Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-10 00:00:00

У травні 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ЧЕРНІВЦІГАЗ ЗБУТ» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожитий природний газ, у якому зазначило, що надає відповідачці послуги з постачання природного газу за адресою: [ADDRESS] , однак остання обов`язків з оплати їх вартості належним чином не виконує, внаслідок чого у неї виникла заборгованість станом на квітень 2022 року, починаючи з червня 2019 року,сплатити яку у добровільному порядку [PERSON] відмовляється. Посилаючись на такі обставини, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Чернівцігаз збут» заборгованість за спожитий природний газ у сумі 4698 грн. 69 коп. та понесені судові витрати у вигляді сплати судового збору за подачу позову до суду в сумі 2481 грн. Ухвалою суду від 09.06.2022 року вищевказаний позов було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Заочним рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 27.07.2022 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаз збут» до [PERSON] про стягнення заборгованості за природний газ повністю задоволено. Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 16.03.2023 року заочне рішення від 27.07.2022 року скасовано. У судовому засіданні по справі позивач вимоги позову підтримав з підстав, у ньому зазначених. Відповідачка в ході судового розгляду справи позовні вимоги до неї визнала частково, посилаючись на те, що позивачем здійснено нарахування їй заборгованості в сумі 4698,69 грн. безпідставно, оскільки такий об`єм газу не міг бути спожитий протягом вказаного періоду. Так, з червня 2019 року по лютий 2022 року в квартирі за місцем її проживання, в якій встановлена лише газова плита, фактично було спожито лише 415,7 м.куб. газу, що підтверджується показниками лічильника у рахунку на оплату станом на 01.08.2019 року, у якому їх зазначено як 637,90 куб.м, а станом на 01.02.2022 року - 1043 м.куб, в подальшому ж у цій квартирі споживання природного газу не відбувалось, оскільки всі її мешканці виїхали за кордон. З урахуванням зазначеного та сплачених нею платежів, вважає, що її борг дорівнює 2297,70 грн. Заслухавши представників позивача, відповідачку, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Правовідносини сторін у даній справі щодо постачання та споживання природного газу, в тому числі щодо його ціни, порядку обліку та оплати врегульовані: - Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 року № 2494; - Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 року № 2496 ( далі - Правила); - Типовим договором постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 року № 2500 та іншими нормативно-правовими актами. Пунктом 4 (абзац 3) розділу ІІІ Правил визначено, що у разі незгоди споживача укладати договір з постачальником із спеціальними обов`язками та за відсутності укладеного в установленому порядку договору постачання природного газу з іншим постачальником споживач не має права споживати природний газ із газорозподільної системи та має подати до Оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт. Згідно п. 1 розділу І Правил постачання природного газу вони регулюють відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з оператором газорозподільної системи (далі - оператор ГРМ). Відповідно до п.13 розділу ІІІ Правил розрахунки за послуги з газопостачання можуть проводитися на підставі даних про об`єм (обсяг) газу, визначений споживачем та Оператором ГРМ за підсумками місяця відповідно до умов договору розподілу природного газу, укладеного між побутовим споживачем та Оператором ГРМ, або за плановою величиною середньомісячного споживання в опалювальний та міжопалювальний періоди. Згідно з пунктом 1.1. Типового Договору він є публічним і регламентує порядок та умови постачання природного газу споживачу, як товарної продукції, постачальником. Умови цього договору розроблені відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» та Правил постачання природного газу та є однаковими для всіх побутових споживачів України (пункт 1.2. Типового Договору). Пунктом 1.3. Типового Договору передбачено, що цей Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634,641, 642 ЦК України на невизначений строк шляхом приєднання Споживача до умов цього Договору. Згідно вимог пункту 2.1 Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам постачальник зобов`язується постачати природний газ споживачу в необхідних для споживача об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язується своєчасно сплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим Договором. Розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць, крім випадків зміни постачальника природного газу. Об`єм (обсяг) постачання та споживання природного газу споживачем за розрахунковий період визначається одним із нижче наведених способів: 1) за даними Оператора ГРМ за підсумками розрахункового періоду, що містяться в базі даних Оператора газотранспортної системи та доведені споживачу Оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу; 2) або за плановими величинами середньомісячного споживання газу в опалювальний або міжопалювальний період. Якщо об`єми (обсяги) постачання та споживання природного газу будуть визначатись за плановими величинами, постачальник зобов`язується не рідше одного разу на шість місяців здійснювати звіряння фактичного об`єму (обсягу) споживання природного газу за даними Оператора ГРМ та проводити відповідний перерахунок споживачу (п.п. 4.3, 4.4 Типового договору). Якщо споживач не погоджується з рахунком постачальника (не згоден із розрахованою сумою тощо) та має намір оскаржувати його, споживач сплачує рахунок у тій частині, що ним не оспорюється. При цьому, споживач у зручний для нього спосіб (за телефоном, визначеним на сайті постачальника, через особистий кабінет або письмово) має звернутися до постачальника за відповідними роз`ясненнями. У разі отримання такого звернення постачальник зобов`язується невідкладно та у термін, достатній для його аналізу (не перевищуючи терміни, встановлені законодавством), надати відповідне роз`яснення чи здійснити перерахунок споживачу. До вирішення спору по суті величина нарахування встановлюється відповідно до даних постачальника (п. 4.11 Типового договору). Згідно з пунктом 5.3 Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 року № 2498, при здійсненні обліку спожитого природного газу побутовим споживачем за розрахункову одиницю розподіленого та спожитого природного газу беруться кубічні метри (м куб.) природного газу, визначені відповідно до фактичних показів лічильника природного газу або відповідно до норм споживання природного газу, затверджених постановою Кабінету Міністрів України. Частиною 2 статті 18 Закону України Про ринок природного газу визначено, що приладовий облік природного газу здійснюється з метою визначення за допомогою вузла обліку природного газу обсягів його споживання та/або реалізації, на підставі яких проводяться взаєморозрахунки суб`єктів ринку природного газу. Відповідно до п.1 глави 4 розділу ІХ Кодексу газорозподільних систем визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу по об`єкту побутового споживача здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ і побутовим споживачем на підставі даних лічильника природного газу з урахуванням вимог цього Кодексу та договору. Для визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу приймаються дані лічильника газу Оператора ГРМ. У разі відсутності лічильника газу в Оператора ГРМ приймаються дані лічильника газу побутового споживача. При цьому Оператор ГРМ має право протягом експлуатації лічильника газу та відповідно до вимог цього Кодексу здійснювати контрольне зняття показань ЗВТ (лічильника газу) для контролю та перевірки його показань. Згідно з пунктом 2 глави 4 розділу IX Кодексу ГРМ періодом, за який по об`єкту побутового споживача визначається об`єм та обсяг спожитого (розподіленого) природного газу, є календарний місяць. При цьому відповідно до вимог Кодексу ГТС Оператор ГРМ на щоденній основі забезпечує передачу Оператору ГТС через його інформаційну платформу інформації про прогноз відборів/споживання природного газу по побутовому споживачу на кожну наступну газову добу протягом газової доби (оновлені прогнози), а також надає дані про фактичний (попередній) обсяг природного газу, спожитий за кожну попередню газову добу. Згідно з пунктом 4 глави 4 розділу ІХ Кодексу ГРМ побутовий споживач, який розраховується за лічильником газу, зобов`язаний щомісяця станом на 1 число місяця знімати фактичні показання лічильника газу та протягом п`яти діб (до 5 числа включно) надавати їх Оператору ГРМ у спосіб, визначений договором розподілу природного газу. У разі неотримання Оператором ГРМ до 06 числа місяця, що настає за розрахунковим, показань лічильника газу та за умови, що лічильник газу не оснащений засобами дистанційної передачі даних, фактичний об`єм розподілу та споживання природного газу (алокація) по об`єкту споживача за розрахунковий період визначається Оператором ГРМ на рівні планового місячного об`єму споживання на відповідний період, що розраховується, виходячи з групи споживання побутового споживача, з урахуванням вимог цього Кодексу. Якщо за підсумками наступного місяця споживач своєчасно надасть покази лічильника газу, формування об`єму розподілу та споживання природного газу за період зазначеного місяця здійснюється з урахуванням наданих показань. Група споживання по кожному об`єкту побутового споживача, який розраховується за лічильником газу, визначається Оператором ГРМ згідно з цим Кодексом. Номер групи споживання зазначається Оператором ГРМ в персоніфікованих даних заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу та в рахунках Оператора ГРМ про сплату послуг за договором розподілу природного газу. Відповідно до пункту 5 глави 4 розділу ІХ Кодексу ГРМ після визначення за підсумками розрахункового періоду (газового місяця) об`єму розподіленого та спожитого природного газу по об`єкту побутового споживача Оператор ГРМ в установленому законодавством порядку здійснює переведення величини об`єму природного газу в обсяг розподіленої (спожитої) енергії за трьома одиницями виміру: у кВттод, Гкал, МДж. Дані про об`єм (м куб.) та обсяг (кВттод, Гкал, МДж) розподіленого споживачу (спожитого ним) природного газу за розрахунковий період (газовий місяць) зазначаються Оператором ГРМ в особистому кабінеті споживача на сайті Оператора ГРМ (за наявності) та/або в рахунку про сплату послуги за договором розподілу природного газу. Оператор ГРМ відповідно до вимог Кодексу ГТС передає інформацію про об`єм та обсяг розподіленого споживачу (спожитого ним) природного газу за відповідний період Оператору ГТС для проведення ним остаточної алокації по постачальнику споживача. Згідно абзаців 4 та 5 п.5 глави 4 розділу ІХ Кодексу газорозподільних систем визначені за умовами цієї глави та договору розподілу природного газу об`єми та обсяги розподілу та споживання природного газу є обов`язковими для їх використання у взаємовідносинах між побутовим споживачем та його постачальником. Розбіжності у частині визначення об`єму та/або обсягу розподіленого та спожитого природного газу врегульовуються договором розподілу природного газу, а у разі недосягнення згоди - в судовому порядку. До вирішення цього питання величина об`єму та обсягу розподіленого та спожитого природного газу встановлюється відповідно до даних Оператора ГРМ. Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ЧЕРНІВЦІГАЗ ЗБУТ» надає послуги з постачання природного газу [PERSON] за адресою: : [ADDRESS] , тобто вона є споживачем та на її ім`я відкрито особовий рахунок [NUMBER] . Об`єм спожитого природного газу в квартирі за адресою: : [ADDRESS] , в якій зареєстрована та проживає відповідачка [PERSON] , вимірюється за допомогою встановленого у даному житловому приміщенні вузла обліку природного газу - лічильника газу. Вказані обставини, в силу вимог ч.1 ст.82 ЦПК України, не підлягають доказуванню, оскільки визнаються учасниками справи, в тому числі і відповідачкою. З матеріалів справи також вбачається, що [PERSON] здійснювала фактичне споживання природного газу та оплачувала кошти за спожитий газ, що підтверджується довідкою про розрахунок боргу, витягом з персоніфікованих даних про фактичний об`єм природного газу, поставленого побутовому споживачу його постачальником (ТзОВ «Чернівцігаз Збут»), та розподіленого побутовому споживач, об`єкт якого підключений до газорозподільчої системи Оператора ГРМ, АТ «Чернівцігаз» (як Оператором ГРМ), а також - відповідною випискою банківських платежів, отриманих ТОВ «Чернівцігаз Збут» від споживачів газу, однак не проводила оплату в повному обсязі, допустивши наявність заборгованості. Так, згідно виписки банківських платежів, отриманих ТОВ «Чернівцігаз збут» від споживачів газу [PERSON] здійснювала оплату за природній газ на різні суми в період з 20.07.2019 по 01.12.09.2021 року, а всього нею за цей час було сплачено 2461 грн. (а.с.11). Із дослідженого у судовому засіданні розрахунку заборгованості (а.с.10) також вбачається, що відповідачка в період з 01.06.2019 року по 01.04.2022 року частково сплачувала за спожитий газ, однак станом на 01.04.2021 року залишок заборгованості за нею становить 4698,69 грн. Саме таку заборгованість просив стягнути з відповідачки представник позивача. Разом з тим, як слідує з рахунку на оплату за спожитий газ № 1500170541 від 07.08.2019 року (а.с.54), сформованого самим позивачем, а тому таким, що є належним доказом як фіксації фактичних показників лічильника газу, так і визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу, показаннями газового лічильника у квартирі [PERSON] станом на 01.07.2019 року є 627,90 м.куб, її заборгованість по оплаті за спожитий газ на цю дату дорівнює 1413,04 грн., а у відповідності до історії показань в особистому кабінеті останньої (а.с.55) за особовим рахунком [NUMBER] показники газового лічильника на 31.03.2022 року - 1110,55 м.куб., що спростовує величини об`єму розподіленого та спожитого природного газу, які зазначає позивач відповідно до даних Оператора ГРМ. Таким чином, відповідачкою належними доказами підтверджено, що обсяг спожитого нею природного газу за період, зазначений у позові, дорівнює 482,65 м.куб. При цьому, як встановлено судом, звіряння фактичного об`єму (обсягу) споживання природного газу за даними Оператора ГРМ та проведення відповідного перерахунку споживачу, як того вимагають п.п. 4.3, 4.4 Типового договору постачальником не проводились. Доказів щодо належного повідомлення позивачем [PERSON] про наявність у неї заборгованості за природний газ та необхідність її погашення із зазначенням об`єму спожитого природного газу на відповідну дату та суми боргу, надісланими на її адресу в період з червня 2019 року по квітень 2022 року, суду також не надано, в зв`язку із чим доводи позивача про те, що остання порушила вимоги законодавства ( п.5 глави 4 розділу ІХ Кодексу газорозподільних систем) щодо врегулювання можливих наявних розбіжностей у частині визначення об`єму спожитого природного газу не можуть бути прийняті до уваги, адже про наявність таких розбіжностей вона довідалась лише в ході судового розгляду справи, що позивачем не спростовано. Останнім не представлено доказів і про отримання відповідачкою наявного у матеріалах справи досудового повідомлення від 11.10.2021 року (а.с.14). Отже, суд приходить до переконання про те, що заборгованість яку просить стягнути позивач,слід зменшити, оскільки позивачем не підтверджено факт наявності у [PERSON] боргу в сумі 4698,69 грн. Проте, з розрахунком відповідачки щодо суми боргу суд також не погоджується і вважає, виходячи з наявних у справі доказів, що заборгованість відповідачки за спожитий природний газ становить: 3856,37 (482,65 м куб.х 7,99 грн.) + 1413,04 грн. ( борг Давидової станом на 01.07.2019 року )- 2461 грн. ( сплачені [PERSON] у спірний період кошти за спожитий природний газ) = 2808,41 грн., а тому саме цю суму з неї слід стягнути на користь позивача, задовольнивши таким чином позов частково. При цьому доводи [PERSON] щодо не проживання у квартирі за адресою: [ADDRESS] з лютого 2022 року та не отримання послуг з газопостачання не заслуговують на увагу, виходячи з наступного. Згідно з пунктом 6 частини першої статті 7 ЗаконуУкраїни «Прожитлово-комунальніпослуги» споживач має право на неоплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг; Пунктом 11 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що індивідуальний споживач зобов`язаний інформувати управителя, виконавців комунальних послуг про зміну власника житла (іншого об`єкта нерухомого майна) та про фактичну кількість осіб, які постійно проживають у житлі споживача, у випадках та порядку, передбачених договором. Крім того, відповідно до пунктом 3 розділу 4 глави 9 Кодексу газорозподільних систем споживач зобов`язаний своєчасно, але не пізніше ніж у місячний строк письмово повідомляти оператора газорозподільної системи про всі зміни, що стосуються видів споживання газу, та/або опалювальної площі, та/або кількості осіб, зареєстрованих на його об`єкті. У разі тимчасового не проживання зареєстрованих на об`єкті споживача осіб споживач (або уповноважена ним особа) має своєчасно, але пізніше ніж у місячний строк повідомити про це оператора газорозподільної системи та надати документи, які підтверджують відсутність зареєстрованої особи. Якщо період відсутності зареєстрованої особи буде перевищувати шість місяців, споживач (або уповноважена ним особа) у місячний строк з моменту закінчення кожного шестимісячного періоду має надавати оператору газорозподільної системи оновлену письмову заяву з відповідними підтвердними документами. Таким чином, встановлення факту тимчасового не проживання зареєстрованих на об`єкті споживача осіб законодавцем врегульовано в позасудовому порядку. Отже, саме на споживача [PERSON] покладено обов`язок повідомляти Товариство з обмеженою відповідальність «Чернівцігаз Збут» про всі зміни, в тому числі, тимчасового не проживання. Натомість, у матеріалах справи відсутні відомості про повідомлення Товариства з обмеженою відповідальність «Чернівцігаз Збут» про тимчасове непроживання відповідачки, зареєстрованої у квартирі [ADDRESS] .Таким чином такі обставини не мають правового значення для вирішення спору, в зв`язку із чим підстави для звільнення відповідачки від оплати послуг за період з лютого 2022 року відсутні. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подачі позову позивачем сплачено 2481 грн. судового збору, а тому, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, з відповідачки на користь позивача слід стягнути а рахунок відшкодування цих витрат 1482,90 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial