Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-04 00:00:00

Заявниця звернулась до суду з заявою, в якій просила видати обмежувальний припис стосовно її чоловіка [PERSON] , якому протягом 6 місяців визначити заходи тимчасового обмеження його прав, а саме заборонити перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; наближатися на відстань менше 200 метрів до місця проживання (перебування), місця роботи, інших місць частого відвідування постраждалої особи; контактувати та вести телефонні переговори з постраждалою особою. В обґрунтування своїх вимог заявниця зазначила, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Заявниця потерпає від психологічного та фізичного домашнього насильства з боку [PERSON] , які проявляються в застосуванні фізичного насилля в стані алкогольного сп`яніння, залякуванні, приниженні та образах нецензурними словами. Заявниця неодноразово зверталася із відповідними заявами до поліції. Незважаючи на заходи адміністративного впливу, чоловік своєї поведінки не змінює. Заявниця та її представник в судовому засіданні свої вимоги підтримали та надали пояснення, аналогічні викладені в заяві та просили її вимоги задовольнити в повному обсязі. Заінтересована особа в судовому засіданні пояснив, що проти задоволення заяви не заперечує. Суд, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши докази кожний окремо та в їх сукупності, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що згідно копії паспорту заявниця [PERSON] народилася [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Вироком Старосамбірського районого суду Львівської області від 13.04.2023 у справі №455/441/23 [PERSON] за вчинення систематичного психологічного насильства відносно своєї дружини [PERSON] , яке виразилось у словесних образах потерпілої нецензурними словами, погрозах фізичною розправою та приниження її честь і гідність, визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 126-1 КК України, і призначено йому покарання у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт. 25.06.2023 року щодо [PERSON] працівниками поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №137541\~від 25.06.2023\~року за вчинення домашнього насильства щодо своєї дружини - [PERSON] , тобто за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнім насильством є діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Відповідно до ст. 24 вказаного Закону, до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, зокрема належать обмежувальний припис стосовно кривдника. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана: особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Предметом доказування є вчинення по відношенню до заявника домашнього насильства, що є необхідною умовою для можливості застосування судом до заінтересованої особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству. Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Оцінкою ризиків вважається оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»). Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинні бути вказані обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису та докази, що їх підтверджують (за наявності). Судом встановлено, що між заявницею та заінтересованою особою склалися неприязні відносини. З наданих суду доказів вбачається, що заявниця зверталась до правоохоронних органів з заявою про вчинення протиправних дій з боку заінтересованої особи стосовно неї, з приводу чого [PERSON] притягався як до адміністративної, так і до кримінальної відповідальності. Враховуючи викладене, оцінюючи всі встановлені судом обставини та досліджені докази, суд дійшов висновку, що доводи заявника знайшли своє повне підтвердження, а тому заяву слід задовольнити і з метою запобігання та протидії насильству, що має місце з боку заінтересованої особи по відношенню до заявниці, суд вважає за необхідне вжити заходи тимчасового обмеження прав [PERSON] . Згідно ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України, рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання. Відповідно до ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved