Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-25 00:00:00

\~ [PERSON] звернулася\~до Заводського районного суду м.\~Миколаєва з позовом до Територіальної громади м. Миколаєва в особі Миколаївської міської ради, треті особи [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в якому просила визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] право власності на 3/44 частини домоволодіння [ADDRESS] . Позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що 10.11.2000 року між [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу 3/44 частин домоволодіння за адресою [ADDRESS] . Іншими співвласниками вказаного домоволодіння є: [PERSON] 15/176 часток, [PERSON] 15/176 часток, [PERSON] 7/88 часток, [PERSON] 5/40 часток, [PERSON] 1/11 частка, [PERSON] 1/8 частка, Територіальна громада частки, [PERSON] 1/11 частка. Постановою державного нотаріуса Миколаївської державної нотаріальної контори від 06.02.2020 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину (частка житлового будинку [ADDRESS] ), яка відкрилась після смерті її матері [PERSON] . Підставою для відмови стало ненадання нової окремої адреси (вул. Защука, 26-В) належній [PERSON] частці та відсутність перерахунку часток співвласників домоволодіння. За такого, враховуючи, що нотаріусом Рибак Л.М. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері та на даний час існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, позивач звернулась до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 09.03.2021 року провадження по даній справі було відкрито та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження. 27.04.2021 року судом постановлено ухвалу про витребування з Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області копію матеріалів спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . 10.08.2021 року судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого судового засідання. 18.04.2023 року судом постановлено ухвалу, відповідно до якої до участі у справі залучено третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги на стороні відповідача [PERSON] ( [ADDRESS] ), [PERSON] ( [ADDRESS] ), та [PERSON] ( [ADDRESS] ), [PERSON] ( [ADDRESS] ). Позивач [PERSON] до судового засідання не з`явилась, від її представника адвоката Шишкіної В.В. до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, наполягає на задоволенні позову, не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника Миколаївської міської ради. Треті особи до судового засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись вчасно належним чином, причин неявки суду не повідомили. Дослідивши матеріали справи, а також надані сторонами докази, суд приходить до такого висновку. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст. 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ст. 12 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Крім того згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст.ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 ЦК України). Відповідно до частин першої та другої\~статті 355 ЦК України\~майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч.1 ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Статтею 357 ЦК України встановлено, що частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна. Співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна. Згідно зі ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Статтею 368 ЦК України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно зі ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділення в натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла до інших осіб. Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Згідно з ч.1 ст.1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Відповідно до норм ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві із часу відкриття спадщини. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч.3 ст. 1296 ЦК України). Судом встановлено, що 10.11.2000 року між [PERSON] з однієї сторони та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] з іншої сторони було укладено договір купівлі-продажу 3/44 частини домоволодіння за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до даного договору [PERSON] продала, а [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] купили 3/44 частини домоволодіння [ADDRESS] . Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва по справі №2-3679/2007 від 10.07.2007 року вищевказаний договір визнано чинним. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області 26.09.2018 року. Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, в тому числі і на 3/44 частки домоволодіння [ADDRESS] . [PERSON] є донькою померлої [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого ЗАГС м. Миколаїв 24.08.1983 року, де в графі «мати» записана [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 01.10.2004 року, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Заводського районного управління юстиції м. Миколаєва [PERSON] , після укладення шлюбу з [PERSON] , змінила прізвище на [PERSON] . Окрім позивачки є також інші спадкоємці, передбачені ст.ст. 1261-1266 ЦК України, а саме донька померлої [PERSON] . Однак, як вбачається з заяви [PERSON] від 10.01.2019 року, зареєстрованої в книзі обліку спадкових справ за №13 (спадкова справа №6/2019), остання відмовилась від прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] . Так,\~ [PERSON] \~є єдиною\~спадкоємицею після\~смерті матері\~ [PERSON] ,\~яка прийняла\~спадщину, оскільки подала заяву про прийняття спадщини у встановлений законом строк. 06.02.2020 року [PERSON] звернулась до державного нотаріуса Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області Железнякової О.В. з питанням оформлення своїх спадкових прав за законом на частку житлового будинку [ADDRESS] після смерті своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Постановою державного нотаріуса від 06.02.2020 року їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з тим, що після надання нової адреси 1/11 частині домоволодіння, що належало [PERSON] , змінились ідеальні частки співвласників вищезазначеного домоволодіння, перерахунок часток співвласників не здійснювався, у зв`язку з чим нотаріус позбавлений можливості встановити розмір часток співвласників у праві спільної часткової власності. Відповідно до довідки Комунального підприємства Миколаївської міської ради «Бюро технічної інвентаризації» №2-6504 від 17.12.2019 року ідеальні частки\~співвласників з належними їм частками у домоволодінні [ADDRESS] , станом на 28.12.2012 року становлять: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] 3/44; [PERSON] 15/176; [PERSON] 15/176; [PERSON] 7/88; [PERSON] 5/40; [PERSON] 1/11; [PERSON] 1/8; Територіальна громада ; [PERSON] 1/11. Згідно рішення виконкому Миколаївської міської ради від 28.11.2008 року №2227, 1/11 частинам житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, які належали [PERSON] , надана нова адреса: [ADDRESS] інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна станом на 09.11.2021 року співвласниками домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , є [PERSON] 1/11 частка, [PERSON] 15/176, [PERSON] 15/176, [PERSON] 1/11 частка, [PERSON] 1/11 частка. Відповідно до роз`яснень, викладених в п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Так, спадкодавцем [PERSON] було належним чином оформлено право власності на спірне домоволодіння, проте нотаріус відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з тим, що після виділення частини домоволодіння в нову адресу неможливо встановити розмір частки [PERSON] у праві спільної часткової власності. За такого, суд приходить до висновку, що після виділу частки вказаного домоволодіння у нову адресу, у власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] залишилась 3/44 часток домоволодіння [ADDRESS] , у зв`язку з чим позовні вимоги [PERSON] щодо визнання за нею права власності на 3/44 частки вказаного домоволодіння в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] підлягають задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved