Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, в якому просив стягнути з відповідачів заборгованість за надані послуги за період з 01.11.2013 р. по 31.01.2022р. в розмірі 10652,54 грн. з централізованого водопостачання та 7418,83 грн. з централізованого водовідведення, а також 3% річних 534,76 грн., інфляційні витрати 1563,34 грн. Ухвалою від 07 червня 2023р. було відкрито провадження по справі та позов призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження без виклику сторін. Позивач не надавав клопотань про розгляд справи в загальному порядку. Відповідачі відзиву на позов або клопотань до суду не подали. Ухвала про відкриття провадження по справі та позов з додатками, направлені за адресою реєстрації відповідачів повернулися до суду з поштовою відміткою «за закінченням терміну зберігання» Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України"). При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі „Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що учасник справи зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини. З врахуванням вказаного, суд вирішує справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів і ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідачі по справі зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , і є споживачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, облік нарахувань та оплат за які здійснюється за абонентським особовим рахунком № [NUMBER] , відкритим на ім`я [PERSON] . За випискою з абонентської картки, сума заборгованості відповідачів за вказаною адресою складає за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.11.2013 р. по 31.01.2022р. в розмірі 10652,54 грн. з централізованого водопостачання та 7418,83 грн. з централізованого водовідведення, а також 3% річних 534,76 грн., інфляційні витрати 1563,34 грн. У відповідністю зі ст.162 ЖК України, власник квартири зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Статтею 20\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» визначені обов`язки споживача житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов`язком споживача є оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Договором є усна чи письмова угода між споживачем та продавцем (виконавцем) про якість, термін, ціну та інші умови, по яким реалізується продукція. Підтвердженням дії усної угоди оформляється квитанцією або іншим документом. Факт оплати споживачем - відповідачем послуг, тобто послуг які надає позивач, є підтвердженням факту існування договірних відносин між ними. Пунктом 33 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженого Постановою КМ України від 21 липня 2005 р. № 630, передбачено що споживач зобов`язаний вчасно, у встановлений термін, оплачувати надані послуги. При проведенні розрахунків зі споживачами до 01.01.2017 КП «Харківводоканал» застосовувалися норми водоспоживання і водовідведення, затверджені рішенням виконавчого комітету Харківської міської Ради народних депутатів «Про встановлення та застосування норм водоспоживання і водовідведення, та порядку розрахунків» від 09.04.1997 № 256 (зі змінами від 29.12.2000 за № 1886, від 20.09.2006 №721). З 01.01.2017 підприємством застосовуються норми водоспоживання і водовідведення, затверджені рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради «Про затвердження нормативів (норм) водоспоживання та водовідведення для населення в разі відсутності засобів обліку води» від 28.12.2016 №901. Відповідно до п.1 ч.2 ст.22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» №2918 від 10.01.2002 р. споживач зобов`язаний своєчасно вносити плату за використану питну воду, згідно встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Відповідно до ч. 2 ст. 32 Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» розмір плати за комунальні послуги розраховується, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством. В порушення обов`язку щодо своєчасної оплати наданих послуг централізованого водопостачання та водовідведення, передбаченого ст. 20 Закону № 1875, ст. 22 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», п.п. 18, 30 Правил № 630 відповідач неналежним чином виконував зобов`язання з оплати наданих послуг. Згідно п. 8 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, послуги надаються відповідно до умов договору. Проте це не означає, що під час відсутності такого договору, відповідач має право користуватися послугами, що надаються позивачем і не оплачувати їх. Згідно п.п.5.10 ч.3 ст.20\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630, плата за ці послуги вноситься не пізніше 20 числа, що настає за розрахунковим періодом відповідно до показань засобів обліку води та теплової енергії або до затверджених нормативів (норм) споживання. Тарифи по оплаті за послуги водопостачання встановлюються рішенням Харківської міської ради. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Так, внаслідок неналежного виконання зобов`язання з оплати наданих послуг відповідно картки абонента, за відповідачем утворився борг, про який йдеться у позові. Зазначена заборгованість утворилась внаслідок не повної оплати відповідачами послуг, що підтверджується наданим розрахунком суми заборгованості, факт наявності заборгованості в такому розмірі не спростований відповідачем, розрахунок заборгованості сумніву в суду не викликає. Відсутність відповідного договору між споживачем житлово-комунальних послуг та їх виконавцем не є підставою для не стягнення заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг, оскільки згідно зі ст.11\~ЦК України цивільні права та обов`язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов`язки, і такою дією є реальне надання послуг та їх отримання відповідачем. Зазначена правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 30.10.2013 №6-59цс13, яка згідно зі ст.360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Оскільки відповідно Закону України «Про житлово комунальні послуги», ст.ст.64, 68 ЖК України, громадяни зобов`язані сплачувати кожного місяця за комунальні послуги, а тому вимоги позивача про стягнення заборгованості основані на законі і підлягають задоволенню за рахунок відповідача. Відповідно до ст. 536 Цивільного кодексу України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Таким чином, позовні вимоги КП «Харківводоканал» про стягнення з відповідачів заборгованості за послуги централізованого водопостачання і водовідведення з врахуванням 3% річних та інфляційних втрат що становить разом 20169,47 грн. підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до задоволених вимог. Позивачу ухвалою суду про відкриття провадження у справі було відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення, таким чином, судовий збір в розмірі 2684,00 грн. підлягає стягненню з відповідачів на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved