Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-10 00:00:00

14 червня 2023 року позивач подала до суду позовну заяву до [PERSON] про про збільшення розміру аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона з відповідачем проживали в цивільному шлюбі, від спільного подружнього життя у них народилась дочка - [PERSON] , [INFO] . 11 січня 2016 року рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області з відповідача [PERSON] було стягнуто аліменти в її користь на утримання дочки в твердій грошовій сумі в розмірі 500 (п`ятсот) гривень щомісячно, починаючи з 02.09.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивач на даний час вдруге одружена та змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] , дочка [PERSON] проживає з нею. Зазначає, що з квітня 2023 року відповідач не сплачує аліменти на утримання дочки, її доходів на утримання дитини критично не вистачає, враховуючи значне підвищення цін на предмети повсякденного вжитку. [PERSON] навчається у школі, відвідує різноманітні гуртки та індивідуальні заняття. Також значні витрати йдуть на продукти харчування, канцелярські вироби, взуття, теплий одяг та ще багато усього іншого, необхідного для дочки. Окрім дочки [PERSON] , на утриманні позивача перебувають ще двоє дітей від другого шлюбу - [PERSON] та [PERSON] . Просить збільшити розмір аліментів, які стягуються згідно рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 11 січня 2016 року з [PERSON] , [INFO] , уродженця м.Ковель, Волинської області, жителя [ADDRESS] в її користь на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] із 500 грн щомісячно на 4000 (чотири тисячі) гривень щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді Локачинського районного суду Волинської області від 15 червня 2023 року відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, судове засідання призначено на 11 липня 2023 року. 05 липня 2023 року від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, в обгрунтування якого зазначає, що не заперечує проти збільшення розміру аліментів, однак заперечує проти розміру аліментів в сумі 4000,00 грн. Зазначає, що двох менших дітей утримує їх батько, тому покликання позивача, що вона утримує трьох дітей недоречне. Крім того, на картку АТ «Ощадбанк» він або його дружина перераховують кошти дочці [PERSON] , які є більшими за присуджені аліменти судом, а через перевізника ТОВ «Нова пошта» надсилає посилки на ім`я позивача (одяг, взуття, канцелярське приладдя, солодощі тощо). Зазначає, що суми переказів в квітні і травні 2023 року зменшились у зв`язку з тим, що з 28.04.2023 року він звільнений з роботи, а його вагітна дружина перебувала в пологовому будинку у зв`язку з загрозою передчасних пологів, і майже всі кошти витрачались на її лікування. Зараз він не працює і на його утриманні є дитина - [PERSON] , [INFO] , а дружина [PERSON] перебуває у декретній відпустці. Просить збільшити розмір аліментів на неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , до 1416,50 грн, що становить 50% від прожиткового мінімуму на неповнолітню дитину. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду відповідно до вимог ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) за його зареєстрованим місцем проживання, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 22). Про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника), без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Позивач у судовому засіданні підтримала позовні вимоги з підстав, зазначених у позовній заяві та заперечувала щодо відзиву на позовну заяву, просила позов задовольнити повністю. Пояснила, що відповідач не сплачував аліментів за рішенням суду, однак в добровільному порядку надавав кошти, присилав посилки та забирав дочку на канікули. Вона не заперечувала щодо спілкування дочки з батьком та його дружиною. Однак в травні 2023 в них виник конфлікт та з цього часу не спілкуються. Заслухавши пояснення позивача [PERSON] , дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що [INFO] в сторін народилася дочка - [PERSON] , що підтверджуються копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11 травня 2012 року, з якого вбачається батько дитини - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с. 6). Рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 11 січня 2016 року, вирішено стягувати з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття (а.с. 9-10). Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Норми національного та міжнародного права вказують на те, що в усіх рішеннях, що стосуються дітей, їхні найкращі інтереси повинні стояти понад усе, дитині має забезпечуватися такий захист, який є необхідним для її благополуччя. Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Розмір аліментів на утримання дитини, визначений судовим рішенням, не вважається незмінним, про що, зокрема, вказував і Верховний Суд у постанові від 16 червня 2021 року в справі № 643/11949/19. Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Однак, зміна сімейного стану позивача, а саме народження інших дітей/дитини без підтвердження погіршення його матеріального становища, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів, оскільки батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. Дана правова позиція міститься в Постанові Верховного суду від 16 вересня 2020р. у справі № 565/2017/19. Звертаючись до суду з позовом про збільшення розміру аліментів до 4000 грн., позивач посилалася на те, що у неї на утриманні, окрім дочки [PERSON] , перебувають ще двоє дітей від шлюбу із [PERSON] , а її доходів на утримання дочки не вистачає. Відповідач заперечує щодо задоволення позовних вимог, однак, просить збільшити розмір аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] до 1416,50 грн, що становить 50% від прожиткового мінімуму на неповнолітню дитину. Судом встановлено, що згідно копії Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 10 грудня 2019 року [PERSON] та [PERSON] 10.12.2019 зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис №372, прізвище « [PERSON] » після реєстрації шлюбу змінилося на « [PERSON] » (а.с. 11). Від цього шлюбу у [PERSON] є двоє дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями Свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 09 січня 2020 року, серії [NUMBER] від 09 січня 2020 року. З довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 193 від 06.06.2023 року вбачається, що у [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 12, 13, 14). Судом також встановлено, що у відповідача також змінився сімейний стан, а саме, 26 жовтня 2019 року він зареєстрував шлюб із [PERSON] (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 26 жовтня 2019 року), а [INFO] у них народилася дочка - [PERSON] (Свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 23 травня 2023 року) (а.с. 34, 35). Відповідач також надав копію трудової книжки, відповідно до якої 28.04.2023 звільнений з посади майстра монтажної ділянки ТзОВ «Авангард-Інжирінг» за власним бажанням (а.с. 31) Однак, при розгляді позовів про збільшення/зменшення розміру аліментів, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Аналогічні правові висновки викладено у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143 цс 13 і ця судова практика є незмінною. У відповідності до положень статті 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. У справах про збільшення розміру аліментів позивач, відповідно до ст. 81 ЦПК України, має довести наявність обставин для стягнення аліментів у більшому розмірі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи. Всупереч вказаним вимогам позивачем не надано жодних доказів того, що з часу ухвалення попереднього рішення про стягнення аліментів змінились обставини, з яких виходив суд при визначенні їх розміру, зокрема, стан здоров`я чи матеріальний стан платника або одержувача аліментів, а також, що відповідач має дохід, який би був достатнім для сплати аліментів у заявленому розмірі тощо. Посилання у позовній заяві на те, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу у більшому розмірі не підтверджені документально. Проте, до інших обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення розміру аліментів, на думку суду, слід віднести вимоги ч. 2 ст. 182 СК України, відповідно до яких встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також, ч.2 ст.182 СК України встановлено, що мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно зі ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років - 2833 гривень, 50 % від якого становить 1 416, 50 гривень. Відповідно до ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Враховуючи пріоритетність інтересів дитини, у зв`язку із об`єктивною необхідністю у забезпеченні її належного матеріального утримання, з огляду на вік, стан здоров`я та потреби, пов`язані з навчанням та розвитком здібностей, тенденцію зростання розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і мінімальної заробітної плати для працездатних осіб, беручи до уваги, що відповідач є здоровим та особою працездатного віку, суд вважає, що раніше визначений рішенням Володимир-Волинського міського суду від 11.01.2016 розмір аліментів вочевидь не відповідає гарантованому розміру прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, оскільки, враховуючи рівність прав та обов`язків батьків дитини, зміну сімейного стану відповідача, наявність на його утриманні ще однієї малолітньої дитини та дружини, суд частково погоджується з доводами відповідача щодо надмірності заявленої позивачем суми аліментів в розмірі 4 000 гривень на місяць і вважає, що розмір аліментів на утримання [PERSON] слід збільшити до 2000 грн на місяць. Доводи відповідача про те, що він втратив роботу, а тому не має змоги сплачувати аліменти у збільшеному розмірі, не заслуговують на увагу суду, оскільки батько зобов`язаний вживати всіх необхідних заходів із метою отримання законних джерел для забезпечення гідних умов проживання й розвитку дитини, оскільки він не є непрацездатною особою. Це відповідає інтересам дитини та захищає її права. На переконання суду, виходячи з закріплених у частині 9 статті 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, збільшений розмір аліментів, визначений судом, є помірною сумою з урахуванням віку та потреб дитини, необхідною для забезпечення її базових потреб. У пункті 23 Постанови Пленуму Верхового Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року зазначено, що у випадку зміни розміру аліментів, у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Відповідно до положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 536 грн. 80 коп. На підставі ст. ст. 141, 180, 182, 184, 192 СК України,

Outcome: partial