Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-16 00:00:00

Позивач АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій зазначає, що на підставі підписаної заяви № б/н від 19.10.2006 відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту. [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті, складає між нею і Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі та надав відповідачці кредит у встановленому договором розмірі. В порушення норм закону та умов договору [PERSON] зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на 18.01.2023 має перед Банком заборгованість у розмірі 32 173,86 грн., яка складається з наступного: заборгованість за поточним тілом кредиту - 26 319,28 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом - 5 854,58 грн. На підставі викладеного позивач просив суд стягнути з відповідачки на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість у розмірі 32 173,86 грн. за кредитним договором № б/н від 19.10.2006 та судові витрати в сумі 2 684,00 грн. 10.04.2023 ухвалою суду у справі відкрито спрощене позовне провадження. Представник позивача разом з позовом надав суду письмову заяву про те, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити та розглянути справу за його відсутності. 30.06.2023 представник АТ КБ «ПРИВАТБАНК» подав заяву про зменшення розміру позовних вимог та просив стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 28 973,86 грн., яка складається з наступного: заборгованість за поточним тілом кредиту - 26 319,28 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом - 2 654,58 грн. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, в поданій раніше на адресу суду заяві просила розглянути справу за її відсутності, визнавши позовні вимоги в частині заборгованості за поточним тілом кредиту. Дослідивши матеріали справи, доводи, викладені в позовній заяві, з`ясувавши повно та всебічно обставини, факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 19.10.2006 [PERSON] заповнила та підписала анкету-заяву № б/н,на підставі якої виявила бажання отримати в Банку кредитну картку «Універсальна» (а.с. 21). Відповідно до частини 1 статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За положеннями статей 626-628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі статтею 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частин 1, 2 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За частиною 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За змістом частини 2 статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. В силу положень ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що укладений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Викладеними нормами права встановлено обов`язкову письмову форму та істотні умови кредитного договору, а саме: розмір кредиту та відсотків за користування кредитом, прядок погашення кредитної заборгованості, які узгоджуються між сторонами при укладенні правочину шляхом підписання його примірників. За твердженням позивача та згідно з наданим ним розрахунком заборгованості відповідачка у зв`язку з неналежним виконанням договору від 19.10.2006має перед Банком заборгованість у розмірі 32 173,86 грн., яка складається з наступного: заборгованість за поточним тілом кредиту - 26 319,28 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом - 2 654,58грн. Для перевірки наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідачки за кредитним договором суд на підставі наданих АТ КБ «ПРИВАТБАНК»доказів має встановити перш за все узгоджений між сторонами порядок погашення кредитної заборгованості та нарахування відсотків. Разом з тим, дослідивши анкету-заяву № б/н від 19.10.2006, суд встановив, що остання не містить ні розміру відсотків за користування кредитними коштами, ні конкретного строку та порядку погашення кредитної заборгованості. Натомість наявні відмітки про бажання оформити кредитку «Універсальна» на умовах як «30 днів пільгового періоду», так і «50 днів пільгового періоду». Між тим, ані в позовній заяві, ані в доданих до неї документах не зазначено та не доведено, який саме вид платіжної картки отримала відповідачка та які умови кредитування застосовував банк під час нарахування спірної кредитної заборгованості. Також на підтвердження позовних вимог позивач надав суду Паспорт споживчого кредиту, підписаний відповідачкою 11.06.2021, який свідчить про ознайомлення [PERSON] з основними умовами кредитування в АТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 23-26). Однак, суд не приймає до уваги вказаний доказ, оскільки, як виходить зі змістуанкети-заяви № б/н від 19.10.2006 та змісту самого Паспорту споживчого кредиту, останній не є складовою частиною укладеного між сторонами договору про надання банківських послуг або ж додатковою угодою до цього правочину. Отже, Банком не доведено, що умови кредитування, викладені у Паспорті споживчого кредиту, стосуються саме укладеного між сторонами договору або ж доповнюють чи змінюють його. Крім того, в документі також наявні умови кредитування для декількох видів платіжних карток. У зв`язку з вищенаведеним, суд позбавлений можливості з`ясувати, за яким Тарифом обслуговувалась видана відповідачці платіжна картка, та встановити істотні умови договору від 19.10.2006, на який посилається позивач в обґрунтування позовних вимог, факт порушення [PERSON] умов цього правочину, а також перевірити правильність нарахування відсотків за користування кредитними коштами. При цьому, з наданого позивачем розрахунку заборгованості також неможливо встановити, які умови кредитування узгоджені між сторонами. До того ж, Умови та правила надання банківських послуг (а.с. 27-36) не підписані відповідачкою, а матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці умови вона розуміла, ознайомилась і погодилась з ними, підписуючи заяву-анкету та що вказані документи на момент отримання відповідачкою кредитних коштів містили умови, зокрема, й щодо сплати відсотків у зазначеному в цих документах розмірах і порядках нарахування. Згідно зі статтями 76, 77, 79, 80, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. У зв`язку з цим, виходячи з принципу змагальності, сторона не може будувати власну позицію на тому, що вона є доведеною, доки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу). За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці та погоджені нею Умови та правила надання банківських послуг, а також Тарифи, надані банком Умови та правила, а також Паспорт споживчого кредиту не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору. На підставі викладеного, позовні вимоги в частині стягнення з [PERSON] заборгованості за відсотками у розмірі 2 654,58 грн. суд вважає недоведеними належними та допустимими доказами, тому відмовляє у їх задоволенні. Водночас суд зауважує, що безпосередньо укладений між сторонами договір від 19.10.2006у вигляді заяви-анкети, підписаної сторонами, не містить строку повернення кредиту (користування ним). Однак, у тому випадку, коли фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позикодавцю не повернуті, з урахуванням вимог частини другої статті 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Викладені висновки узгоджуються з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у Постанові від 03.07.2019 р., у цивільній справі № 342/180/17. Таким чином, суд стягує з відповідачки заборгованість за тілом кредиту в розмірі 26 319,28 грн., виходячи з наданого банком розрахунку. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, позивачем за подання до суду позовної заяви сплачено судовий збір у сумі 2 684,00 грн. Будь-яких заяв, клопотань про стягнення з відповідачки інших судових витрат позивачем не заявлено. Враховуючи, що позов підлягає частковому задоволенню у сумі 26 319,28 грн., що складає 91 % від загальної суми заявлених позивачем вимог (уточнених), суд стягує з відповідачки на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» судовий збір у сумі 2 442,44 грн.

Outcome: partial