Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-27 00:00:00

05.04.2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] , про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. На обґрунтування заявлених вимог, позивачка зазначає, що вона є власником квартири [ADDRESS] . В даному будинку зареєстровані відповідачі: [PERSON] та [PERSON] , які в квартирі не проживають понад 3 роки. Їх реєстрація порушує право позивача на повноцінне користування власністю, впливає на оплату комунальних послуг, тощо, у зв`язку з чим позивач просить позов задовольнити. Позивачка в судове засідання не з`явилася, однак надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала, обставини вказані у позові підтвердила. Відповідачі в судове засідання не з`явилися про день, час та місце слухання справи повідомлені належним чином, шляхом направлення судової повістки та розміщення оголошення на веб-порталі «судова влада України», про причини неявки не повідомили, а тому суд прийняв рішення про заочний розгляд відповідно до ст.ст. 280-282 ЦПК України, оскільки позивач проти такого порядку не заперечував. Третя особа в судове засідання не з`явилась, однак надала письмову заяву в якій просила слухати справу у відсутності її представника. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. До такого висновку суд дійшов з наступних міркувань. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 29.03.2023 року (а.с.10-12) та копією витягу з Державного реєстру речових прав (а.с.13). Згідно довідки підтвердження (а.с.9), встановлено що відповідачі у належній позивачу квартирі не проживають без поважних причин більше 3 років. У відповідності до ст.317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону (ч.1 ст. 319 ЦК України). Право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч.1 ст. 321 ЦК України). Право власника вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном передбачено ст.391 ЦК України. За ч. 1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців Реєстрація відповідача у житловому будинку належному позивачу порушує його право, передбачене ст. 317 ЦК України. Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції» від 17.07.1997 року № 475/97-ВР, якими закріплено принцип непорушності права приватної власності, що означає право особи на безперешкодне користування своїм майном, право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, незалежно від волі інших осіб (статті 316, 317, 319, 321 ЦК України). Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідачі втратили право на користування квартирою, що належить позивачу у зв`язку із відсутністю без поважних причин понад 6 місяців, а тому позов в частині визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням підлягає задоволенню. Судові витрати в справі, а саме суму судового збору в розмірі 1 073 грн. 60 коп. покласти на позивача, за його бажанням.

Outcome: approved