.В. подала заяву про долучення письмових доказів (вх. №53290), згідно якої надала: копію квитанції про видачу техніки з ремонту №3423902 від 06.06.2023, копію квитанції АТ КБ «ПриватБанк» №0.0.3059484086.1 від 20.06.2023 та копію квитанції АТ КБ «ПриватБанк» №P24A1309560742D8319 від 10.06.2023. Дослідивши обставини справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Судом установлено, що сторони, [PERSON] та [PERSON] , є батьками [PERSON] , [INFO] , що копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 19.09.2011 Виконкомом Пултівецької сільської ради Вінницького району Вінницької області (а.с. 8). Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 03.02.2017 по справі №127/27796/16-ц розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 25.11.2014 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис №3452. Рішення набрало законної сили 14.02.2017 (а.с.10). Згідно витягів з реєстру територіальної громади №2023/002979500, №2023/002979507 від 13.04.2023 позивач [PERSON] разом з дитиною [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6, 9). Позивачем додано відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за період з 2 кварталу 2022 року по 1 квартал 2023 року [PERSON] (а.с. 14-15). Дитина [PERSON] , [INFO] , відвідує спортивну секцію Федерації Кудо України (Вінницьке обласне відділення) про що свідчить довідка від 12.04.2023 (а.с. 11). Відповідач [PERSON] є учасником бойових дій, про що свідчить копія посвідчення серії [NUMBER] (а.с. 12). Згідно довідки військової частини [NUMBER] №1368 від 01.09.2022 [PERSON] перебуває на військовій службі у військовій частині [NUMBER] (а.с. 13). Крім того відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 21.11.2017 Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області (а.с. 43). Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 21.06.2019 по справі №127/9860/19 стягнуто з [PERSON] , аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 08.04.2019 року, і до досягнення дитиною повноліття. Рішення набрало законної сили 23.07.2019 (а.с. 44-47). 11.04.2023 [PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON] про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 11.04.2023 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с. 58). Відповідно до відповіді на запит від 19.05.2023 №0232-2023-0001558, отриманої судом 26.05.2023 на виконання вимог ухвали Вінницького міського суду Вінницької області, щодо отримання відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів, та/або про суми доходів, отриманих самозайнятими особами, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи за період з 4 кварталу по 1 квартал 2023 року [PERSON] нараховано всього 10029,00 грн доходу (а.с. 28-29). Згідно копії особового рахунку № [NUMBER] , виданого 25.05.2023 ТОВ «Житлово-експлуатаційне об`єднання», [PERSON] проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] (а.с. 60). Відповідач проживає окремо, належної допомоги на утримання дитини не надає. Між сторонами виникли правовідносини, врегульовані нормами Сімейного кодексу України, зокрема, в частині обов`язку батьків утримувати дітей і його виконання. Згідно положень ст.ст. 1-3 Конвенції ООН «Про права дитини», в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до частини 1 статті 183 цього ж Кодексу частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, інші обставини, що мають істотне значення; розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2023 року становить 2833 гривні. Дитині [PERSON] , [INFO] , на день ухвалення рішення суду виповнилося 11 років. Частиною 1 та 2 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. За змістом статей 12 та 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У статті 76 ЦПК України зазначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Статтями 77-80 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Як зазначено у частині 1 статті 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Щодо клопотання позивачки про зобов`язання відповідача надати довідку про основне та додаткове грошове забезпечення, в тому числі виплаченої додаткової грошової винагороди в розмірі 30000,00 грн та/або 100000,00 грн у період з початку проходження служби до цього часу, суд звертає увагу що відповідачем не заперечується фінансова можливість надання аліментів на утримання сина [PERSON] , водночас доводи щодо стягнення аліментів у меншому розмірі (1/6), ніж про який клопоче позивач (1/4) обґрунтовуються саме перебуванням на його утриманні інших осіб. Крім того, відповідач у наданих суду запереченнях вказав, що дійсно є військовослужбовцем та перебуває на військовій службі, що також підтверджується копією довідки військової частини [NUMBER] №1368 від 01.09.2022. Відтак, клопотання позивачки про зобов`язання відповідача надати довідку про грошове забезпечення підлягає залишенню судом без задоволення. При цьому суд зважає, що додаткова винагорода, яка виплачується військовослужбовцям на період воєнного стану, також враховуються при визначенні аліментів. Суд звертає увагу, що відповідач доказів належного виконання своїх обов`язків по утриманню дитини не надав, а тому суд дійшов висновку про їх не виконання та порушення відповідного права, яке підлягає захисту шляхом стягнення з відповідача коштів на утримання дитини (аліментів). Визначаючись щодо розміру та способу стягнення аліментів, суд враховує обов`язок обох батьків утримувати дитину до її повноліття, розмір гарантованого законодавством України прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, те, що відповідач здорова, працездатна особа та має можливість надавати матеріальну допомогу, а дитина потребує такої допомоги. Суд бере до уваги, що відповідач доказів неможливості утримувати дитину, відомостей про незадовільний стан здоров`я суду не надав. Тому, суд, зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні дитини, взаємний обов`язок батьків по її утриманню, інші встановлені обставини, що мають значення в їх сукупності, з урахуванням наявності малолітньої дитини [PERSON] , на яку стягуються аліменти за рішенням суду у справі №127/9860/19, вважає розумним та справедливим стягнення аліментів на утримання однієї дитини в розмірі 1/5 частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача. При визначені розміру аліментів суд не взяв до уваги посилання відповідача про перебування на його утриманні матері пенсійного віку, дружини та її дочки\~від попереднього\~шлюбу [PERSON] (падчерки), оскільки жодних належних та допустимих доказів щодо цього відповідач не надав. Копії платіжних документів про переказ коштів та пояснення про надання [PERSON] допомоги, а також невиконання батьком [PERSON] свого обов`язку щодо її утримання не є доказом перебування вказаних вище осіб на утриманні відповідача. Крім того, дружина відповідача [PERSON] є працездатною особою та отримує дохід про що свідчить довідка про доходи №130 від 22.05.2023, видана КЗ ДНЗ №31 ВМР (а.с. 71), жодних доказів про її перебування на утриманні відповідача також не надано. При визначені розміру аліментів судом враховані всі повідомлені обставини, передбачені ст. 182 СК України. Аліменти підлягають стягненню в контексті ст. 191 СК України з дня пред`явлення позову, тобто в даній справі з 01 травня 2023 року. На підставі ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає обов`язковому негайному виконанню. Суд звертає\~увагу,\~що предметом\~розгляду даної\~справи є\~стягнення аліментів\~на утримання\~неповнолітньої дитини,\~при цьому\~понесення додаткових\~витрат на\~дитину,\~у тому\~числі витрат\~на оздоровлення\~дитини в\~дитячому таборі,\~можуть бути\~предметом розгляду\~у справі\~за вимогою\~про розподіл додаткових витрат на утримання дитини. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Оскільки позивач відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, а позов задоволено частково, то з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 858,88 грн.

Outcome: partial