Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-16 00:00:00

Позивач зазначив, що 25.01.2021 року між ним як переможцем електронного аукціону за протоколом № UA-PS-2020-12-10-000058-2 та відповідачем укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] . Згідно п. 1.2.1 Договору було передбачено, що продаж майна здійснюється за ціною, яка становить 3 743 353,65 гривень, податок на додану вартість не передбачений, та встановлена в ході проведення електронного аукціону №UA-PS-2020-12-10-000058-2 від 23.12.2020 року. Згідно п.2.2 Договору Покупець сплатив частину ціни продажу майна у сумі 2\~293\~353грн 65коп до підписання цього договору на рахунок відповідача, а остаточний розрахунок у сумі 1 450 000грн здійснюється протягом двох банківських днів з моменту підписання цього договору шляхом перерахування вказаних коштів з кредитного рахунку покупця на рахунок відповідача. У квітні 2021р. грошові кошти у сумі 1 450 000грн. було перераховано з кредитного рахунку Позивача на вказаний у договорі відповідний рахунок Відповідача. 25.01.2021р. сторонами укладено договір іпотеки № MRH0GI00000561/1, відповідно до якого з метою забезпечення належного виконання зобов?язання, що випливає з договору про іпотечний кредит, позивач як іпотекодавець передав відповідачу як іпотекодержателю квартиру [ADDRESS] . У травні 2021р. договір іпотеки було припинено за погашенням кредиту. Влітку 2021р. з офіційного сайту https://reyestr.court.gov.ua позивач довідався про перебування в провадженні Дніпровського апеляційного суду знаходиться цивільна справа, вимоги в якій заявлені стосовно спірної квартири. П. 1.8.1. Договору купівлі-продажу було передбачено, що Продавець - АТ КБ «ПриватБанк» в особі уповноваженого представника гарантує, що він є власником майна, відчужуване майно не входить до переліку об?єктів, які не підлягають відчуженню, він має право його продавати, майно не є проданим, заставленим, не знаходиться під арештом, в податковій заставі не перебуває, судових спорів за участю Продавця або третіх осіб щодо майна немає, воно не є внеском до статутного капіталу підприємств, господарських товариств. Згідно п. 8.2 Договору Продавець відповідно до ст. 659 ЦК України несе відповідальність за приховування відомостей про права третіх осію щодо майна. Але позивачем встановлено, що 14.07.2015р. Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська було ухвалено заочне рішення у справі ЄУН 2/201/2085/2015 (201/6612/15-ц) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Добробуд» до [PERSON] , третя особа - Реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, про припинення права власності та витребування майна з незаконного володіння, за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк») до [PERSON] , третя особа - Реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, про припинення права власності та витребування майна з незаконного володіння. Вказаним судовим рішенням позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Добробуд» до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області задоволено, скасовано свідоцтво про право власності серія та номер [NUMBER] , видане 04.11.2014р. реєстраційною службою Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області [PERSON] на квартиру [ADDRESS] , визнано [PERSON] таким, що втратив право користування житлом, а саме на квартиру [ADDRESS] , витребувано у [PERSON] квартиру [ADDRESS] шляхом передачі її Публічному акціонерному товариству комерційному банку «Приватбанк». 10.12.2020р. Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська було постановлено ухвалу у справі № 2/201/2085/2015 (201/6612/15-ц), якою було залишено без задоволення заяву про перегляд зазначеного заочного рішення. На цю ухвалу була подана апеляційна скарга, яку 28.12.2020р. ухвалою Дніпровського апеляційного суду цивільну справу було повернуто до суду першої інстанції для усунення вказаних в ухвалі недоліків протягом п?ятнадцяти днів з дня отримання цивільної справи, а ухвалою від 10.02.2021р. - відкрито апеляційне провадження. Оскільки АТ КБ «ПриватБанк» є учасником (стороною) у справі №201/6612/15-ц, то станом на день проведення електронного аукціону та на день укладення між сторонами оспорюваного правочину було достеменно відомо про те, що спірна квартира є предметом існуючого з 2015р. судового спору, та у судовому порядку вирішується питання про право власності на неї [PERSON] як попереднього власника у ланцюгу відчуження. Просить визнати недійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна, укладений між сторонами 25.01.2021р, та посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Павленко І.В. за р.№ 33, стягнути з відповідача збитки у розмірі 7 561\~574грн 36коп та моральну шкоду в сумі 50\~000грн, яка полягає в тому, що спірна квартира придбана для проживання родини позивача, але через наявний судовий спір позивач і його сім`я, не маючи іншого житла, перебувають у ситуації невизначеності, душевного хвилювання та стресу, оскільки в будь-який момент їх житло може бути витребувано з володіння, і викладене спричиняє необхідність звернення за професійною правовою допомогою та участь в судовому спорі, вирішити питання про судові витрати. Представник відповідача позов не визнала, подала відзив (а.с.61-75), зазначивши, що спірна квартира належала відповідачу на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського територіального округу Крючковою Т.В. 29.12.2014р, р№ 10943, право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Дніпропетровського міського територіального округу Крючковою Т.В., 29 грудня 2014 року, номер запису про право власності 8308097, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 351314112101. На момент укладання договору купівлі-продажу продавцем було повідомлено покупцю всю інформацію по об`єкту нерухомості, належність майна перевірено нотаріусом під час посвідчення та реєстрації угоди, крім того перевірено наявність чи відсутність обтяжень на майно та прав третіх осіб щодо спірного майна. Перевіривши всі ці обставини, нотаріусом посвідчено угоду на підставі якої позивач зареєстрував за собою право власності на придбану квартиру. Слід зазначити, що жодна особа, жодних вимог до позивача щодо недійсності його права власності на майно, станом на дату подання даного позову, не пред`являла. Всі доводи, викладені у позові є надуманими та безпідставними. Чинне законодавство не передбачає такої підстави визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна, як судовий спір щодо позбавлення права власності на майно іншої особи. Право власності АТ КБ «ПриватБанк» на спірне майно не оспорювалось і не оспорюється. Третя особа - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Павленко Інна Василівна в судове засідання не з`явилася, при чин неявки не сповістила, про час та місце розгляду справи повідомлялася, про що в матеріалах справи маються поштові повідомлення. Третя особа [PERSON] подав заяву про розгляд справи без його участі, зазначив, що є іпотекодержателем спірної квартири, іпотека триває, строк повернення грошових кошів не сплинув. У випадку задоволення позову буде ініціювати питання їх повернення не за рахунок предмету іпотеки. Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши письмові докази, перевіривши інформацію з ЄДРСР, дійшов наступних висновків. Встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як встановлено постановою Дніпровського апеляційного суду по справі ЄУН 201/6612/15-ц (https://reyestr.court.gov.ua/Review/110462301), 16.02.2009 року між ТОВ «Міжрегіональне фінансове об`єднання» та [PERSON] укладений договір купівлі-продажу цінних паперів №Б-51, згідно з преамбулою якого він укладається за умови укладання покупцем договору про пайову участь у будівництві об`єкта нерухомості №Р-2-27-4 від 16.02.2009 року з забудовником ТОВ «Добробуд», який є емітентом цінних паперів; кількість придбаних цільових облігацій серії А за даним договором складає 19 126 штук, одна облігація дає право на отримання 0,01 кв.м. загальної площі квартири у житловому будинку з офісними приміщеннями та паркінгом за адресою: [ADDRESS] ; придбаний пакет облігацій серії А код ISIN UA4000045280 у кількості 19126 штук, ціна пакету 1043132,04 грн.; придбані облігації зараховуються на рахунок в цінних паперах зберігача пайовика. На виконання положень зазначеного вище договору купівлі-продажу цінних паперів, 16.02.2009 року між ТОВ "Добробуд" (забудовник) та [PERSON] укладений договір про пайову участь у будівництві об`єкта нерухомості №Р-2-27-4, за умовами якого пайовик приймає участь в інвестуванні об`єкту будівництва шляхом придбання пакету цільової облігації, а забудовник приймає на себе обов`язки щодо організації його будівництва та введення його в експлуатацію; забудовник зобов`язаний передати, а пайовик прийняти об`єкт нерухомості (квартира будівельний номер [ADDRESS] ) за базовим рівнем обробки після введення об`єкту будівництва в експлуатацію за актом приймання-передачі. Пунктом 2.6 зазначеного вище договору передбачено, що сторони зобов`язані укласти акт приймання-передачі на об`єкт нерухомості протягом 10 (десяти) банківських днів з дня пред`явлення пайовиком облігацій, емітованих забудовником, к погашенню в порядку визначеному Проспектом емісії, право власності пайовика на які підтверджується випискою зберігача по рахунку у цінних паперах пайовика. Умовами вказаного договору про пайову участь у будівництві об`єкта нерухомості передбачено, що акт приймання-передачі є обов`язковим для складання сторонами і є кінцевим документом реалізації вказаного договору, а також договором передбачено складання такого акту на підставі виписки з рахунку у ЦП Пайовика у зберігача. [PERSON] звернувся до Реєстраційної служби ДМУЮ Дніпропетровської області щодо реєстрації нерухомості - квартири, зазначеної у вказаному вище договорі. Згідно копії картки прийому заяви №16460592 [PERSON] були подані такі документи: технічний паспорт, серія та номер: б/н, виданий 10.04.2014 року, видавник: ФОП [PERSON] , ксерокопія зазначеного технічного паспорту, договір купівлі-продажу цінних паперів, серія та номер: Б-51, виданий 16.02.2009 року, видавник: ТОВ «Міжрегіональне фінансове об`єднання», додаткова угода, серія та номер: 1, виданий 16.02.2009 року, видавник: ТОВ «Добробуд», договір про пайову участь, серія та номер: Р-2-27-4, виданий 16.02.2009 року, видавник: ТОВ «Добробуд», додаткова угода, серія та номер: б/н, виданий 22.11.2011 року, видавник: ТОВ «Добробуд», копія договору купівлі-продажу, серія та номер: б/н, виданий 13.10.2014 року, видавник: [PERSON] , копія додаткової угоди, серія та номер: б/н, виданий 13.10.2014 року, видавник: [PERSON] , копія договору про пайову участь, серія та номер: б/н, виданий 13.10.2014 року, видавник: [PERSON] , копія додаткової угоди, серія та номер: б/н, виданий 13.10.2014 року, видавник: [PERSON] , копія договору оренди, серія та номер: б/н, виданий 13.10.2014 року, видавник: [PERSON] , копія додаткової угоди, серія та номер: б/н, виданий 13.10.2014 року, видавник: [PERSON] , копія розпорядження, серія та номер: б/н, виданий 13.10.2014 року, видавник: [PERSON] , копія сертифікату, серія та номер: б/н, виданий 13.10.2014 року, видавник: [PERSON] . У пункті картки прийому заяви №16460592 перелік документів, поданих додаткового наявний запис «документи отримав в повному обсязі», без уточнення яких саме документів. Про акт приймання-передачі квартири у заяві нічого не зазначено. Державним реєстратором прав на нерухоме майно Лісоволенком Р.М. було прийнято 30.10.2014 року рішення №16853446 про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень до надання заявником [PERSON] акту приймання-передачі квартири. [PERSON] було надано державному реєстратору копію акту приймання-передачі до договору про пайову участь у будівництві об`єкта нерухомості №Р-2-27-4 від 16.02.2009 року. На підставі наданої копії акту приймання-передачі від 20.06.2013 року до договору про пайову участь у будівництві об`єкта нерухомості №Р-2-27-4 від 16.02.2009 року державним реєстратором 31.10.2014 року було прийнято рішення про відновлення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. 31.10.2014 року державним реєстратором Лісоволенком Р.М. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №16884120, яким проведено державну реєстрацію права власності на квартиру, що розташована за адресою по [ADDRESS] , за [PERSON] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 490610612101), та видано свідоцтво про право власності на вказану квартиру індексний номер 28958323 від 04.11.2014 року. ТОВ «Добробуд» не погодився щодо реєстрації нерухомості, оскільки факт складання такого акту ним не визнається, а також зазначає на невиконання договору - факт переказу облігацій на рахунок забудовника згідно з положеннями договору №Р-2-27-4 від 16.02.2009 року також не відбувся. Вказані вище факти також встановлені судовими рішеннями у справі №804/1610/15. Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.03.2015 у справі №804/1610/15 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/43410105) адміністративний позов ТОВ "Добробуд" до Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції; Державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області Лісоволенко Романа Михайловича, треті особи: [PERSON] , ПАТ КБ "Приватбанк", про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, скасування свідоцтва про право власності, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області Лісоволенко Романа Михайловича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 16884120 від 31.10.2014 року. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28 травня 2015 року апеляційні скарги ТОВ "Добробуд", Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області залишено без задоволення. Апеляційну скаргу [PERSON] задоволено частково. Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 березня 2015 року скасовано в частині відмови у задоволенні позову про скасування свідоцтва про права власності та в цій частині провадження у справі закрито. В іншій частині постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 березня 2015р. у справі №804/1610/15 залишено без змін. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 07 жовтня 2015 року касаційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення, а ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28 травня 2015 року - без змін. Рішенням державного реєстратора Дніпропетровського міського управління юстиції Зубко В.Ю. внесено запис про скасування державної реєстрації для внесення запису про скасування державної реєстрації права приватної власності за номером 7531758 розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкритого на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 490610612101. 29 грудня 2014 року між ТОВ "Добробуд" та ПАТ «КБ «ПриватБанк» укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , що посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Крючковою Т.В. за реєстровим №10943. Відповідно до копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №31902238 від 29.12.2014 року, 29 грудня 2014 року право власності на квартиру [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 351314112101) зареєстроване за ПАТ «КБ «ПриватБанк», на підставі вказаного вище договору купівлі продажу від 29.12.2014 року №10943. Заочним рішенням\~від 14.07.2015р.\~Жовтневого районного\~суду м.\~Дніпропетровська (ttps://reyestr.court.gov.ua/Review/47304360) скасовано свідоцтво про право власності серія та номер [NUMBER] , видане 04.11.2014р. реєстраційною службою Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області [PERSON] на квартиру [ADDRESS] ; визнано [PERSON] таким, що втратив право користування житлом, а саме на квартиру [ADDRESS] , витребувано у [PERSON] квартиру [ADDRESS] шляхом передачі її Публічному акціонерному товариству комерційному банку «Приватбанк». Ухвалою від\~10.12.2020р.\~Жовтневого районного\~суду м.\~Дніпропетровська заяву представника Кубліка В.М. про перегляд цього заочного рішення залишено без задоволення (https://reyestr.court.gov.ua/Review/93509068). 23.12.2020 року відбувся електронний аукціон з продажу квартири [ADDRESS] . Організатором аукціону виступав відповідач АТ КБ «ПриватБанк», переможцем торгів згідно протоколу NoUA-PS-2020-12-10-000058-2 визнано позивача [PERSON] (а.с.27-28). 25.01.2021 року між ним як переможцем електронного аукціону за протоколом № UA-PS-2020-12-10-000058-2 та відповідачем укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] (а.с.9-10). Згідно п. 1.2.1 Договору було передбачено, що продаж майна здійснюється за ціною, яка становить з 743 353,65 гривень, податок на додану вартість не передбачений, та встановлена в ході проведення електронного аукціону UA-PS-2020-12-10-000058-2 від 23.12.2020 року. П. 1.8.1. договору купівлі-продажу було передбачено, що Продавець - АТ КБ «ПриватБанк» в особі уповноваженого представника гарантує, що він є власником майна, відчужуване майно не входить до переліку об?єктів, які не підлягають відчуженню, він має право його продавати, майно не є проданим, заставленим, не знаходиться під арештом, в податковій заставі не перебуває, судових спорів за участю Продавця або третіх осіб щодо майна немає, воно не є внеском до статутного капіталу підприємств, господарських товариств Згідно п.2.2\~договору покупець\~сплатив частину\~ціни продажу\~майна у\~сумі 2\~29\~353,65\~грн.\~до підписання\~цього договору\~на рахунок\~відповідача,\~а остаточний\~розрахунок у\~сумі 1\~450\~000грн.\~здійснюється протягом\~двох банківських\~днів з\~моменту підписання\~цього договору\~шляхом перерахування\~вказаних коштів\~з кредитного\~рахунку покупця\~на рахунок\~відповідача. Згідно п. 8.2 Договору Продавець відповідно до ст. 659 ЦК України несе відповідальність за приховування відомостей про права третіх осію щодо майна. У квітні 2021р. грошові кошти у сумі 1 450 000грн. було перераховано з кредитного рахунку Позивача на вказаний у договорі відповідний рахунок Відповідача. 25.01.2021р. сторонами укладено договір іпотеки № MRHOGI00000561/1, відповідно до якого з метою забезпечення належного виконання зобов?язання, що випливає з договору про іпотечний кредит, позивач як іпотекодавець передав відповідачу як іпотекодержателю квартиру [ADDRESS] (а.с.12-20). Ухвалою від 10.02.2021р. Дніпровського апеляційного суду (https://reyestr.court.gov.ua/Review/94811722)\~відкрито апеляційне\~провадження за\~апеляційною скаргою\~представника [PERSON] \~-\~ [PERSON] \~на заочне\~рішення Жовтневого\~районного суду\~м.Дніпропетровська\~від 14.07.2015р.\~по справі\~за позовом\~Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Добробуд» до\~ [PERSON] ,\~третя особа,\~яка не\~заявляє самостійних\~вимог Реєстраційна\~служба Дніпропетровського\~міського управління\~юстиції Дніпропетровської\~області про\~припинення права\~власності та\~витребування з\~незаконного чужого\~володіння майна,\~за позовом\~третьої особи,\~що заявляє\~самостійні вимоги\~на предмет\~спору -\~Публічного акціонерного\~товариства комерційний\~банк «Приватбанк»\~до [PERSON] ,\~третя особа,\~яка не\~заявляє самостійних\~вимог Реєстраційна\~служба Дніпропетровського\~міського управління\~юстиції Дніпропетровської\~області,\~про припинення\~права власності\~та витребування\~з незаконного\~чужого володіння\~майна. Рішенням приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Виноградова В.Ю. №63469368 від 15.02.2022 року про закриття помилково відкритого розділу у разі наявності в Державному реєстрі прав двох і більше розділів на один об`єкт нерухомого майна в результаті технічної помилки. Постановою від 14.03.2023р. Дніпровського апеляційного суду (https://reyestr.court.gov.ua/Review/110462301) заочне рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14.07.2015р. скасовано та ухвалено нове судове рішення. про відмову в задоволенні всіх заявлених вимог. Мотивовано тим, що на час подання ТОВ "Добробуд" позовної заяви у даній справі в квітні 2015 року, право власності на спірну квартиру 29 грудня 2014 року було зареєстроване за ПАТ КБ «ПриватБанк», на підставі укладеного між цими юридичними особами договору купівлі-продажу від 29.12.2014 року №10943. Виходячи з викладеного, встановивши, що позивач ТОВ "Добробуд" не було власником квартири за адресою [ADDRESS] на час подання позову та на час розгляду справи судом, колегія дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення його позову. Вимоги АТ КБ «ПриватБанк» про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] , що є наслідком припинення права власності на цю квартиру, скасування свідоцтва про право власності № [NUMBER] , виданого 04.11.2014 Реєстраційною службою Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, є неналежним способом захисту інтересів власника нерухомого майна. Крім того, позов АТ КБ «ПриватБанк» не обґрунтований фактом проживання відповідачем [PERSON] у спірній квартирі, відповідних доказів суду також не представлено. Згідно з ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а за ч. 1 ст. 16 цього Кодексу кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права або інтересу. Під способами захисту суб`єктивних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав і вплив на правопорушника. Тобто це дії, спрямовані на запобігання порушенню або на відновлення порушеного, невизнаного, оспорюваного цивільного права чи інтересу, і такі способи мають бути доступними й ефективними. Установивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, про захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту їх порушення або оспорення і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу в захисті, встановивши безпідставність та (або) необґрунтованість заявлених вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини. Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною 1 ст. 215 ЦК України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 230 ЦК України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Відповідно до ч. 1 ст. 229 ЦК України істотне значення мають обставини щодо природи правочину, прав та обов`язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Для визнання недійсним правочину як укладеного під впливом обману необхідно, щоб сторона була введена в оману саме щодо обставин, які мають істотне значення. До таких обставин віднесено відомості стосовно природи правочину, прав та обов`язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. У вирішенні спорів про визнання правочинів недійсними на підставі ст. 230 ЦК України суди повинні мати на увазі, що відповідні вимоги можуть бути задоволені за умови доведеності позивачем факту обману. Правочин може бути визнаний вчиненим під впливом обману у випадку навмисного цілеспрямованого введення іншої сторони в оману щодо фактів, які впливають на укладення правочину. Ознакою обману є умисел: особа знає про наявність чи відсутність певних обставин і про те, що друга сторона, якби вона володіла цією інформацією, не вступила б у правовідносини, невигідні для неї. Обман також має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Тобто обман має місце тоді, коли задля вчинення правочину або надається невірна інформація, або вона замовчується. Причому це робиться навмисно, з метою аби правочин було вчинено. Отже, обман - це певні винні, навмисні дії сторони, яка намагається запевнити іншу сторону про такі властивості й наслідки правочину, які насправді наступити не можуть. Усі ці обставини (наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману) повинна довести особа, яка діяла під впливом обману (позивач). Отже, позивач має довести наявність одночасно трьох складових, а саме: наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, наявність обману. Якщо все інше, крім умислу, доведено, тоді вважається, що наявна помилка. Має бути встановлений причинно-наслідковий зв`язок між обманом та вчиненням правочину. Тільки той обман дозволяє оспорити правочин, який вплинув на рішення сторони вчинити цей правочин. Встановлення наявності умислу у недобросовісної сторони ввести в оману іншу сторону, щоб спонукати її до укладення правочину, є неодмінною умовою кваліфікації недійсності правочину відповідно до ст. 230 ЦК України. Кожна сторона при укладенні правочину має поводити себе добросовісно, обачливо і розумно, об`єктивно оцінювати ситуацію. При встановленні наявності обману суд має враховувати стандарт поведінки розумного учасника обороту, який наділений схожими характеристиками зі стороною, яку ввели в оману. В даному випадку факт обману, та істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману, а саме позивач. Із встановленого по справі випливає, що право власності відповідача Акціонерного товариства КБ «ПриватБанк» з його набуття (29.12.2014р.) не спростовувалося і не оспорювалося. Рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області Лісоволенко Романа Михайловича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 16884120 від 31.10.2014 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №16884120, яким проведено державну реєстрацію права власності на квартиру, що розташована за адресою по [ADDRESS] , за [PERSON] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 490610612101), визнано протиправним та скасовано в травні 2015р. На час проведення аукціону та укладення спірного договору заочне рішення від 14.07.2015р. Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська вступило в законну силу, провадження у справі в суді першої інстанції було закінчено, а в апеляційній не розпочато. Факт участі позивача в електронному аукціоні, перемога у ньому та укладення оспорюваного правочину свідчать про наявність волі позивача на його укладення.. Факт обману позивача відповідачем при укладенні оспорюваного договору купівлі-продажу позивачем не доведено, як не доведено, що відповідачем повідомлялись відомості, які не відповідають дійсності, або замовчувалися обставини, що мали істотне значення для укладення правочину, та про умисел в діях відповідача Відтак судом встановлено, що позивачем не доведено одночасно наявності трьох складових (наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, наявність обману) для встановлення обставин вчинення правочину під впливом обману. З огляду на зазначене, та враховуючи, що позивачем в обґрунтування своїх позовних вимог не було наведено інших підстав для визнання недійсним оспорюваного договору, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог позивача. Судові витрати через відмову у задоволенні позову залишити за позивачем.

Outcome: dismissed