Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-11 00:00:00

24 березня 2023 року позивачка звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивачка вказує, що 20 серпня 2013 р. між позивачкою та відповідачем вдруге зареєстровано шлюб про, що Тернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управляння юстиції у Дніпропетровській області 20.08.2013 р. складено відповідний актовий запис №255. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. З січня 2022 р. припинили шлюбні стосунки, разом не проживають, не спілкуються, спільного сімейного бюджету не мають та не піклуються один про одного з причин різних поглядів на сімейні стосунки та шлюб, що призвело до втрати між ними почуття любові та взаємоповаги, подружжя віддалилося один від одного, кожен має своє коло інтересів в якому іншому немає місця, шлюб між сторонами носить формальний характер. Просить суд задовольнити позов та шлюб між ним та відповідачем - розірвати Позивачка в судове засідання не з`явилася, до початку розгляду справи подала заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечує проти заочного розгляду (а.с. 19). Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце, день та час розгляду справи повідомлений належним чином, згідно з ч.8 ст.128 ЦПК України. Ухвалою судді Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від\~30.03.2023 р. прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі, розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою судді Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від\~12.07.2023 р.\~постановлено проводити заочний розгляд справи. Інші процесуальні дії не вчинялись, заходи забезпечення доказів/позову, зупинення/відновлення провадження не застосовувались. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності позивача, відповідно до ч.3\~ст. 211 ЦПК України, враховуючи, що останній скористався своїми процесуальними правами. Відповідно до ст. 178 ЦПК України відповідач копію відзиву до суду та учасникам процесу не надіслав. Будь-яких заяв та клопотань на адресу суду не надходило. Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позов, з огляду на наступне. Судом встановлено, що 20 серпня 2013 р. між позивачкою та відповідачем вдруге зареєстровано шлюб про, що Тернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управляння юстиції у Дніпропетровській області 20.08.2013 р. складено відповідний актовий запис №255, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.7). Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, тому що родина фактично розпалася і її відновлення неможливо, при обставинах, зазначених позивачкою, шлюбний союз фактично розпався, а також той факт, що один з подружжя або обоє мають право звернутися із заявою в суд про розірвання шлюбу й це право підлягає судовому захисту. Одночасно, суд вважає, що подальше спільне життя чоловіка й жінки та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому що сторони подружні відносини припинили й спільного господарства не ведуть, даний факт має істотне значення. Шлюб це сімейний добровільний та рівноправний союз жінки та чоловіка, їх спільність, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану та спрямований на створення сім`ї. Добровільність шлюбу одна з основних його засад. Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються. За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім`ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз сім`ю шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання й право одного з них розірвати шлюб не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії реєстрації шлюбу. Добровільність шлюбу, тобто наявність вільної згоди, - це його довічна риса. Саме добровільністю шлюбу зумовлена можливість його розірвання. За ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Як вбачається з пояснень позивачки зазначеної вільної згоди між сторонами по справі не має. Чинне законодавство України забороняє примушування до шлюбу. Примушування значить добиватися певної поведінки від особи за допомогою фізичного або психічного насильства. Закріплені у законодавстві права дружини та чоловіка на повагу до своєї індивідуальності є засобом захисту психологічно слабшого у шлюбі від психічного диктату чи навіть агресії дружини, чоловіка або іншої особи. Воно схиляє до толерантності, терпимості у шлюбі, спрямовує кожного з них на спокійне, інтелігентне залагодження колізії індивідуальних рис характеру, життєвих звичок. Однією з причин припинення шлюбу є його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, розірвання шлюбу може відбутися за їхньою спільною заявою або за заявою когось з них. У ході розгляду справи, судом була перевірена наявність відповідних підстав для розірвання шлюбу, суд переконався у дійсному волевиявленні позивачки. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, оскільки було встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, що має істотне значення. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими, сторони спільно не проживають, не мають спільного бюджету, не ведуть господарства, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню та шлюб слід розірвати.

Outcome: approved