Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-16 00:00:00

15.07.2021 року позивач [PERSON] звернулася до Корабельного районного суду м. Миколаєва із позовною заявою до [PERSON] з позовною вимогою про змiну розміру алiментiв, уточнивши резолютивну частину якої просила стягувати з відповідача на свою користь аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу), починаючи з моменту подачі даної позовної заяви до закінчення донькою навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років. Стягнути з відповідача на свою користь половину витрат на навчання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання - [PERSON] у розмірі 60 457,50 грн. Також просила стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/5 частки з усіх видів заробітку (доходу), починаючи з моменту подачі даної позовної заяви до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначила, що від шлюбу з відповідачем вони мають двох дітей - повнолітню [PERSON] [INFO] , і неповнолітнього [PERSON] [INFO] . Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 29.07.2011 року з відповідача стягнуто на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх на той момент дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , в розмірі % частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно і до повноліття на кожну дитину щомісячно, починаючи з 16.06.2011 року і до досягнення кожною дитиною повноліття. Вказала, що на тепер їхня донька [PERSON] є повнолітньою та знаходиться на повному забезпеченні позивача. Зазначила, що починаючи з 10.09.2020 року донька навчається в Одеському національному економічному університеті на Факультеті Міжнародної економіки (ФМЕ) за очною (денною) формою за спеціальністю «Готельно-ресторанна справа». Навчання коштує: за 1-й курс - 25400,00 грн, за 2-й курс - 26200,00 грн, за 3-й курс - 27000,00 грн, за 4-й курс - 27755,00 грн. Всього -106 355 грн. Також, так як донька навчається в іншому місті, на позивача полягли витрати на оплату гуртожитку, проїзд та додаткові витрати на канцелярські вироби. Їх син - [PERSON] є підлітком, тому потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, у зв`язку з чим збільшуються потреби в навчанні, розвитку та іншому. Проте, окрім призначених судом аліментів у розмірі 1/4% з доходів на двох дітей, що складає середньо 3300,00-3900,00 грн на місяць, відповідач фінансово нічим не допомагає. Враховуючи, що відповідач є здоровою, працездатною людиною, працює, отримує дохід, позивач вважала за доцільне змінити спосіб стягнення аліментів з відповідача. 16.12.2021 р. позивач надала суду заяву про уточнення позовних вимог, де посилаючись на допущену помилку при складанні позовної заяви, просила додатково стягнути з відповідача на свою користь половину вартості навчання повнолітньої доньки [PERSON] та вартості гуртожитку за перше півріччя 2021/2022 навчального року в сумі 7850,00 грн. та у подальшому до закінчення донькою навчання, сплачувати половину навчання згідно квитанцій. В іншій частині вимоги щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина до його повноліття та повнолітньої доньки до закінчення нею навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років, залишились без змін. Ухвалою судді [PERSON] від 16.08.2021 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Відповідачу запропоновано подати відзив в строк 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження та позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив. 12.05.2023 р. на підставі розпорядження керівника апарату суду щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи та рішення зборів суддів Корабельного районного суду м. Миколаєва, був здійснений повторний автоматизований розподіл даної судової справи та на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів було передано в провадження судді Чернявської Я.А. Ухвалою судді Чернявської Я.А. від 12.05.2023 р. дана цивільна справа була прийняття до свого провадження та призначено по справі судове засідання. В судове засідання позивач не з`явилася, надала заяву, в якій повідомила, що через введений в Україні воєнний стан, вона з дітьми перебуває в країні Нідерланди та просила відкласти засідання до закінчення дії воєнного стану в Україні. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності. Надав суду відзив на позовну заяву в якому визнав позовні вимоги частково з підстав зазначених у відзиві, визнав вимоги щодо стягнення з нього аліментів на утримання дітей по 1/6 частині від його заробітку на кожну дитину та заперечував проти стягнення з нього половини вартості навчання та проживання повнолітньої доньки у гуртожитку. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки у судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, зваживши доводи сторін, вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Під час вивчення матеріалів справи судом було встановлено наступне. Відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 28.07.2003 р. та Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 11.11.2008 р. відповідно. На підставі рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 22.12.2010 р. шлюб, зареєстрований між позивачем та відповідачем 04 жовтня 2002 року Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Миколаївського обласного управління юстиції, був розірваний. Вказане рішення суду набрало законної сили 04.01.2011 р. 29.11.2011 р. Корабельним районним судом м. Миколаєва ухвалено рішення про стягнення з відповідача на користь позивача на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , аліментів в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 16.06.2011 року і до повноліття дітей, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі вказаного рішення з [PERSON] Головним управлінням Національної поліції в Миколаївській області відраховуються аліменти на підставі постанови державного виконавця Центрального ВДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області від 28.03.2018 р., прийнятою у виконавчому провадженні № [NUMBER], що підтверджується Звітом про здійснені відрахування та виплати (а.с. 72). З наданих суду документів вбачається, що донька [PERSON] , [INFO]., є студенткою третього курсу Центру заочної та вечірньої форм навчання Одеського національного економічного університету за спеціальністю: 241 "Готельно-ресторанна справа". Форма навчання заочна, навчається за бюджетом. Вказане підтверджується довідкою від 13.06.2023 р. № 127/23 виданою Одеським національним економічним університетом. З довідки Гуртожитку Одеського національного економічного університету від 04.07.2023 р. вбачається, що [PERSON] , [INFO]., мешкала у гуртожитку по [ADDRESS] , з 01.09.2020 р. Вибула у березні 2022 р. Відповідачем також була надана Довідка Одеського національного економічного університету № 01-18/526 від 04.07.2023 р. про те, що [PERSON] навчається у вказаному університеті з 01.09.2020 року по теперішній час. Плата за навчання з 01.09.2020-30.06.2023 складає 57 897,00 грн. Статтями 8, 11 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Окрім того, ратифікувавши у 1991 році Конвенцію про права дитини 1989 року, Україна прийняла на себе міжнародно-правові зобов`язання по здійсненню міжнародних стандартів прав дитини, відповідно з якими вона повинна забезпечити добробут, охорону здоров`я, житло, освіту для кожної дитини без будь-якої дискримінації, забезпечити якнайкраще здійснення інтересів і прав дитини в усіх сферах суспільного життя. Норми цієї Конвенції, відповідно до ст. 9 Конституції України діють як складова національного законодавства України з 27 вересня 1991 року, тобто з часу її ратифікації Україною. Відповідно до ч. 3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частина перша ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст.ст. 183, 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, визначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі, та навпаки). Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс14. Положеннями ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 1,5 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Окрім того, при розгляді позовів про зміну розміру аліментів застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 181 «Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину», ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Як встановлюють ч. 1 та ч. 3 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, що перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) існування потреби у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та своїх повнолітніх дітей). При цьому, подаючи до суду позовну заяву, особа має довести наявність вищевказаних фактів, які надають право стягувати аліменти на повнолітню дочку, сина, що продовжують навчання. Згідно з статтями 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача половини вартості навчання та вартості проживання у гуртожитку за перше півріччя 2021/2022 навчального року та у подальшому до закінчення донькою навчання, суд зазначає наступне. Положеннями статей 180, 183, 185, 193, 198, 199 СК України визначаються декілька видів виконання обов`язку утримувати дитину, зокрема: 1) утримання неповнолітньої дитини, що стягується у частках або твердій грошовій сумі (статті 180, 183); 2) участь батьків у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо) (стаття 185); 3) утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому закладі, у разі якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); 4) батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років, за умови якщо батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 199). За змістом статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. В свою чергу, статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 лютого 2018 року у справі № 127/16614/15-ц (провадження № 61-2371св18) Верховний Суд дійшов висновку, що «вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Ураховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі». Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в своїй постанові від 29.01.2018 у справі № 622/373/16-ц (провадження № 61-1717св18) роз`яснив, що на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). Верховний Суд у вказаній постанові зазначив, що норми глави 16 СК України не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Тому, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України (додаткові витрати на дитину) не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу (утримання дитини, яка продовжує навчання). Враховуючи зазначені обставини, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовної вимоги про стягнення з відповідача 1/2 частини витрат на навчання доньки [PERSON] . При ухваленні рішення та визначені розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, суд також приймає до уваги, що відповідачем були частково визнані позовні вимог [PERSON] щодо стягнення з нього аліментів на повнолітню доньку [PERSON] , [INFO]., яка продовжує навчання, у розмірі 1/6 частини від його заробітку (доходу) до закінчення донькою навчання, але не більше ніж до досягненням нею 23 років. А також визнання стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO]., у розмірі 1/6 частини від його заробітку (доходу) до досягнення сином повноліття. Суд також зазначає, що у зв`язку з тим, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнений від сплати судового збору за пред`явлення вимоги щодо стягнення аліментів, з відповідача підлягають стягненню в дохід держави судові витрати по сплаті судового збору в сумі 908,00 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved