Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-28 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідача. Позивач [PERSON] звернувся 16.06.2023 до Кіцманського районного суду Чернівецької області із позовом до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] помер його батько - [PERSON] . Після його смерті залишилося спадкове майно: земельна частка (пай) розміром 1,04 в умовних кадастрових гектарах, яка перебуває у колективній власності колгоспу ім. Дружба в с.Брусниця Чернівецького району Чернівецької області, яка згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧВ № 0058394 від 18.02.1997 року належить [PERSON] .. Вказує, що спадкоємцями майна за законом, яке залишилось після смерті [PERSON] являється він - син померлого, а також відповідачі - син померлого [PERSON] , син [PERSON] та син [PERSON] .. Інших спадкоємців та утриманців померлого, передбачених законом немає. Зазначає, що в нотаріальній конторі отримати свідоцтво про право на спадщину не має змоги, так як у нього відсутні оригінали правовстановлюючих документів на частку (пай). Таким чином просить задовольнити позовну заяву. Відзив на позовну заяву відповідачами у встановлений судом термін не подано. Заяви, клопотання учасників справи інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 19.06.2023 було прийнято зазначену вище позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 29.06.2023 (а.с.20). У підготовче засідання позивач не прибув, однак 22.06.2023 скерував до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав повністю та просив розглядати справу без його участі. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не прибули, однак на адресу суду 22.06.2023 надійшли заяви, у яких зазначено, що позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно визнають. Наслідки визнання позову їм відомі. Просять суд справу розглянути без їх участі. Частиною 3 статті 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних в суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.1. ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Крім того, ч.3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи подані до суду заяви, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що згідно наявного в матеріалах справи копії свідоцтва про народження [PERSON] , серії [NUMBER] від 29.10.1977 року, його батько [PERSON] , а мати [PERSON] (а.с.6) Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Брусницькою сільською радою, [INFO] помер [PERSON] - батько [PERSON] ( а.с. 7) Згідно довідки №02-17/510 виданої виконкомом Брусницької сільської ради Вижницького району Чернівецької області від 10.05.2023, померлий [PERSON] , який був зареєстрований за місцем постійного проживання у житловому будинку [ADDRESS] по день смерті [INFO] , а/з №27. На день смерті [PERSON] у будинку проживала та була зареєстрована дружина - [PERSON] ,1938 р.н.. Спадкоємцями за законом є: син - [PERSON] ,1977 р.н., син - [PERSON] , 1967 р.н., син - [PERSON] ,1960 р.н., син - [PERSON] , 1957 р.н. (а.с.8) Відповідно до копії сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧВ № 0058394 від 18.02.1997 року, [PERSON] , на підставі рішення Кіцманської РДА від 30.01.1997 року № 45, належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колгоспу ім. Дружба в с. Брусниця Кіцманського району, розміром 1,04 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Вартість земельної частки (паю) становить - 7210 грн.(а.с. 9 -10). Норми права, які застосував суд, мотиви з яких виходив суд та оцінка суду. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Так, у відповідності до вимог ст.ст.12,13 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.2 ст.49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Як передбачено ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд немає обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Виходячи із змісту ст. 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Зважаючи на вимоги ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1ст. 1220 ЦК України). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч.1ст. 1221 ЦК України). Статтею 1223 ЦК України передбачено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу (ст. 1258 ЦК України) Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Стаття 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Крім того, суд зважає і на те, що у відповідності до роз`яснення ВССУ у п.3.1 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). За таких обставин, позивач, який є спадкоємцем першої черги за законом, спадщину прийняв, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем (померлим батьком) на час відкриття спадщини та не заявив про відмову від неї, більше того інші спадкоємці (відповідачі) не претендують на спадкове майно і відмовляються від своєї частки у його користь, однак позбавлений можливості оформити право власності на вказане у позові спадкове майно (земельну частку (пай) через відсутність у нього оригіналів правовстановлюючих документів на неї. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у зв`язку з визнанням заявлених вимог відповідачами, за наявності законних на те підстав, беручи наявність відповідні положення Цивільного кодексу України, та відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, що позбавляє позивача можливості реалізувати своє право на спадкування в іншому порядку, а також враховуючи при цьому те, що задоволення позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб. На підставі ст.ст. 328, 346, 392, 1216-1218, 1220-1221, 1223, 1261, 1268 ЦК України та

Outcome: approved