Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-02 00:00:00

У березні 2023 року заступник керівника Білоцерківської окружної прокуратури звернувся до суду в інтересах держави в особі Державного агентства меліорації та рибного господарства України, Таращанської міської ради до [PERSON] про стягнення шкоди, завданої водним живим ресурсам. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 22.04.2022 головним державним інспектором відділу охорони водних біоресурсів «Рибоохороний патруль» Поповим Ю.Ю., відносно [PERSON] , складено протокол про адміністративне правопорушення № 014469 за ч.4 ст.85 КУпАП. Крім того. постановою Таращанського районного суду Київської області у справі про адміністративне правопорушення №379/391/22 від 23.05.2022 року відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень. Згідно вказаної постанови встановлено, що відповідач 22.04.2022 року о 14 годині 15 хвилин в с. Косяківка Таращанського району Київської області на р. Гнилий Тікич, займався незаконним ловом риби сіткою з ліски в кількості 1 (одна) одиниця за допомогою дерев`яного човна. При цьому незаконно виловив рибу карась в кількості 6 (шість) екземплярів загальною вагою 1,5 кг,чим наніс збитки рибному господарству України на суму 9486 ( дев`ять тисяч чотириста вісімдесят)гривень. Згідно з розрахунком матеріальної шкоди, проведеним на підставі постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів» від 21.11.2011 № 1209 (зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України № 1039 від 06.10.2021) своїми діями відповідач заподіяв збитки рибному господарству України на суму 9486 гривень. У той же час, питання про стягнення з порушника вищевказаних збитків дотепер не вирішено. В обґрунтування підстав для представництва інтересів держави прокурор зазначив, що вищевказані суб`єкти владних повноважень жодних заходів представницького характеру не вживали. Оскільки, ні Державним агентством меліорації та рибного господарства України, ні його територіальним органом- Управлінням державного агентства меліорації та рибного господарства у м. Києві та Київській області упродовж тривалого часу відповідних заходів щодо відшкодування шкоди відповідачем не вжито, в Білоцерківської окружної прокуратури наявні підстави для представництва інтересів держави в особі Державного агентства меліорації та рибного господарства України та Таращанської міської ради. За таких обставин заступник керівника Білоцерківської окружної прокуратури просив стягнути з відповідача на користь держави в особі Таращанської міської ради 9486 гривень за шкоду, завдану водним живим ресурсам та на їх користь судовий збір в розмірі 2 684 грн. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.03.2023 справу передано для розгляду судді Таращанського районного суду Київської області Шабрацькому Г.О. Ухвалою судді від 09.03.2023 було залишено без руху позовну заяву та надано термін для усунення недоліків вказаної позовної заяви. Ухвалою судді 20.03.2023 року вказану справу прийнято до провадження та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 03.07.2023 прокурор в судове засідання не з`явився, представник Білоцерківської окружної прокуратури прокурор Місюра Я.І. подав суду заяву в якій підтримав позовні вимоги в повному обсязі. 27.06.2023 на адресу суду від представника Державного агентства меліорації та рибного господарства України, надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника позивача, в якій просять задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. 03.07.2023 Таращанська міська рада в судове засідання свого представника не направила про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, до початку розгляду справи по суті представник відповідача- адвокат Поліщук Р.А.,подав заяву про визнання позову, просив розгляд справи проводити без його участі та відповідача. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги заступник керівника Білоцерківської окружної прокуратури підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини та зміст спірних правовідносин. Постановою Таращанського районного суду Київської області у справі про адміністративне правопорушення №379/391/22 від 23.05.2022 року відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень (а.с. 19-20). Вказаною постановою встановлено, що відповідач 22.04.2022 о 14 год. 15 хв. в с. Косяківка Таращанського району Київської області на р. Гнилий Тікич займався незаконним ловом риби сіткою з ліски в кількості 1 (одна) одиниця за допомогою дерев`яного човна. При цьому незаконно виловив рибу карась в кількості 6 (шість) екземплярів загальною вагою 1,5 кг, чим наніс збитки рибному господарству України на суму 9486 (дев`ять тисяч чотириста вісімдесят шість) гривень. Порушено ст. 63 ЗУ «Про тваринний світ», п. 3.15 Правил любительського та спортивного рибальства. Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно з розрахунком матеріальної шкоди, проведеним на підставі постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів» від 21.11.2011 № 1209 (зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України № 1039 від 06.10.2021) своїми діями відповідач заподіяв збитки рибному господарству України на суму 9486 гривень. Під час розгляду справи відповідач свою винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення визнав повністю. У той же час, питання про стягнення з порушника вищевказаних збитків вирішено не було. Добровільно Відповідачем не здійснено відшкодування шкоди, завданої водним живим ресурсам. Водночас, Відповідач позовні вимоги до себе визнав у повному обсязі. Розглядаючи дану цивільну справу суд керується наступними нормами права. Відповідно до положень ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За змістом ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, серед іншого: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Щодо представництва інтересів держави в особі Таращанської міської ради, то слід зазначити, що відповідно до ч. 3 ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Згідно з ч.ч.3, 4 ст.56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу. Як вбачається з відповіді Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у м. Києві та Київській області від 23.12.2022 року за № 16-7-9/3384-23 позов до [PERSON] не може бути пред`явлений у зв`язку із неукомплектованістю штату сектору юридичної роботи. Таким чином, не звернення Таращанської міської ради міської ради чи Державного агентства меліорації та рибного господарства України до суду з позовною заявою про стягнення шкоди, завданої водним рибним запасам, унеможливлює в подальшому вжиття цивільно-правових заходів для відновлення порушених інтересів територіальної громади у спірних правовідносин та стягнення з відповідача вказаних коштів, а також свідчить про неналежне здійснення відповідними органами своїх повноважень спрямованих на захист державних інтересів. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що при зверненні до суду з вказаним позовом заступником керівника Білоцерківської окружної прокуратури було дотримано вимоги статті 23 Закону України "Про прокуратуру", у зв`язку з невжиттям компетентними органами заходів, спрямованих на захист інтересів держави у спірних відносинах протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо про порушення інтересів держави. Згідно зі ст. 20 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодування за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» до природних ресурсів загальнодержавного значення належать дикі тварини, які перебувають у стані природної волі в межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, інші об`єкти тваринного світу, на які поширюється дія Закону України «Про тваринний світ» і які перебувають у державній власності, а також об`єкти тваринного світу, що у встановленому законодавством порядку набуті в комунальну або приватну власність і визнані об`єктами загальнодержавного значення. Таким чином, при незаконному вилові риби спричиняються прямі збитки державі. Згідно ст. 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, зараховуються у місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» державне управління та регулювання у галузі рибного господарства здійснюють Кабінет Міністрів України, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері рибного господарства та рибної промисловості, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері рибного господарства. Згідно ч. 1 ст. 10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» посадові особи органів рибоохорони здійснюють державний контроль та управління в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та мають право подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктами господарювання та громадянами, внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів. Статтею 22 Цивільного кодексу України передбачено, що збитками, які підлягають відшкодуванню у повному обсязі, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з вимогами ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ст.10, ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В даному випадку, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. З огляду на викладене, даючи оцінку зібраним доказам у справі, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги заступника керівника Білоцерківської окружної прокуратури є законними та такими, що підлягають задоволенню. Необхідно стягнути з [PERSON] на користь держави в особі Таращанської міської ради Київської області 9486 гривень шкоди, завданої водним живим ресурсам. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 142 ЦПК України, та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідно до ч. 5 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики. За таких обставин, враховуючи, що, позивач, захищаючи порушені права держави, вимушений був нести витрати, але відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позовні вимоги в повному обсязі, тому суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати у виді судового збору в сумі 2684 грн., тобто 50 % від суми судового збору, яку сплатив позивач при поданні до суду позовної заяви, а іншу частину судового збору 1342 грн. повернути позивачу з державного бюджету. На підставі викладеного,

Outcome: approved