Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-29 00:00:00

Стислий виклад та обґрунтування позовних вимог. 26 травня 2023 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до Ленковецької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, посилаючись на те, що [INFO] померла її мати [PERSON] . З огляду на незбереження будь-яких документів, що могли б підтвердити право власності на нерухоме майно останньої, вона не зверталась до нотаріуса для оформлення спадкових прав. Однак, у лютому 2022 року працівники Ленковецької сільської ради повідомили, що мати отримувала сертифікат на право на земельну частку (пай). Оскільки оригінал сертифікату, що був виданий на ім`я [PERSON] віднайти не вдалось, нею було подано оголошення до обласного інформаційно-аналітичного тижневика «День за днем», яке було розміщене у випуску №9 від 01 березня 2023 року. За наведених обставин, просить визнати за нею право на земельну частку (пай) площею 2,75 в умовних кадастрових гектарах із земель, що перебували у колективній власності КСП ім. Калініна Великорішнівської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області. Позивач в підготовче засідання не з`явилась, її представник подала до суду заяву про розгляд справи у відсутності позивача, позов підтримала. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 02 червня 2023 року відкрито загальне позовне провадження в справі, призначено підготовче засідання на 30 червня 2023 року. Витребувано в Другої шепетівської державної нотаріальної контори в разі наявності належним чином завірену копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . 13 червня 2023 року завідувач Другої шепетівської державної нотаріальної контори Оскаєва Л.В. направила до суду відповідь про те, що станом на 12 червня 2023 року після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась. Позиція сторони відповідача. Представник відповідача Ленковецької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області в підготовче засідання не з`явився, направив заяву про визнання позову та розгляд справи у відсутності представника сільської ради. Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України постановив рішення у підготовчому засіданні. Встановлені судом фактичні обставини, з посиланням на докази. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого повторно 16 грудня 2020 року. Факт родинних відносин між заявником [PERSON] та спадкодавцем [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження останньої серії [NUMBER] , виданого повторно 29 червня 2011 року, згідно якого її матір`ю вказана [PERSON] . Згідно даних витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00038611830 від 22 лютого 2023 року, заявник зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] . На день смерті [PERSON] постійно проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується даними довідки №54, виданої 24 березня 2023 року виконавчим комітетом Ленковецької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області. Згідно відповіді начальника відділу №3 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області за вих. №346/291-23 від 03 березня 2023 року, [PERSON] отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0346157 від 02 липня 1997 року із земель КСП ім. Калініна Великорішнівської сільської ради, про що зроблено запис №154 в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), даний факт посвідчено підписом [PERSON] . Розмір земельної частки (паю) складає 2,75 в умовних кадастрових гектарах. Відповідно до п.5 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08 серпня 1995 року видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація проводилась відповідною районної державною адміністрацією, сертифікат на право на земельну частку (пай) складався в одному примірнику, підписувався головою райдержадміністрації. Вказаний сертифікат втрачено, що підтверджується оголошенням, надрукованим в газеті «День за днем» від 01 березня 2023 року, про визнання недійсним втраченого сертифіката на земельну частку (пай) із земель КСП ім. Калініна серії ХМ №0346157 від 02 липня 1997 року, виданого [PERSON] . Згідно довідки №74, виданої 24 травня 2023 року виконкомом Ленковецької сільської ради Шепетівського району, на території сіл Велика Рішнівка, Сошки Шепетівського району є в наявності не витребувані земельні частки (паї). Норми права, які застосував суд Відповідно до ч.1, 3 ст.5 ЦК України, який набрав чинності 1 січня 2004 року, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ним чинності. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Відповідно до абз. 2, 3 п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до статті 524 ЦК УРСР 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. За змістом статті 525 ЦК УРСР 1963 року часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Згідно з частиною першою статті 529 ЦК УРСР 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Статтею 548 ЦК УРСР 1963 року встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до статті 549 УРСР 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до абз. 2-3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. З урахуванням положень статей 1296-1299 ЦК України питання про право спадкоємця на спадкове майно вирішується судом у разі невизнання такого права чи відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст.16 ЦК України одним із способів захисту цивільного права є визнання права. Пунктом 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Мотиви та висновки суду. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Судом встановлено, що право на земельну частку (пай) в КСП ім. Калініна розміром 2,75 в умовних кадастрових гектарах належало померлій [PERSON] на підставі сертифікату серії ХМ №0346157 від 02 липня 1997 року, але вказаний правовстановлюючий документ втрачений, його дублікат не може бути видано у зв`язку із смертю особи, якій належало відповідне право. Враховуючи, що позивач, як спадкоємець за законом після смерті [PERSON] , позбавлена можливості оформити спадщину на право на земельну частку (пай) через відсутність правовстановлюючого документу, який підтверджує право власності [PERSON] на нього, тому її право підлягає захисту в судовому порядку шляхом визнання вказаного права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. Розподіл судових витрат. При зверненні до суду позивач сплатила судовий збір в сумі 1073,60 грн, що підтверджується відповідною квитанцією. Відповідно до ч.9 ст.141 ЦПК України, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. Оскільки судовий спір виник з причин, не пов`язаних з діями відповідача, судовий збір покладається на позивача.

Outcome: approved