Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-02 00:00:00

Позиція позивача. КНП "Красноградська центральна районна лікарня" звернулось до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого у розмірі 28586,73 грн. В обґрунтування позовних вимог в позовній заяві позивач зазначив, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 02.07.2021 року, потерпілий [PERSON] , [INFO] , мешканець [ADDRESS] , був доставлений до КНП «Красноградська центральна районна лікарня» та госпіталізований до медичного закладу. З 02.07.2021 року по 19.07.2021 року [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні КНП «Красноградська ЦРЛ» з діагнозом: закритий богатофрагментарний перелом лівої великогомілкової кістки с/3 зі зміщенням відламків; глибокі саднини передньої поверхні гомілки. З 01.09.2021 року по 07.10.2021 року потерпілий перебував на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні медичного закладу з діагнозом: зростаючий перелом лівої великогомілкової кістки с/3, стан після відкритого металоостеосинтезу; остеомієліт; нориці. З 27.04.2022 року по 06.05.2022 року [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні КНП «Красноградська ЦРЛ» з діагонозом: хронічний післятравматичний остеомієліт лівої великогомілкової кістки, підгостра течія, постійно рецидивуюча форма; нориця; секвестри. Вироком Карлівського районного суду Полтавської області від 24.12.2021 року визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України [PERSON] та призначено покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки без позбавлення права керування транспортними засобами. Згідно ст. 75 КК України звільнено обвинуваченого [PERSON] від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки. Вирок набрав законної сили. Загальний обсяг витрат на стаціонарне лікування потерпілого [PERSON] становить 28586,73 грн. На даний час вищевказані витрати на стаціонарне лікування [PERSON] винною особою [PERSON] у добровільному порядку КНП «Красноградська ЦРЛ» не відшкодовано. Рух справи в суді. Ухвалою судді Красноградського районного суду Харківської області від 06.06.2023 року року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового розгляду. Заяви учасників процесу по суті справи та клопотання. Від позивача КНП «Красноградська ЦРЛ» 27.06.2023 року до суду надійшла письмова заява в якій просять справу розглядати за відсутності їх представника, позовні вимоги підтримують, проти винесення заочного рішення не заперечують. Так як відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений у встановленому порядку, від нього до суду не надходило заяви про розгляд справи за його відсутності, не подав відзиву, згідно ст. 280 ЦПК України, суд вважає необхідним ухвалити заочне рішення по справі на підставі наявних у справі доказів, так як позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи те, що учасники справи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів не здійснюючи фіксування судового процесу. Позиція суду. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Згідно з частиною першою статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Фактичні обставини, встановлені судом. Судовим розглядом встановлено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 02.07.2021 року, потерпілий [PERSON] , [INFO] , мешканець [ADDRESS] , був доставлений до КНП «Красноградська центральна районна лікарня» та госпіталізований до медичного закладу. З 02.07.2021 року по 19.07.2021 року [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні КНП «Красноградська ЦРЛ» з діагнозом: закритий богатофрагментарний перелом лівої великогомілкової кістки с/3 зі зміщенням відламків; глибокі саднини передньої поверхні гомілки. З 01.09.2021 року по 07.10.2021 року [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні медичного закладу з діагнозом: зростаючий перелом лівої великогомілкової кістки с/3, стан після відкритого металоостеосинтезу; остеомієліт; нориці. З 27.04.2022 року по 06.05.2022 року [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні КНП «Красноградська ЦРЛ» х діагонозом: хронічний післятравматичний остеомієліт лівої великогомілкової кістки, підгостра течія, постійно рецидивуюча форма; нориця; секвестри. Вироком Карлівського районного суду Полтавської області від 24.12.2021 року визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України [PERSON] та призначено покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки без позбавлення права керування транспортними засобами. Згідно ст. 75 КК України звільнено обвинуваченого [PERSON] від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки. Вирок набрав законної сили. Загальний обсяг витрат на стаціонарне лікування потерпілого [PERSON] становить 28586,73 грн. На даний час вищевказані витрати на стаціонарне лікування [PERSON] винною особою [PERSON] у добровільному порядку КНП «Красноградська ЦРЛ» не відшкодовано. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права. За загальним правилом, майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч. 1ст. 1166 ЦК України). Частинами 1, 3 ст. 1206 ЦК України передбачено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, спільній власності територіальних громад, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету, за рахунок якого таке лікування фінансувалося. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, який за відповідні надані медичні послуги отримує кошти згідно з договором про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, такі кошти зараховуються до Державного бюджету України. Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07.07.1995 р. «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з "Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання». Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 16.07.1993 № 545 «Про затвердження порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», встановлено, що визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. У разі коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб. У такому ж порядку відшкодовуються витрати на стаціонарне лікування особи, яка постраждала від злочину, в разі закриття кримінального провадження за нереабілітуючими обставинами. В цілому ж, відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.07.1995 № 11 "Про відшкодування витратна стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат" питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебуває на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка-розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Висновки за результатами розгляду справи. Таким чином, лікування проводилося закладом охорони здоров`я, а саме КНП "Красноградська центральна районна лікарня" Красноградської міської ради, яка є комунальною установою і фінансується з міського бюджету, головним розпорядником коштів яких є Красноградська міська рада, тому кошти стягуються на її користь. При таких встановлених в судовому засіданні обставинах, суд приходить до висновку, що позовні вимоги законні, обґрунтовані, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат. Відповідно до п. 6 ч. 1ст. 5 Закону України "Про судовий збір"від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Відповідно до ч. 6ст.141 ЦПК України передбачено, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави, а тому з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави у розмірі 2684,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved