Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-26 00:00:00

23.03.2023 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою на обґрунтування якої зазначила, що вона є наймачем житлового будинку [ADDRESS] , який наразі нею не приватизований. За вказаною адресою зареєстроване її місце проживання, її 8-ми неповнолітніх дітей, а також відповідачів [PERSON] та [PERSON] . Як їй відомо, реєстрація відповідачів у житловому будинку відбулася на прохання родичів та з дозволу її діда, баби та матері, однак ані [PERSON] , ані [PERSON] за вказаною адресою ніколи проживали з моменту своєї реєстрації. Наявність зареєстрованих в житловому будинку [ADDRESS] відповідачів, які не є членами її сім`ї і довгий період часу не проживають за місцем своєї реєстрації не дають їй можливість належним чином оформити всі необхідні документи для внесення змін в особовий рахунок і договір найму житла та майбутньої приватизації вказаного житлового будинку для покращання житлових умов моєї сім`ї у відповідності до вимог ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду України». [PERSON] та [PERSON] не сплачують комунальні платежі, участі в утриманні житла не приймають, їх особистих речей у будинку не має і взагалі відповідачі не цікавляться житлом, в якому вони зареєстровані. Перешкод в користуванні житловим приміщенням ні вона, ні інші члени її сім`ї відповідачам не чинили. Відтак, [PERSON] та [PERSON] не проживають за адресою свого місця реєстрації понад 12 років без поважних на те причин. Просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, яке відноситься до державного житлового фонду і знаходиться в комунальній власності Луцької міської ради та знаходиться за адресою: [ADDRESS] . До початку судового засідання представником позивача до канцелярії суду подано клопотання з проханням розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, щодо постановлення заочного рішення не заперечує (а.с. 71). Відповідачі в судове засідання повторно не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, про день, час, місце розгляду справи повідомлялися належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи, відзив на позовну заяву від них на адресу суду не надходили. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Виконавчого комітету Луцької міської ради до початку судового засідання також подала до суду клопотання з проханням розгляд справи проводити у її відсутності (а.с. 74). Статтею 280 ЦПК України закріплена можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, у разі належним чином повідомленого відповідача про дату, час та місце судового засідання. Враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного. Згідно вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є онукою померлого [PERSON] , який був наймачем житлового будинку [ADDRESS] , який відноситься до державного житлового фонду і знаходиться в комунальній власності Луцької міської ради (а.с. 22, 23). Позивачка на даний час продовжує проживати в неприватизованому житловому будинку [ADDRESS] , оплачувала комунальні послуги та фактично виконує всі повноваження наймача. Як вбачається із інформаційної довідки Департаменту державної реєстрації Луцької міської ради № 33-12/76/2022 від 25.01.2022 року (а.с. 18), витягу з особового рахунку форми Б (а.с. 19), довідки Департаменту ЦНАП у м. Луцьку № 16849 від 11.11.2021 року (а.с. 20), а також інформаційних довідок підрозділу УДМС України у Волинській області від 28.03.2023 року (а.с. 44-45), у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , зареєстроване місце проживання відповідачів [PERSON] та [PERSON] . Судом також встановлено, що [PERSON] та [PERSON] , не проживають за адресою свого місця реєстрації з 2010 року. Про дану обставину свідчить, зокрема, інформаційний лист Луцького РУП ГУНП у Волинській області № 23аз/50/04-23 від 23.01.2023 року (а.с. 29). Крім того, як вбачається із інформаційних довідок Департаменту ЖКГ Луцької міської ради № 19.1-9/397/2023 від 26.03.2023 року (а.с. 72) та Луцького РУП ГУНП у Волинській області № 88аз/050/01-2023 від 287.03.2023 року (а.с. 73), відповідачі зі скаргами чи із заявами з приводу наявності у них перешкод у користуванні житловим будинок за адресою: [ADDRESS] , до вказаних установ не зверталися. Згідно положень ч. 2 ст. 824 ЦК України та ст. ст. 103, 106 ЖК України у разі смерті наймача або вибуття його з житла наймачами можуть стати усі інші повнолітні особи, які постійно проживали з колишнім наймачем, або, за погодженням з наймодавцем, одна або кілька із цих осіб. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Частинами 1, 2 ст. 71 ЖК України визначено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. В ході розгляду справи, судом не встановлено жодних обставин того, що між відповідачами і квартиронаймачем спірного житла існували домовленості про збереження права користування таким або передбачених законом підстав, що унеможливлюють визнання їх такою, що втратили право користування житлом. [PERSON] та [PERSON] не надано жодних доказів того, що вони приймають участь в утриманні житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , що у даному житлі є їх речі або ж що їм чиняться перешкоди у користування житловим приміщенням. Таким чином, суд вважає доведеним, що [PERSON] та [PERSON] не проживають за адресою свого місця реєстрації понад 12 років, їх реєстрація у наяманому позивачкою житловому приміщенні впливає на вартість комунальних послуг, у зв`язку з чим остання змушена нести додаткові витрати, що істотно впливає та обмежує реалізацію її прав на будинок, а також вона позбавлена можливості оформити необхідні документи для внесення змін в особовий рахунок і договір найму житла та майбутньої приватизації вказаного житлового будинку для покращання житлових умов моєї сім`ї у відповідності до вимог ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду України». За таких обставин, суд приходить до висновку, що наявні всі передбачені законом підстави для визнання [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Разом з тим, відповідно до ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення. Отже, проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовна заява [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивачки Виконавчий комітет Луцької міської ради про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі ст. ст. 64, 71, 72 ЖК України, ст. 824 ЦК України,

Outcome: approved