Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-06 00:00:00

04 липня 2023 року через систему «Електронний суд» від представника [PERSON] - адвоката Розума Олександра Вікторовича надійшла заява про видачу обмежувального припису, в якому заявник просить видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] , [INFO] , що мешкає за адресою: [ADDRESS] , на строк шість місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме: 1) заборонити [PERSON] перебувати в місці спільного проживання (перебування) з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; 2) заборонити [PERSON] наближатися на 500 метрів до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою - [PERSON] . Заява мотивована тим, що [PERSON] є рідним сином заявника, проживають разом в одній квартирі за адресою [ADDRESS] . Також, в цій квартирі проживає дружина заявника (мати заінтересованої особи). Під час спільного проживання заявника із заінтересованою особою - кривдником, останній постійно підіймає на заявника руку, висловлювався нецензурною лайкою, завдає тілесних ушкоджень, внаслідок чого заявник декілька разів викликав поліцію, що фіксувала вказані обставини. Постановою Деснянського районного суду міста Києва від 28.06.2023 у справі № 754/8409/23 [PERSON] звільнено від адміністративної відповідальності, оголошено усне зауваження. Також в Деснянському районному суді міста Києва відносно [PERSON] розглядається інша справа № 754/8036/23, за якою заінтересовану особу притягують до адміністративної відповідальності. Факт сімейного насильства підтверджується протоколами про адміністративне правопорушення, складеними на ім`я заінтересованої особи. Таким чином, заявник є особою, яка зазнала домашнього насильства. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 04.07.2023 вказану заяву залишено без руху. 05.07.2023 представником заявника подано заяву про усунення недоліків. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 06.07.2023 відкрито провадження у справі та призначено заяву до розгляду на 07.07.2023. У судовому засіданні 07.07.2023 заявник, [PERSON] , пояснив, що його син, [PERSON] , кожного дня перебуває у стані алкогольного сп`яніння, б`є заявника та свою матір похилого віку, вибиває двері, носить сміття в дім, кричить. 06.07.2023 прийшов додому та почав вибивати двері, після того, як не вийшло, почав ламати стіни. Сина потрібно лікувати від алкоголізму, але його згоди немає. Син погрожує, що вб`є матір та самого заявника, забрав у матері всі банківські картки, постійно вимагає гроші. Сину 47 років, але він не працює та працювати не бажає. Заявник вказує, що [PERSON] вчиняє щодо нього постійне економічне, фізичне та психологічне насильство. Молодший син, [PERSON] служить у ЗСУ, та заявник забороняє йому чіпати брата. На даний час, з 02.07.2023 до 12.07.2023 щодо [PERSON] діє терміновий заборонний припис. Під час дії термінового заборонного припису син до квартири не заходить, але ламає двері, живе в коридорі на поверсі біля сміттєпровода, притягує безпритульних собак. Сусіди бояться виходити та постійно скаржаться на поведінку сина. Сам заявник та його молодший син ходять з газовим балончиком з метою захисту, оскільки [PERSON] кидається на них. Квартира належала заявнику, його дружині та молодшому сину у рівних частинах, але він, як батько, давно подарував свою частину квартири старшому сину. Іншого житла у [PERSON] немає. Ситуація розпочалась в 2021 році, тоді розглядалось 8 адміністративних справ щодо вчинення сином домашнього насильства. Потім певний час син не пив, однак з травня 2023 року син почав постійно вживати алкоголь. 29.06.2023 шваброю побив матір, але поліцію в той раз не викликали. Заявник просить суд задовольнити заяву та видати обмежувальний припис щодо сина. Представник заявника вказує, що [PERSON] постійно вчиняє домашнє насильство щодо батьків. Заявник звертається до поліції, однак реальних результатів це не приносить. 28.06.2023 Деснянський районний суд міста Києва виніс постанову за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та оголосив [PERSON] усне зауваження, однак після цього заінтересована особа знову здійснила правопорушення. Домашнє насильство [PERSON] вчиняється регулярно та є наслідком вживання алкогольних напоїв. Представник заявника вважає, що інших важелів впливу, крім обмежувального припису щодо заінтересованої особи, немає. Просить суд вимоги заяви задовольнити. Заінтересована особа на виклик до суду не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином відповідно до вимог ч. 9, 11 ст. 128 ЦПК України шляхом повідомлення через інші засоби мобільного зв`язку, а також через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відповідно до положень частини першої статті 350-5 ЦПК України неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Заслухавши пояснення заявника та його представника, дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд встановив таке. [PERSON] є батьком [PERSON] . Заявник та заінтересована особа зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА № 029252 від 24.05.2023, виданого у зв`язку зі скоєнням [PERSON] за місцем проживання домашнього насильства відносно [PERSON] , [PERSON] зобов`язано залишити місце проживання постраждалої особи, заборонено вхід та перебування у місці проживання постраждалої особи та заборонено у будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою строком на 10 днів з 05:00 24.05.2023 по 05:00 03.06.2023. 04.06.2023 винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА № 297306 стосовно [PERSON] у зв`язку з вчиненням ним за місцем проживання домашнього насильства відносно матері - [PERSON] , а саме заборонено у будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою строком на 1 день з 18:00 04.06.2023 по 18:00 05.06.2023. Постановою Деснянського районного суду міста Києва 28.06.2023 у справі № 754/8409/23 встановлено, що 04.06.2023 близько 17 год. 00 хв. [PERSON] за місцем свого проживання, вчинив відносно матері домашнє насильство психологічного характеру, а саме ображав нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, чим порушив п. 14 ст. 1 Закону України «Про запобігання і протидію домашньому насильству». Вказаною постановою звільнено [PERSON] від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та оголошено йому усне зауваження. 11.06.2023 винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА № 312374 у зв`язку з вчиненням [PERSON] за місцем проживання домашнього насильства відносно батька [PERSON] та матері [PERSON] (висловлювався у їх бік нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, вдарив по обличчю та вимагав гроші). [PERSON] зобов`язано залишити місце проживання постраждалої особи, заборонено вхід та перебування в місці проживання постраждалої особи та заборонено у будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою строком на 10 днів з 16:10 11.06.2023 по 16:10 21.06.2023. 14.06.2023 відносно [PERSON] складено протокол про адміністративне правопорушення від 14.06.2023 серії ВАВ № 264690, згідно з яким 14.06.2023 о 14:00 [PERSON] за місцем проживання вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно батька [PERSON] , а саме ображав нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, чим порушив п. 14 ст. 1 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» та завдав психологічної шкоди, чим вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. 02.07.2023 винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА № 301476 щодо [PERSON] , оскільки за адресою: [ADDRESS] [PERSON] вчинив домашнє насильство відносно свого батька [PERSON] , тобто умисні дії фізичного та психологічної характеру, а саме вдарив в обличчя та ображав, у зв`язку з чим завдав шкоди психологічному та фізичному здоров`ю. [PERSON] зобов`язано залишити місце проживання постраждалої особи, заборонено вхід та перебування в місці проживання постраждалої особи та заборонено у будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою строком на 10 днів з 23:00 02.07.2023 по 23:00 12.07.2023. Окрім того, Деснянським районним судом міста Києва 28.06.2023 у справі № 754/8409/23 розглядається справа № 754/8036/23 відносно [PERSON] щодо притягнення до відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Також з матеріалів справи вбачається, що в період з травня по вересень 2021 року [PERSON] чотири рази притягався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства, в тому числі і відносно батька - [PERSON] . Відповідно до ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Як наголошено у пунктах 3, 6, 7, 8 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Особа, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала особа), - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Частиною другою статті 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти). Відповідно до ч. 2, 3, 4 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього певних обов`язків. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. У постанові Верховного Суду від 28 квітня 2020 року у справі № 754/11171/19 (провадження № 61-21971св19) зазначено, що тимчасове обмеження права власності кривдника з метою забезпечення безпеки постраждалої особи шляхом встановлення судом обмежувального припису у порядку, визначеному Законом про запобігання домашньому насильству, є легітимним заходом втручання у права та свободи особи. При вирішенні питання щодо застосування такого заходу суд на підставі установлених обставин справи та оцінки факторів небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства має оцінити пропорційність вручання у права і свободи особи, враховуючи, що ці заходи пов`язані із протиправною поведінкою такої особи. Верховний Суд у постанові від 22 лютого 2023 року у справі № 531/352/22 зазначив, що відповідно до преамбули Закону про запобігання домашньому насильству його мета саме у запобіганні та протидії домашньому насильству. При цьому важливою є і встановлена послідовність двох зазначених завдань. Обмежувальний припис визначений у цьому законі як один з інструментів досягнення відповідних завдань. Його реалізація передбачена як в межах ЦПК України (частина восьма статті 26 цього Закону), так і в межах КПК України (частина десята статті 26 цього Закону). Обмежувальний припис, передбачений КПК України є інструментом додаткового захисту постраждалого учасника кримінального провадження, завдання якого відповідно до статті 2 КПК України є значно ширшими, а кінцева мета - не тимчасовий захід перестороги, а вирішення питання відповідальності винної особи. Тобто в межах кримінального провадження обмежувальний припис визначений лише як супутній інструмент захисту права - кінцевим завданням судового процесу, в межах якого він може бути застосований, є покарання винної особи. Метою ж реалізації обмежувального припису в межах ЦПК України є саме реалізація тимчасової перестороги, тимчасового заходу захисту на підставі оцінки ризиків здійснення домашнього насильства або його повторення. Це відповідає висновку, зробленому Верховним Судом у постанові від 05 вересня 2019 року у справі № 756/3859/19. У випадку застосування обмежувального припису в межах цивільного процесу суд, виходячи з принципу розумності, має оцінити лише підстави для висновку про наявність домашнього насильства, ризику його продовження чи повторного вчинення. Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частиною першою статті 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з частиною другою статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України). Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраниму справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З наданих суду пояснень заявника та його представника та письмових матеріалів, наданих суду, вбачається, що [PERSON] систематично вчиняє домашнє насильство психологічного та фізичного характеру щодо батька [PERSON] , тобто завдає шкоди його психологічному та фізичному здоров`ю. Звернення заявника до правоохоронних органів не дали очікуваного результату, а тому обмежувальний припис є належним та допустимим способом захисту прав [PERSON] . Враховуючи усі надані заявником докази, з огляду на встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що наявні обґрунтовані ризики вчинення заінтересованою особою домашнього насильства щодо заявника, тому наявні підстави для видачі обмежувального припису відносно заінтересованої особи [PERSON] . При цьому, суд вважає достатнім вжити заходів тимчасового обмеження прав [PERSON] строком на 2 місяці шляхом заборони йому перебувати в місці спільного проживання із заявником та наближатись до місця спільного проживання із заявником на відстань 500 м. Отже, заява [PERSON] про видачу обмежувального припису підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. Згідно з ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання. На підставі викладеного та

Outcome: partial