Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-12 00:00:00

У квітні 2023 року позивач звернувся до суду з цим позовом. Вказував, що у шлюбі з відповідачкою народив трьох дітей, зокрема сина [PERSON] , на утримання якого з нього за рішенням суду стягуються аліменти у розмірі 2000 грн. Просив припинити стягнення з нього аліментів на утримання [PERSON] , який постійне проживає з ним, та стягнути з відповідачки на його утримання 2000 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Відповідачка позов не визнала, посилаючись на те, що [PERSON] разом з іншими дітьми проживав з нею, але позивач свавільно забрав його до себе, попри рішення суду, за яким усі діти мають проживати з нею. Позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке. Щодо стягнення аліментів. Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (стаття 180 СК України). Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з положеннями статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Судом встановлено, що сторони з 28.02.2008 р. до 16.03.2017 р. перебували у шлюбі (а. с. 13). Мають дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , на утримання яких з позивача на користь відповідачки відповідно до рішення Мукачівського міськрайонного суду від 07.10.2021 стягувалися аліменти у розмірі 2000 грн. щомісяця до досягнення дітьми повноліття (а. с. 13). З 27.09.2021р. син [PERSON] проживає з батьком, у зв`язку з чим за рішенням Мукачівського міськрайсуду від 01.02.2023 р. з матері на його користь стягнуто аліменти 1500 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття (а. с. 23-25). Заборгованість відповідачки за аліментами станом на 28.04.2023 р. становить 12193,55 грн. (а. с. 63). Як убачається з акту обстеження умов проживання від 27.04.2023 року, [PERSON] і [PERSON] проживають біля батька [PERSON] по [ADDRESS] , де також мешкають його дружина [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Для дітей створені гарні, вони забезпечені всім необхідним. Під час бесіди з дітьми встановлено, що [PERSON] і [PERSON] мають бажання проживати з батьком [PERSON] . Діти себе почувають добре, чисті, охайні та щасливі (а. с. 38-39). Згідно з психолого-педагогічною характеристикою учня 8-В класу Мукачівської ЗОШ І-ІІІ ступенів №2 [PERSON] з 07.04.2023 року проживає з татом [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , де проживає і його молодший брат [PERSON] . [PERSON] спокійний, урівноважений, школу відвідує систематично, пропускає заняття рідко, тільки з поважних причин. На заняттях [PERSON] приходить чистий, в охайному одязі. Забезпечений всіма необхідними приладдям для навчального процесу та спортивною формою. Батько цікавиться успішністю сина, контактує з класним керівником (а. с. 50-51) Середня заробітна плата відповідачки становить 6600 грн. (а. с. 18) Зважаючи на вік і потреби дитини, матеріальне становище відповідачки та наявність на її утримання неповнолітньої дитини, суд уважає стягнення з неї аліментів у розмірі 1500 грн. на місяць таким, що відповідає вищенаведених положень сімейного права, встановленим фактам і обставинам, принципам об`єктивності та справедливості. Наявність на розгляді суду спору сторін щодо місця проживання дитини не є перешкодою для стягнення аліментів на користь того з батьків, з яким фактично проживає дитина. Таку, за змістом, правову позицію сформулював Верховний Суд у постанові від 29.06.2022 у справі №596/826/21-ц (провадження № 61- 3738св22). Щодо припинення стягнення аліментів. Статтею 179 СК України врегульовано питання права власності на аліменти, які отримуються на дитину одним із батьків, та їх цільове призначення. Зокрема, передбачено, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини і мають використовуватися за цільовим призначенням в інтересах дитини. Під цільовим призначенням при цьому потрібно розуміти витрати, спрямовані на забезпечення потреб та інтересів дитини, зокрема потреб у харчуванні, лікуванні, одязі, гігієні, забезпечення речами, необхідними для розвитку і виховання дитини, реалізації її здібностей. Тож стягнення з позивача аліментів на дитину, котра проживає разом з батьком та перебуває на його утриманні, суперечить положенням статті 181 СК України та цільовому призначенню аліментів, за рахунок яких утримується дитина. На підтвердження заяви про свавільне утримання позивачем у себе [PERSON] відповідачка не навела жодного належного та допустимого доказу. Натомість позивач надав суду акт обстеження умов проживання від 22.07.2022р. (а. с. 38-39), психолого-педагогічну характеристику [PERSON] та його власноручну заяву (а. с. 50-51), які не дають підстав для будь-яких припущень щодо того, що він утримується у сім`ї батька силоміць. З огляду на те, що припинення стягнення аліментів здійснюється за загальними принципами стягнення аліментів, які є щомісячними виплатами на забезпечення потреб дитини, припинення стягнення аліментів має відбутися з дати звернення позивача до суду із цим позовом, тобто з 25.04.2023 року. Щодо судових витрат. На підставі статті 141 ЦПК України з відповідачки на користь держави за вимогу про стягнення аліментів підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073,60 гривень, а на користь позивача 1073,60 гривень, сплачених ним при зверненні до суду за вимогу про припинення стягнення аліментів.

Outcome: partial