Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-16 00:00:00

У травні 2023 року ТзДВ «Страхова компанія «Мотор-Гарант» (далі - «Позивач») звернулося з даним позовом до [PERSON] (далі - «Відповідач») про відшкодування шкоди в порядку регресу. В обґрунтування заявлених позовних вимог Позивач зазначив наступне. 31.10.2022 року о 00:07 годині Відповідач у місті Біла Церква по вулиці Ставищанська, будинок 120, керуючи транспортним засобом «Volkswagen Passat», державний номерний знак [NUMBER] , допустив наїзд на службовий транспортний засіб «Renault Duster CKC», державний номерний знак [NUMBER] на синьому фоні. У наслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Volkswagen Passat», державний номерний знак [NUMBER] , була застрахована у ТзДВ «Страхова компанія «Мотор-Гарант» полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №207036904 від 30.11.2021 року. Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13.12.2022 року у справі №357/10600/22 Відповідача визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтями 124, 122-2 та ч. 1 ст. 130 КУпАП та, із урахуванням ст.36 КУпАП, застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Як убачається із змісту указаного судового рішення Відповідач перебував в стані алкогольного сп`яніння. 02.01.2022 року на адресу Позивача надійшло повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 02.11.2022 року. 11.01.2023 року власник пошкодженого автомобіля «Renault Duster CKC, державний номерний знак [NUMBER] , Департамент патрульної поліції, звернувся до Позивача із заявою про виплату страхового відшкодування. На підставі страхового акта №42/23-ГПО від 18.01.2023 року, розпорядженням №50 від 18.01.2023 року Позивачем здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 7336,35 гривень, що підтверджується платіжним дорученням №4777 від 18.01.2023 року. Із посиланням на ст.1191 ЦК України та п.п.а п.п.38.1.1 п.38.1 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Позивач просив суд стягнути з Відповідача на його користь суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 7336,35 гривень та судовий збір у сумі 2684,00 гривень. 01.06.2023 року ухвалою суду відкрито провадження у даній справі, постановлено провести її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 36). 17.07.2023 року у судове засідання представник Позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 44). 19.06.2023 року до канцелярії суду за допомогою системи «Електронний суд» представником Позивача подано клопотання, у якому останній просить здійснювати розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с. 39). 17.07.2023 року у судове засідання Відповідач не з`явився, про день, час та місце розгляду справи вважається повідомленим належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 45). Причини неявки суду не повідомив. Відзиву, будь-яких заяв, клопотань на адресу суду від нього не надходило. Згідно з ст.ст.280-282 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. У зв`язку з тим, що сторони не з`явилися в судове засідання, згідно з ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, повно, об`єктивно та всебічно дослідивши матеріали даної справи приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини та зміст спірних правовідносин. 31.10.2022 року о 00:07 годині Відповідач у місті Біла Церква по вулиці Ставищанська, будинок 120, керуючи транспортним засобом «Volkswagen Passat», державний номерний знак [NUMBER] , допустив наїзд на службовий транспортний засіб «Renault Duster CKC», державний номерний знак [NUMBER] на синьому фоні. У наслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Volkswagen Passat», державний номерний знак [NUMBER] , була застрахована у ТзДВ «Страхова компанія «Мотор-Гарант» полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №207036904 від 30.11.2021 року. Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13.12.2022 року у справі №357/10600/22 Відповідача визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтями 124, 122-2 та ч. 1 ст. 130 КУпАП та, із урахуванням ст.36 КУпАП, застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік (а.с. 11-12). Як убачається із змісту указаного судового рішення Відповідач перебував в стані алкогольного сп`яніння. 02.01.2022 року на адресу Позивача надійшло повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 02.11.2022 року (а.с. 17). 11.01.2023 року власник пошкодженого автомобіля «Renault Duster CKC, державний номерний знак [NUMBER] , Департамент патрульної поліції, звернувся до Позивача із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 7, зворот). На підставі страхового акта №42/23-ГПО від 18.01.2023 року, розпорядженням №50 від 18.01.2023 року Позивачем здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 7336,35 гривень, що підтверджується платіжним дорученням №4777 від 18.01.2023 року (а.с. 22, 23). Розглядаючи дану цивільну справу суд керується наступними нормами права. Згідно з приписами статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права. За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який, зокрема, вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Стаття 13 Конвенції гарантує кожному, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, право на ефективний спосіб юридичного захисту в національному органі. А статтею 1 Першого протоколу до Конвенції передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. У той же час, у пункті 36 рішення від 09 грудня 2010 року у справі «Буланов і Купчик проти України», Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов`язків. У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке, відповідно до практики Суду, включає не тільки право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. Така сама правова позиція викладена Європейським судом з прав людини й у пункті 50 рішення від 13 січня 2011 року у справі «Чуйкіна проти України» та інших рішення Суду. Крім того, суд ураховує, що у своїх рішеннях Європейський Суд наголошує, що сторона, задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальним правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Втім, такі правила Відповідачем не дотримані. Згідно з вимогами ст.1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів, згідно зі спеціальним Законом України № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - «Закон»). Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу. Згідно з ст.6 Закону страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми, в порядку визначеному законом. Згідно з ст.38.1.1. вказаного закону, страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: а) якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Як убачається із змісту постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13.12.2022 року у справі №357/10600/22 Відповідач перебував у стані алкогольного сп`яніння. Відтак, у Позивача - ТзДВ «Страхова компанія «Мотор-Гарант» виникло законне право подати регресний позов до Відповідача - [PERSON] на фактично виплачену суму у розмірі 7336,35 гривень. Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ТзДВ «Страхова компанія «Мотор-Гарант» до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу - підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки Позивачем при подачі позову було сплачено судовий збір у розмірі 2684,00 гривень (а.с. 5), а позов задоволено повністю, то вказана сума підлягає стягненню з Відповідача на користь Позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved