Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-27 00:00:00

Постановою судді Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 11.01.2022 [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 7 НМДГ, що дорівнює 119 грн. 00 коп. Вказаною постановою суду встановлено, що 19 грудня 2021 року близько о 17 годині 00 хвилин, [PERSON] , знаходячись в громадському місці за адресою: [ADDRESS] , а саме в приміщенні ДХТУ, вчинив дрібне хуліганство, а саме висловлювався нецензурною лайкою на адресу [PERSON] , чим порушив громадський порядок і спокій громадян, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП. Потерпілою у справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] визнана [PERSON] . Приписами ч.6 ст.82 ЦПК України встановлено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, не підлягає доказуванню у даній справі той факт, що 19 грудня 2021 року близько о 17 годині 00 хвилин, [PERSON] , знаходячись в громадському місці за адресою: [ADDRESS] , а саме в приміщенні ДХТУ, вчинив дрібне хуліганство, а саме висловлювався нецензурною лайкою на адресу [PERSON] . З показань свідків [PERSON] та [PERSON] судом встановлено, що дрібне хуліганство, а саме висловлювання [PERSON] нецензурною лайкою на адресу [PERSON] відбувалось у присутності її чоловіка [PERSON] , а також малолітньої дитини [PERSON] . Крім того, дії [PERSON] мали місце у громадському місці у присутності сторонніх осіб. Приписами ч. 1 ст. 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, окрім іншого, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у приниженні честі та\~гідності фізичної\~особи, а також ділової репутації фізичної особи. (ч.2 ст.23 ЦК України) Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Обґрунтовуючи позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди у розмірі 80 000 грн. 00 коп. на кожного позивач [PERSON] посилається на те, що така шкода завдана їй та її малолітньому сину у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї з боку [PERSON] , позивач [PERSON] обґрунтовує завдання йому моральної шкоди тим, що була ображена та принижена його дружина [PERSON] в громадському місці, перед друзями та знайомими, а також тим, що була принижена його честь та гідність як адвоката, так як хуліганські дії [PERSON] відбувались в присутності членів футбольної команди адвокатів Дніпропетровської області. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Судом беззаперечно встановлено, що неправомірними діями [PERSON] позивачу [PERSON] завдано моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї, а саме малолітнього сина та чоловіка. Крім того, суд приходить до висновку, що протиправна поведінка [PERSON] відносно [PERSON] та малолітнього [PERSON] у громадському місці у присутності [PERSON] , який є чоловіком [PERSON] та батьком малолітнього [PERSON] , завдала [PERSON] моральної шкоди, яка полягає у приниженні честі та гідності [PERSON] . При цьому суд відхиляє доводи [PERSON] про те, що моральна шкода завдана йому тим, що принижена його честь та гідність як адвоката, так як з матеріалів справи не встановлено, що [PERSON] висловлювався відносно [PERSON] саме як адвоката, або надавав оцінку його професійним компетенціям. Вирішуючи питання про розмір завданої моральної шкоди суд виходить із того, що на цей час не існує якогось сталого алгоритму визначення розміру моральної шкоди, але виходячи з характеру правопорушення і його наслідків для позивачів, оцінивши усі чинники завданої моральної шкоди, виходячи із морально-правових імперативів справедливості, розумності й добросовісності суд приходить до висновку, що з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути 7 000 грн. 00 коп. у якості відшкодування моральної шкоди, а на користь [PERSON] 5\~000 грн. 00 коп. у якості відшкодування моральної шкоди. Щодо позовних вимог про стягнення збитків суд зазначає, що вони задоволенню не підлягають з огляду на наступне. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Загальні підстави відповідальності за завдану шкоду передбачені статтею 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Встановлено, що 19 грудня 2021 року близько о 17 годині 00 хвилин, [PERSON] , знаходячись в громадському місці за адресою: [ADDRESS] , а саме в приміщенні ДХТУ, вчинив дрібне хуліганство, а саме висловлювався нецензурною лайкою на адресу [PERSON] . Приписами ст.22 ЦПК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Обґрунтовуючи наявність збитків у розмірі 595,90 грн., які підлягають стягненню з відповідача [PERSON] , позивач [PERSON] посилався на те, що в результаті завдання йому моральної шкоди неправомірними діями [PERSON] , він змушений був проходити обстеження у лікаря амбулаторії загальної практики сімейної медицини №6 та пройшов обстеження у лікаря невропатолога, який поставив діагноз «Післястресове засмучення», і виписав відповідне лікування. На підтвердження позовної вимоги про наявність підстав для відшкодування збитків (матеріальної шкоди), позивач [PERSON] надав копію рецепта №10 від 22.12.2021 на лікарський засіб «Гідазепам», копію електронного направлення на планову консультацію невропатолога від 22.12.2021, а також виписку з карткового рахунку . Позивач [PERSON] на підтвердження своїх вимог щодо стягнення збитків з [PERSON] надала суду копію рецепта №40 від 24.12.2021, консультативний висновок від 05.01.2022, чек по оплаті консультації невропатолога на суму 420,00 грн., консультативний висновок від 20.12.2021, копію квитанції на суму 460,00 грн., копію чека дитячого центру від 22.12.2021 на суму 1\~100,00 грн., консультативний висновок від 20.12.2021, копію чека на суму 430,00 грн. Відповідно до статей 12, 76, 77 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд погоджується з доводами відповідача про відсутність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] та [PERSON] про стягнення збитків (майнової шкоди), оскільки подані ними докази, зокрема рецепти та консультативні висновки, так саме як і чеки, самі по собі не є належними доказами у справі. При цьому, надані суду консультативні висновки лікарів, чек про придбання абонементу для дитини у розвиваючий центр, чеки, які не містять даних, що саме було придбано, виключають можливість суду встановити причинно-наслідковий зв`язок між діями [PERSON] та витратами, які [PERSON] та [PERSON] зробили. Відтак, вказані позовні вимоги задоволенню не підлягають. Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати по сплаті судового збору у сумі 86 грн. 84 коп., а на користь [PERSON] у сумі 62 грн. 10 коп. Приписами ч. 8 ст. 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Позивачем [PERSON] , до закінчення судових дебатів, зроблена заява про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу. У зв`язку з чим суд вважає за необхідне встановити [PERSON] строк у п`ять днів після ухвалення рішення суду для подання суду доказів на підтвердження витрат, які вона сплатила у зв`язку з розглядом справи. Для вирішення питання про розподіл судових витрат призначити судове засідання, у відповідності до п.5 ч.7 ст.265 ЦПК України.

Outcome: partial