Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-13 00:00:00

ПАТ «НАСК «ОРАНТА» звернулось до Придніпровського районного суду м.Черкаси з позовом до [PERSON] про стягнення шкоди в регресному порядку у розмірі 54419.75 грн. та судових витрат по справі. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 22 січня 2020 року між ПАТ «НАСК «ОРАНТА» та [PERSON] було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, поліс AО 6583695, відповідно до якого було застраховано його цивільно-правову відповідальність за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України, із застосування знижки як пільговику - 50% . Забезпеченим транспортним засобом за цим Договором є автомобіль ВАЗ 21036, державний реєстраційний номер [NUMBER] . Ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю (на одного потерпілого) встановлено в розмірі 260 000 (двісті шістдесят тисяч) гривень, ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну (на одного потерпілого) встановлено в сумі 130 000 (сто тридцять тисяч) гривень, франшиза складає 0 (нуль) гривень. 05 вересня 2020 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ВАЗ 21036, державний реєстраційний номер [NUMBER] (належав [PERSON] під керуванням [PERSON] та автомобіля Subary Outback державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] . У відповідності до Постанови Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23 жовтня 2020 року по адміністративній справі № 711/7170/20, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушень, передбаченого ст. 124 КУпАП. У відповідності до статті 5 цього Закону, об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правової відповідальності якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Згідно ст.6 Закону, страховий випадком є дорожньо-транспортна пригод, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. 08 вересня 2020 року за реєстраційним №792 до страховика надійшла заява про страхове відшкодування від [PERSON] , який на час скоєння дорожньо-транспортної пригоди був власником автомобіля Subaru Legacy Outback державний реєстраційний номер [NUMBER] , відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] . У відповідності до Дослідження № [NUMBER] -2 від 28 вересня 2020 оку та ремонтної калькуляції № [NUMBER] , складеної 06 жовтня 2020 року ТОВ «Гарант-АСІСТАНС», збиток, завданий власникові Subaru Legacy Outback д.р.н. [NUMBER] , в результаті його пошкодження при ДТП, складає 108839.49 грн. Позивачем було визначено страхове відшкодування в розмірі 57257,99 грн. Визначене страхове відшкодування виплачено HACK «ОРАНТА» на рахунок [PERSON] , згідно платіжного доручення №825 від 11 січня 2022 року на підставі складеного страхового акту та заяви потерпілої особи. На підставі викладеного, позивач просить суд, - стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «НАСК «Орната»» в порядку регресу в суму в розмірі 54418.75 грн. та витрати на оплату судового збору. Відповідно до даних протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.04.2023, суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Демчик Р.В., у результаті автоматизованого розподілу судової справи між суддями, визначений для розгляду судової справи № 711/1971/23. Представник позивача в судове засідання не з`явився, через канцелярії суду надав клопотання, відповідно до якого підтримує позовні вимоги в повному обсязі, просить стягнути з відповідача заборгованість та зазначає, що розгляд справи може відбутися без представника позивача за наявності наданих доказів по справі. Також зазначив, що не заперечує проти прийняття заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про день та час слухання справи, про причини неявки суд не повідомив, процесуальним правом на надання відзиву на позов не скористався. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач була належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; не з`явився в судове засідання без повідомлення причин; не подав відзив; позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. За наявності сукупності умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного. 05 вересня 2020 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ВАЗ 21036, державний реєстраційний номер [NUMBER] (належав [PERSON] під керуванням [PERSON] та автомобіля Subary Outback державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23 жовтня 2020 року по адміністративній справі № 711/7170/20, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушень, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн. У постанові зазначено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ДПР 18 №137457 - 05.09.2020 року о 14.50 год. в м.Черкаси на перехресті вул. Чигиринська та Домбровського, [PERSON] керуючи автомобілем ВАЗ-21063 д.н.з. [NUMBER] , не виконав вимогу забороняючого червоного сигналу світлофора, не зупинився у визначеному місці та виїхав на перехрестя де трапилося зіткнення з автомобілем Subary Outback д.н.з. [NUMBER] . Внаслідок ДТП автомобіль отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, водій автомобілю ВАЗ-21063 д.н.з. [NUMBER] [PERSON] та його пасажир [PERSON] , 1975 р.н. отримали травми. Відповідно до частини 4 статті 82 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно із рішенням Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто - Холдинг» проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає доведеним факт вини відповідача [PERSON] у настанні дорожньо-транспортної пригоди та факт нанесення шкоди автомобілю Subary Outback державний реєстраційний номер [NUMBER] . За договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, поліс АО 6583695, ПАТ «НАСК «ОРАНТА» та [PERSON] було застраховано, цивільно-правову відповідальність за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України, із застосування знижки як пільговику - 50%, при експлуатації автомобіля ВАЗ 21036, державний реєстраційний номер [NUMBER] . Ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю (на одного потерпілого) встановлено в розмірі 260 000 гривень, ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну (на одного потерпілого) встановлено в сумі 130 000 гривень, франшиза складає 0 гривень. 28.09.2020 року ТОВ «Гарант-АСІСТАНС» складено Дослідження № [NUMBER] -2. 06.10.2020 року ТОВ «Гарант-АСІСТАНС» складена ремонтна калькуляція № [NUMBER] -2. Відповідно до Розрахунку страхового відшкодування ПАТ «НАСК`ОРАНТА» від 13 жовтня 2020 р. сума страхового відшкодування власникові Subary Outback д.н.з. [NUMBER] , складає 108839.49 грн. 15.10.2020 року затверджено Страховий акт №ОЦВ-ЗГ-СП-20-23-34369/1. Згідно з платіжним дорученням №50987 від 27.10.2020 року ПАТ «НАСК «Оранта» переказало на користь [PERSON] страхове відшкодування на ремонт автомобіля Subary Outback д.н.з. [NUMBER] , грошові кошти у розмірі - 108839 грн. 49 коп. Також, відповідно до Заяви [PERSON] від 27 грудня 2022 року останній зобов`язався сплачувати страхове відшкодування, що підлягає поверненню, щомісячними платанами. Разом з тим, матеріалами справи не встановлено про будь які сплачені платежі відповідачем. У відповідності до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення. Відповідно до статті 1 Закону України «Про страхування», страхування це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Як зазначено в статті 25 Закону України «Про страхування», здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Відповідно до ст.1191 ЦК України та п.п.11,27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 року № 4, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1192 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013року №4, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166,1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки,- незалежно від наявності вини. Відповідно до ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Аналогічна норма передбачена в ст. 27 Закону України «Про страхування», згідно якої до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до п 13.2. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Розмір страхового платежу за одним внутрішнім договором страхування зменшується на 50 відсотків, за умови, що страхувальником є громадянин України - учасник війни, особа з інвалідністю II групи, особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесена до I або II категорії, пенсіонер, а забезпечений транспортний засіб має робочий об`єм двигуна до 2500 сантиметрів кубічних включно та належить цьому громадянину на праві власності. Зазначена пільга надається за умови особистого керування таким транспортним засобом особою, яка належить до визначених у цьому пункті категорій громадян України, без мети надання платних послуг з перевезення пасажирів або вантажу. Відповідно до статті 38-1.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» У разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 цього Закону (при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту), то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування. Відповідно до ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативнее зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Ураховуючи викладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги ПАТ «НАСК «ОРАНТА» підлягають задоволенню у повному обсязі. Також, при ухваленні рішення відповідно до приписів ст. 265 ЦПК України суд вирішує питання щодо розподілу судових витрат. При поданні позовної заяви позивачем, відповідно до Закону України "Про судовий збір", було сплачено судовий збір в сумі 2684.00 грн., що підтверджено платіжним дорученням. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved