Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-26 00:00:00

У квітні 2023 року представник позивача [PERSON] адвокат Олійник Лілія Михайлівна звернувся до суду через систему «Електронний суд» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики б/н від 12.11.2021, штрафних санкцій та 3 % річних 20393,70 доларів США. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 12.11.2021 року позивач [PERSON] уклав з відповідачем [PERSON] договір позики б/н, за яким позивач передав у власність відповідача безвідсоткову позику (грошові кошти) у розмірі 10000,00 доларів США, про що позичальник надав позивачу відповідну розписку від 12.11.2021. Згідно п. 4.1 договору позики б/н від 12.11.2021 строк позики - до 12.12.2021, після закінчення якого протягом наступного календарного дня відповідач зобов`язувався повернути суму позивачу в повному обсязі. Проте станом на 06.04.2023 відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав взагалі, про що свідчить оригінал розписки, що знаходиться у позивача. Пунктом 5.9 договору позики б/н від 12.11.2021 року встановлено, що у випадку неповернення суми позики або її частини своєчасно, позивач має право вимагати повернення суми позики з врахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплати трьох відсотків річних від простроченої суми та сплати штрафу в розмірі 5 (п`ять) відсотків від простроченої суми та пені 0,5 відсотка від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочки. Крім того, відповідно до п. 5.8 договору відповідач взяв на себе зобов`язання до моменту проведення повних розрахунків не відчужувати земельну ділянку з кадастровим номером 5324581201:01:001:0480, площею 1,49 га. В порушення даної умови договору відповідач здійснив відчуження даної земельної ділянки шляхом укладення договору купівлі-продажу від 03.03.2023, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Трембач Н.В., за що п. 5.8 договору передбачена відповідальність у вигляді штрафу розмірі 5 % від суми неповернутої позики. Сума основного боргу за договором позики б/н від 12.11.2021 в доларовому еквіваленті складає 10000,00 доларів США. У зв`язку з простроченням виконання зобов`язань відповідачем, позивач вважає, що з нього також підлягають стягненню штрафні санкції згідно вимог чинного законодавства, а саме: пеня та штрафи, 3% річних. Таким чином, станом на 06.04.2023 року сума боргу складає 10000,00 доларів США, 3% річних за користування грошовими коштами за період з 14.12.2021 року по 06.04.2023 року 393,70 доларів США; пеня 0,5 % від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочки згідно п. 5.9 договору б/н від 12.11.2021 року за період з 06.11.2022 по 06.04.2023 року 9000,00 доларів США; штраф в розмірі 5 % від простроченої суми згідно п. 5.9 договору позики б/н від 12.11.2021 року 500,00 доларів США; штраф в розмірі 5 % від суми позики за відчуження земельної ділянки згідно п. 5.8 договору позики б/н від 12.11.2021 року 500, 00 доларів США. Отже загальна сума заборгованості з урахуванням штрафних санкцій за договором позики складає 20393,70 доларів США. Також представник позивача просила стягнути з відповідача судові витрати, понесені з розглядом справи. Ухвалою Семенівського районного суду Полтавської області від 10.04.2023 задоволено заяву про забезпечення позову та накладено арешт на рухоме та нерухоме майно і грошові кошти, що є на рахунку відповідача в межах розміру позовних вимог. Ухвалою Семенівського районного суду Полтавської області від 07.06.2023 відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Семенівського районного суду Полтавської області від 06.06.2023 закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Представник позивача [PERSON] адвокат Олійник Л.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та просила задовольнити в повному обсязі. Також представник позивача просить стягнути з відповідача понесені судові витрати, докази надасть до суду після ухвалення рішення. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що дійсно отримав від відповідача в борг 10000,00 доларів США, однак не згодний з нарахуванням суми, яку просить позивач стягнути згідно позовних вимог. Відзиву на позов не подав. Суд, розглянувши матеріали справи і оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, виходить з такого. Відповідно ч.1 ст.\~1046\~ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. У відповідності до частин першої та третьої статті 1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики б/н від 12.11.2021, крім того доказом отримання коштів відповідачем є розписка від 12.11.2021 про передачу коштів(а.с. 7, 11-12). У матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач повністю чи частково виконав свої зобов`язання за вказаним договором позики та повернув повністю або частково кошти позивачу. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, висловленої в постанові від 25.04.2012 року у справі № 6-24ц12, наявність оригіналу розписки у кредитора свідчить про існування невиконаного зобов`язання. Відповідач у судовому засіданні не заперечив факт отримання та не повернення коштів. Відповідно до висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного суду від 23.10.20219 у справі 723/304/16-ц у разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику. Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті. При цьому з огляду на положення частини першої\~статті 1046 ЦК України, а також частини першої\~статті 1049 ЦК України\~належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики. Згідно статтей 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати боргу за договорами позики відповідач порушує покладені на себе зобов`язання. Згідно з положеннями ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України. Відповідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Передбачене частиною другою статті 625 ЦК України нарахування 3 % річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника. Такі висновки містяться, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 06 червня 2012 року N 6-49цс12, і Велика Палата Верховного Суду не вбачає підстав для відступу від такої позиції. Як встановлено при розгляді справи, на даний час відповідач [PERSON] належним чином добровільно не виконав умови договору позики № б/н від 12.11.2021 та всупереч вимогам цивільного законодавства до цього часу не повернув борг за вказаним договором. З розрахунку позивача вбачається, що 3 % річних за користування грошовими коштами за період 14.12.2021 по 06.04.2023 року становить 393,70 доларів США (10000,00 х 3 % х 479:365:100) Тобто, відповідно до ст. 625 ЦК України з відповідача підлягає стягненню 3 % річних від простроченої суми, що складає 393,70 доларів США. Відповідно до п. 5.8 договору позики № б/н від 12.11.2021 року позичальник взяв на себе зобов`язання до моменту проведення повних розрахунків із позикодавцем не відчужувати земельну ділянку кадастровий номер 5324581201:01:001:0480, площею 1,49 га. У разі порушення вимог даного пункту позичальник сплачує на користь позикодавця штраф у розмірі 5 % від простроченої суми позики (частини позики), що залишилася несплаченою (а.с. 11). Відповідно до п. 5.8 договору позики № б/н від 12.11.2021 штраф складає 5% від суми позики, що становить 500,00 доларів США. Відповідно до п. 5.9 договору позики № б/н від 12.11.2021 при неповерненні суми позики або її частини своєчасно, тобто до 12.12.2021 позикодавець вправі буде пред`явити цей договір до стягнення в строки і у порядку, передбачені чинним законодавством України, та вимагати при цьому повернення йому позики або частини позики, що залишилися несплаченою, з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплати трьох відсотків річних від простроченої суми та сплати штрафу в розмірі 5 % від простроченої суми та пені 0,5 % від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочки (а.с. 11). Відповідно до п. 5.9 договору позики № б/н від 12.11.2021 пеня складає 9000,00 доларів США ( за період з 06.11.2022 по 06.04.2023 180 днів *50 (0,5% несплаченої суми за кожен день прострочки)), штраф складає 500,00 доларів США ( 5% від простроченої суми). Враховуючи вищевказані положення, відповідач [PERSON] повинен сплатити заборгованість за договором позики в розмірі 10000,00 (десять тисяч) доларів США, пеню в розмірі 9000,00 (дев`ять тисяч) доларів США, а також 3 % річних в розмірі 393,70 (триста дев`яносто три долари США 70 центів) доларів США, штраф 5 % від простроченої суми в розмірі 500,00 (п`ятсот) доларів США згідно п. 5.9 договору від 12.11.2021, штраф 5 % від суми позики в розмірі 500,00 (п`ятсот) доларів США згідно п. 5.8 договору від 12.11.2021, а всього 20393,70 доларів США. Ураховуючи зазначене, оцінивши докази, суд робить висновок що відповідачем порушено права позивача у частині неналежного виконання зобов`язань за договором позики № б/н від 12.11.2021 року, відтак, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Підстав для скасування заходів забезпечення позову, застосованих ухвалою Семенівського районного суду Полтавської області від 10.04.2023, шляхом накладення арешту на рухоме та нерухоме майно і грошові кошти, що є на рахунках [PERSON] в межах розміру позовних вимог 20393,70 доларів США, немає. Відповідно\~до ч.7\~ст.158\~ЦПК України\~у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. У позовній заяві вказано на орієнтовний розмір очікуваних витрат, які позивач поніс у зв`язку із розглядом справи, а також зроблено заяву про надання до суду доказів понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу з метою їх подальшого розподілу судом. На підставі викладеного,

Outcome: approved