Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-16 00:00:00

1. Короткий зміст позовних вимог. В червні 2023 року АТ «Сенс Банк» звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що є правонаступником АТ «Альфа-Банк». 22 березня 2021 року між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] був укладений договір про надання кредиту №501305653, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. За цим договором АТ «Альфа-Банк» зобов`язався надати кредит у розмірі 261732 гривень 26 копійок, а [PERSON] зобов`язалася до 22 березня 2025 року повернути кредит та сплатити відсотки за користування грошовими коштами у розмірі 40% річних. В той же день АТ «Альфа-Банк» перерахував на користь [PERSON] грошові кошти у розмірі 261732 гривень 26 копійок. Відповідач, в свою чергу, зобов`язання за договором належним чином не виконує. Тому станом на 22 січня 2023 року у неї виникла заборгованість у розмірі 265132 гривень 69 копійок, що складається: з заборгованості за кредитом у розмірі 194010 гривень 87 копійок та заборгованості за відсотками у розмірі 71121 гривень 82 копійки. Відповідач відмовляється добровільно сплатити заборгованість. Тому АТ «Сенс Банк» просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 265132 гривень 69 копійок. 2. Ставлення сторін до пред`явленого позову. Представник позивача [PERSON] просив розгляд цивільної справи здійснити за його відсутності та за наявними матеріалами справи. [PERSON] надала до суду відзив на позовну заяву, яким просила відмовити в задоволенні позовних вимог АТ «Сенс Банк» у повному обсязі. В обґрунтування своїх заперечень вказала на те, що Законом України №2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» були запроваджені кредитні канікули на час дії воєнного стану та в 30-денний строк після його припинення, а саме позичальник не несе відповідальності перед кредитодавцем у разі прострочення виконання зобов`язання за споживчим кредитом, тому вона мала право на відтермінування оплати кредиту. Приєднаний до позовної заяви розрахунок заборгованості є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків та не може слугувати доказом безспірності розміру грошової вимоги. Вимога про стягнення пені знаходиться поза межами строку позовної давності. Крім цього, в силу постанови Кабінету Міністрів України «Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави України у зв`язку з військовою агресією російської федерації» виконання будь-яких зобов`язань на користь громадян російської федерації заборонено. В той час як кінцевим бенефіціарним власником АТ «Сенс Банк» є громадянин росії [PERSON] . Також просила провести розгляд цивільної справи без її участі. 3. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06 червня 2023 року було відкрито провадження у цивільній справі та вирішено розгляд цивільної справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.38-39). 4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Встановлено, що 22 березня 2021 року АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] уклали договір про надання кредиту №501305653, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. За умовами якого АТ «Альфа-Банк» зобов`язався надати кредит у розмірі 261732 гривень 26 копійок, а [PERSON] зобов`язалася до 22 березня 2025 року повернути кредит та сплатити відсотки за користування ним у розмірі 40% річних (а.с.4). В той самий день АТ «Альфа-Банк» перерахував на користь [PERSON] грошові кошти у розмірі 261732 гривень 26 копійок, що підтверджується випискою по картковому рахунку [PERSON] за період з 22 березня 2021 року по 22 січня 2023 року (а.с.14-22) та копією меморіального ордера №142550270 від 22 березня 2021 року (а.с.13). Згідно Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.29) АТ «Альфа-Банк» змінив своє найменування на АТ «Сенс Банк». Між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються гл.48 «Виконання зобов`язання» та гл.71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України. 5. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. 5.1. норми матеріального права. У відповідності до ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України позичальник зобов`язується повертати кредит та сплачувати проценти за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом пункту 18 Прикінцевих та\~перехідних положень\~ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). 5.2. норми процесуального права. За правилами ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з положенням ч.1 ст.77, а також ч.1 та ч.2 ст.89 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд оцінює\~докази за\~своїм внутрішнім\~переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~об`єктивному та\~безпосередньому дослідженні\~наявних у\~справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. 6. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. Встановлено, що [PERSON] неналежним чином виконувала свої зобов`язання за кредитним договором. Тому у неї виникла заборгованість за кредитом у розмірі 194010 гривень 87 копійок та заборгованість за відсотками у розмірі 71121 гривень 82 копійки. Загальний розмір боргу за кредитним договором склав 265132 гривень 69 копійок. Ці обставини підтверджуються письмовим розрахунком заборгованості станом 22 січня 2023 року (а.с.12). В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач добровільно сплатила заборгованість за кредитним договором. 6.1. Доводи відповідача, які відхилені судом, та мотиви їх відхилення. За твердженням відповідача, розрахунок заборгованості за кредитним договором, підготовлений позивачем, є відображенням односторонніх арифметичних операцій та не може бути підставою для стягнення з неї заборгованості та не є безспірним доказом розміру заборгованості. Всупереч вимозі, передбаченої ч.1 ст.81 ЦПК України, відповідачем не надано до суду жодного належного та допустимого доказу на підтвердження того, що розрахунок заборгованості за кредитним договором станом на 22 січня 2023 року, наданий позивачем (а.с.12) містить неповні чи недостовірні відомості. Відповідачем не надано контр-розрахунку заборгованості за кредитним договором. Крім цього, з доводів відповідача, у зв`язку з запровадженням воєнного стану позичальник не несе відповідальності перед кредитодавцем у разі прострочення виконання зобов`язання за споживчим кредитом. Вказані доводи суд також вважає необґрунтованими, зважаючи на те, що зі змісту позовних вимог та розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що АТ «Сенс Банк» пред`явив вимоги про стягнення виключно заборгованості за простроченим тілом кредиту та відсотків, тобто вимоги про стягнення неустойки, штрафів та пені не пред`являлись позивачем. З цих же міркувань судом відхиляється твердження відповідача стосовно пред`явлення вимоги про стягнення пені поза межами строку позовної давності. Відповідач просила враховувати при вирішенні даного спору, що кінцевим бенефіціаром АТ «Сенс Банк» є громадянин російської федерації [PERSON] . На даний час виконання будь-яких зобов`язань на користь підсанкційних осіб заборонено у зв`язку з військовою агресією російської федерації відносно України, що є загальновідомим визнаним фактом. Водночас, предметом даного спору є стягнення заборгованості за кредитним договором на користь АТ «Сенс Банк», а не виконання зобов`язань перед фізичною особою [PERSON] . 7. Висновки, яких дійшов суд за наслідками розгляду справи. Враховуючи викладені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку, що з [PERSON] на користь АТ «Сенс Банк» належить стягнути заборгованість за кредитним договором у розмірі 265132 гривень 69 копійок. 8. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З меморіального ордера №1714714951 від 26 квітня 2023 року (а.с.3) вбачається, що при пред`явленні позову АТ «Сенс Банк» сплатив судовий збір у розмірі 3976 гривень 99 копійок. Позовні вимоги АТ «Сенс Банк» задоволені. З огляду на це, з [PERSON] на користь позивача слід примусово стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 3976 гривень 99 копійок. На підставі викладеного та

Outcome: approved