Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-02 00:00:00

20 грудня 2022 року до Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області надійшла позовна заява АТ "Універсал Банк" до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що 27 березня 2008 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір № 055-2008-950. З метою забезпечення виконання зобов`язання за вказаним кредитним договором, між банком та позичальником було укладено договір іпотеки, відповідно до якого [PERSON] , передала в іпотеку квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до умов кредитного договору банк надав позивальнику кредитні кошти у розмірі 23 237,00 швейцарських франків. У зв`язку із неналежним виконанням кредитного договору позивач звернувся до Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області з позовом про стягнення заборгованості, та надалі рішенням Апеляційного суду Житомирської області, яке набрало законної сили, було стягнуто з [PERSON] 23 477,02 швейцарських франків. 09 липня 2021 року позивачем від [PERSON] надійшла заява про проведення реструктуризації зобов`язань за кредитним договором, яка була проведена того ж дня, та починаючи з якої боржник має сплачувати стягувачу також кошти за користування кредитом. Однак, боржник не виконує обов`язків покладені на неї кредитним договором та умовами проведеної реструктуризації, а тому позивач просить стягнути з неї заборгованість, яка в загальному розмірі становить 398 178, 45 грн. Ухвалою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 10 березня 2023 року справу було передано за підсудністю до Дарницького районного суду м. Києва 27 березня 2023 року справа надійшла до Дарницького районного суду м. Києва. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28 березня 2023 року цивільну справу № 285/6968/22 передано судді Шаповаловій К.В. Відповідно до відомостей з Єдиного державного демографічного реєстру від 31 березня 2023 року № 11311 відповідач зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою від 31 березня 2023 року суд відкрив провадження у справі та призначив її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 10 травня 2023 року на 11:30 год. Судове засідання призначене на 10 травня 2023 року було відкладено у зв`язку із неявкою учасників справи на 03 липня 2023 року на 11:00 год. 22 травня 2023 року до суду від позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи копії ухвали Житомирського апеляційного суду від 02 лютого 2023 року про виправлення описки у постанові суду від 15 березня 2017 року у цивільній справі № 285/39/15. У судове засідання 03 липня 2023 року учасники справи не з`явились. В матеріалах справи наявне клопотання представника позивача, у якому він просить розглядати справу за його відсутності. Причини неявки відповідача суду не відомі, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, шляхом направлення повістки про виклик до суду на адресу її місця реєстрації, однак конверт повернувся до суду без вручення адресату з відміткою: "адресат відсутній за вказаною адресою". Окрім того, судом було надіслано повістку про виклик до суду на адресу відповідача, яка зазначена у позовній заяві: [ADDRESS] , однак, відповідно трекінгу поштового відправлення, повістка не була вручена адресату з причини: "за закінченням встановленого терміну зберігання" та "адресат відсутній за вказаною адресою. Відповідач повідомлялася про час, дату та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України, та шляхом надсилання смс-повідомлення на номер телефону зазначений у матеріалах позову. яке відповідно до довідки про доставку смс вона отримала 12 травня 2023 року о 14:46 год. Відповідно до пункту 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 23 січня 2023 року у справі № 496/4633/18 листи, що повернулися з відміткою довідкою поштового відділення про причину повернення - «за закінченням терміну зберігання» або «інші причини», є належно врученими. Звісно ж, за умови, що їх було направлено на адресу, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (щодо юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців) або на адресу місця реєстрації (щодо фізичних осіб) чи на адресу, самостійно зазначену стороною як адреса для листування. Відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. У відповідності до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. У відповідності до статей 174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову. Оскільки суд не має відомостей про причину повторної неявки відповідача, яка повідомлялась про час і місце розгляду справи у порядку, визначеному ЦПК України, від неї не надійшов відзив чи заява про судовий розгляд за її відсутності, ухвалою суду від 3 липня 2023 року вирішено провести заочний розгляд справи, проти чого й не заперечував позивач. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. 27 березня 2008 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір № 055-2008-950, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 23 237,00 швейцарських франків, на умовах визначених договором, та у строк до 10 березня 2038 року. З метою забезпечення виконання зобов`язання за вказаним кредитним договором, між банком та позичальником було укладено договір іпотеки, відповідно до якого [PERSON] , передала в іпотеку квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . 12 липня 2012 року між банком та позичальником було укладено додаткову угоду до договору, якою викладено графік платежів у новій редакції. У зв`язку із неналежним виконанням кредитного договору позивач звернувся до Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області з позовом про стягнення заборгованості, та надалі рішенням Апеляційного суду Житомирської області, яке набрало законної сили, було стягнуто з [PERSON] 23 477,02 швейцарських франків. У відповідності до частини четвертої статті 82 ЦПК України, обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили не доказуються при розгляді інших справи. Факт укладання між ВАТ «Універсал Банк» та [PERSON] кредитного договору № 114-2008-950 від 27 березня 2008 року, факт отримання відповідачем коштів за даним договором та факт порушення умов кредитного договору, що потягло за собою набуття АТ «Універсал Банк» права достроково вимагати повернення усієї суми кредиту, а також розмір заборгованості підтверджується рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 15 березня 2017 року (а.с.10-13), постановою Верховного Суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 285/39/15-ц (а.с.22-28), а тому дані обставини доказуванню не підлягають. Згідно пункту 7 розділу IV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» зобов`язання позичальників за договорами про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті, що відповідають зазначеним у цьому пункті критеріям (незалежно від дати укладення договору), підлягають обов`язковій реструктуризації на вимогу позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або його представника (за законом або за наявності довіреності на вчинення таких дій) у порядку та на умовах, встановлених цим пунктом: 1) обов`язковій реструктуризації підлягають зобов`язання, передбачені договором про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті (далі у цьому пункті - договір), у разі: - наявності станом на день набрання чинності цим пунктом будь-якого непогашеного грошового зобов`язання (простроченого грошового зобов`язання та/або грошового зобов`язання, строк сплати якого не закінчився) перед кредитором, крім випадку переходу усіх прав кредитора до поручителя (заставодавця) у зв`язку з виконанням ним зобов`язань позичальника; - відсутності станом на 1 січня 2014 року простроченої заборгованості, яку згідно з договором позичальник зобов`язаний сплатити не пізніше 1 січня 2014 року (крім простроченої заборгованості із сплати неустойки та інших платежів, нарахованих у зв`язку із простроченням позичальником платежів, та/або будь-якої заборгованості, строк сплати якої відповідно до договору спливає після 1 січня 2014 року, але яку кредитор вимагав повернути достроково (у строк до 1 січня 2014 року) у зв`язку з простроченням позичальником платежів), або якщо зазначену прострочену заборгованість погашено до дня проведення реструктуризації; 2) виконання зобов`язань за договором забезпечено предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку" у вигляді майна, віднесеного до об`єктів житлового фонду (далі - житлове нерухоме майно), або об`єкта незавершеного житлового будівництва, або майнових прав на нього, або садового будинку, або земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), а загальна площа такого нерухомого майна (об`єкта незавершеного житлового будівництва) не перевищує для квартири 140 квадратних метрів, для житлового будинку - 250 квадратних метрів, для садового будинку - 250 квадратних метрів, для земельної ділянки - площі, визначеної пунктом "г" частини першої статті 121 Земельного кодексу України. 3) реструктуризація зобов`язань, передбачених договором, здійснюється за заявою, що подається кредитору позичальником (особою, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або його представником (за законом або за наявності довіреності на вчинення таких дій) особисто або надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення протягом трьох місяців з дня набрання чинності цим пунктом. Згідно підпункту 6 пункту 7 розділу IV Прикінцевих га перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» за результатами проведення реструктуризації на позичальника (особу, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) покладається такий вичерпний перелік зобов`язань перед кредитором: - сплачувати суму заборгованості із сплати кредиту, що вважається не погашеною за результатами проведення реструктуризації, рівними частинами щомісяця протягом 10 років з дня проведення реструктуризації, а якщо договором, відповідно до якого надано кредит, встановлено пізніший строк повного погашення суми кредиту, - протягом такого строку; - сплатити суму заборгованості із сплати процентів за користування кредитом за період до дня, що передує дню проведення реструктуризації, що вважається не погашеною за результатами проведення реструктуризації; - сплачувати проценти за користування кредитом за період з дня проведення реструктуризації, що нараховуються на непогашений залишок суми кредиту в розмірі українського індексу ставок за дванадцятимісячними депозитами фізичних осіб у гривні (застосовується останнє значення індексу, встановлене на початок календарного дня, в який проводиться реструктуризація), збільшеного на один процентний пункт. Проценти за користування кредитом нараховуються та сплачуються щомісяця, починаючи з 30 дня після дня проведення реструктуризації. 09 липня 2021 року АТ «Універсал Банк» було отримано заяву [PERSON] про проведення реструктуризації зобов`язань за кредитним договором № 055-2008-950 від 27 березня 2008 року (а.с.42), у якій вона також зазначила, що у разі позитивного рішення стосовно реструктуризації, злбов`язується здійснити погашення простроченої заборгованості станом на 01 січня 2014 року. Згідно підпункту 12 пункту 7 розділу IV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» днем проведення реструктуризації вважається день отримання кредитором заяви про проведення відповідно до цього пункту реструктуризації. Кредитор зобов`язаний не пізніше 60 днів з дня реструктуризації здійснити всі обчислення, необхідні для проведення реструктуризації, та надіслати позичальнику, поручителю та іншим зобов`язаним за договором особам поштою рекомендованим листом інформацію про зміну зобов`язань за результатами проведення реструктуризації (включаючи інформацію про всі наявні зобов`язання позичальника за результатами проведення реструктуризації станом на день проведення реструктуризації та новий графік платежів). На виконання вимог пункту 7 розділу IV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» АТ «Універсал Банк» було розглянуто заяву [PERSON] про проведення реструктуризації заборгованості, та прийнято рішення щодо її задоволення (а.с.43-45). Днем проведення реструктуризації є 09 липня 2021 року (тобто день подачі [PERSON] відповідної заяви). За результатами проведеної реструктуризації погашення заборгованості за кредитним договором має здійснюватись в описаному нижче порядку: 1) з дня проведення реструктуризації загальний розмір фактичної заборгованості за кредитним договором змінюється в тому числі шляхом його переведення (конвертації) у гривню, та встановлюється в загальній сумі 370 322,16 грн., з якої: - 344 558,48 грн. - сума заборгованості зі сплати кредиту; 25 763,68 грн. - сума заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом за період до дня, що передував дню проведення реструктуризації; При цьому у кредитора не виникає будь-яких додаткових зобов`язань по видачі позичальнику грошових коштів. 2) нарахування процентів за користування кредитними коштами за договором здійснюється наступним чином: починаючи з 09 липня 2021 року до моменту повного виконання всіх зобов`язань позичальника за договором позичальник зобов`язується щомісячно сплачувати кредитору проценти за користування кредитом у розмірі, що визначається за відповідною формулою. Розмір індексу складає 8,23 % річних, що застосований на 08 липня 2021 року. Поточний розмір процентної ставки за користування кредитом за договором складає 9,23 % річних. Погашення основної суми кредиту та нарахованих процентів здійснюється шляхом сплати позичальником щомісячних платежів в дату погашення щомісячних платежів, що визначена в додатку № 1 до даного листа, а саме шляхом зарахування до такої дати (включно) відповідної суми коштів на рахунок в гривні, відкритий у АТ «Універсал Банк» та зазначений в даному листі. Кінцевим терміном повернення заборгованості за договором є 10 березня 2038 року.У відповідності до вимог закону дія іпотечних договорів, договорів застави та договорів поруки, укладених з моменту забезпечення договору, продовжується з урахуванням зміненого порядку погашення кредиту за результатами реструктуризації без необхідності укладання додаткових угод до них. Згідно пунктом першим частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до положень статей 524, 533-535 і 625 ЦК України, грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Зазначений висновок суду узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 14-68цс18 (№ 758/1303/15-ц). Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно статті 612 ЦК України - боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно до статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. [PERSON] не виконує обов`язки, покладені на неї кредитним договором та умовами проведеної реструктуризації, кредит та проценти за користування ним не повертає. АТ "Універсал Банк" 02 лютого 2022 року було направлено [PERSON] 2 вимоги щодо погашення заборгованості, в яких зазначено, що станом на 13 січня 2022 року заборгованість відповідача перед позивачем становить: 8 613,95 грн прострочена заборгованість, 335944,53 грн - строкова сума заборгованості за кредитом, 41863,39 грн відсотки. (а.с. 47-48). Відповідач жодних дій на погашення заборгованості не вчинила, доказів такого суду не подавала. Згідно розрахунку заборгованості, поданого позивачем сума заборгованості [PERSON] за договором № 055-2008-950 від 27 березня 2008 року, станом на 30 травня 2022 року складає 398 178, 45 грн., та складається з: 15505,11 грн. - прострочена заборгованість по кредиту; 329 053, 37 грн - сума дострокового стягнення кредиту; 53619,97 грн - відсотки нараховані за користування кредитом. Суд перевірив розрахунок заборгованості та дійшов висновку, що він є частково обгрунтованим та підлягає коригуванню. Так, відповідно до статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Як зазначалось, позивач 2 лютого 2023 року надіслав на адресу відповідача досудову вимогу щодо дострокового погашення заборгованості. Отже, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Вказаний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12. Таким чином, з огляду на те, що позивач 2 лютого 2022 року надіслав до відповідача вимогу про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором, в якій, зокрема визначив, що на дату вимоги заборгованість за відсотками становить 41863,39 грн, нарахування відсотків після такої вимоги у розмірі 53619,97 грн (позовна вимога) є неправомірним. Суд враховує, що наявність підстави для виникнення боргу, пред`явленого до стягнення, його розмір і обґрунтованість доказуються кредитором, відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (ст. 614 ч. 2, ст. 623 ч. 2 ЦК України). У той же час, відповідачем не надано доказів здійснення будь-яких дій, спрямованих на повне чи часткове погашення заборгованості, доказів неприйняття позивачем від відповідача коштів на таке погашення або відмови від прийняття, як і прострочення, стороною відповідача суду не надано. Враховуючи, що відповідач узяті на себе зобов`язання за укладеним з банком кредитним договором та договором реструктуризації щодо повернення отриманих коштів не виконує, з урахуванням позиції ВП ВС щодо порядку нарахування відсотків за кредитним договором, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача боргу у загальному розмірі 386421,87 грн. На підставі статті 141 ЦПК України судовий збір, сплачений при зверненні позивачем до суду з позовом, підлягає стягненню з відповідача пропорційно до розміру задоволених вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial