Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-25 00:00:00

Заявник через свого представника - адвоката Давиденка К.В. звернувся до суду з даною заявою, обґрунтовуючи її тим, що [INFO] померла його співмешканка [PERSON] , з якою вони проживали у фактичних шлюбних відносинах з 1978 року і до дня її смерті та вели спільне господарство. Після смерті [PERSON] залишилася частка у житловому будинку [ADDRESS] та земельну ділянку площею 4, 58 га в межах Татарбунарської міської ради Білгород-Дністровського району Одеської області. Заявник є спадкоємцем четвертої черги за законом відповідно до ст.1264 ЦК України. За звернення до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав, заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом за непідтвердження сумісного проживання з спадкодавицею понад п`ять років на день відкриття спадщини. Вказаний факт підтверджується тим, що заявник разом із співмешканкою мають спільно нажитий житловий будинок та зареєстровані за однією адресою. Факт спільного проживання можуть підтвердити також і свідки. Враховуючи викладене, заявник просить суд встановити факт його постійного проживання разом із спадкодавицею [PERSON] понад п`ять років на час відкриття спадщини [INFO] . У судовому засіданні заявник та його представник заявлені вимоги підтримали та просили про їх задоволення. Представник заінтересованої особи подав до суду відзив на позов, в якому просив справу розглядати за його відсутності, проти задоволення заяви заперечень не мав. Судом ухвалено про розгляд справи у відсутність представника заінтересованої особи. Дослідивши докази по справі, суд прийшов до такого. Судом встановлено, що [INFO] в м. Татарбунари Білгород-Дністровського району Одеської області у віці 70 років померла [PERSON] , актовий запис про смерть №370 складено 19 жовтня 2022 року у Татарбунарському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) і на його підставі видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с.5). Після її смерті відкрилася спадщина на частину житлового будинку [ADDRESS] , яка належить їй та заявнику [PERSON] на праві приватної власності на підставі Свідоцтва про право власності, виданого 21 грудня 1999 року Виконавчим комітетом Татарбунарської міської Ради народних депутатів (а.с.7-8) та на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4, 58 га в межах території Татарбунарської міської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, на підтвердження такого заявником надано копію Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД №066476 (а.с.9). Спадкоємцем четвертої черги за законом є співмешканець спадкодавиці та заявник у справі [PERSON] , який звернувся до приватного нотаріуса Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області Монастирліу О.П.з заявою про прийняття спадщини. Інші спадкоємці відсутні. Вказане підтверджено листом приватного нотаріуса Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області Монастирліу О.І. та Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №72775916 (а.с.19-20). 29 травня 2023 року нотаріусом заявнику відмовлено у відкритті спадкової справи після смерті [PERSON] за непідтвердження факту прийняття спадщини внаслідок постійного проживання разом із спадкодавицею понад п`ять років на час відкриття спадщини (а.с.10). Як вбачається з копії Свідоцтва про право власності, виданого 21 грудня 1999 року Виконавчим комітетом Татарбунарської міської Ради народних депутатів на підставі рішення №256 від 222 жовтня 1999 року, [PERSON] та [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS] . Право власності зареєстровано в БТІ 21 грудня 1999 року (а.с.7). Крім того, відповідно до копій паспортів заявника серії [NUMBER] , виданого 21 липня 1997 року Татарбунарським РВ УМВС України в Одеській області, та спадкодавиці [PERSON] серії [NUMBER] , виданого 19 грудня 2006 року Татарбунарським РВ УМВС України в Одеській області, останні зареєстровані з 30 вересня 1983 року та з 05 квітня 1985 року, відповідно, за адресою: [ADDRESS] (а.с.4, 6). Заявник [PERSON] та померла [PERSON] між собою у зареєстрованому шлюбі не перебували. Про факт постійного проживання заявника зі [PERSON] однією сім"єю, як чоловік та жінка, свідчили суду свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які показали, що [PERSON] та [PERSON] проживали разом з 1978 року, були пов"язані спільним побутом, вели спільне господарство, по господарству поралися разом. Згідно з ч.2 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно зі ст.1264 ЦК України у четвергу чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року №5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Заявник обґрунтовує необхідність встановлення даного факту необхідністю оформлення спадкових прав. Іншим шляхом встановити даний факт заявник не може, оскільки [PERSON] померла. Сукупність вказаних обставин надають достатньо підстав для висновку про те, що [PERSON] та [PERSON] проживали спільно однією сім"єю без реєстрації шлюбу понад п`ять років, а тому заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Outcome: approved