Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-28 00:00:00

І. Позиція сторін у справі. Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, у якому просив стягнути з відповідача суму у розмірі 34 188, 00 грн, котрі були надміру сплачені останньому як допомога для покриття витрат на проживання внутрішньо переміщеної особи, у тому числі на оплату житлово-комунальних послугу, однак, після придбання житла на підконтрольній Україні території не повідомив про цей факт і продовжував отримувати грошову допомогу як внутрішньо переміщена особа. Відповідач та третя особа у справі не скористалися своїм правом на подання відзиву та пояснень на позов. ІІ. Процесуальні дії і рішення суду. 17 травня 2023 року до Печерського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява, для розгляду якої, у відповідності до пункту 15 Розділу XIII Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року № 1618-IV (у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року), визначено суддю та передано, для вирішення питання про відкриття провадження у справі, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями. 23 травня 2023 року судом отримано відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру з інформацією про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача фізичної особи. Ухвалою судді від 24 травня 2023 року у справі відкрито провадження для розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін і третьої особи у справі. Згідно з частиною першою статті 174 Цивільного процесуального кодексу України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, частиною четвертою статті вказаної статті Кодексу, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. ІІІ. Фактичні обставини справи. 23 січня 2020 року до управління соціального захисту населення Печерської районної в місті Києві державної адміністрації звернувся [PERSON] , який є внутрішньо переміщеною особою, згідно з довідкою Управління про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 19 вересня 2019 року № 3006-5000197377, із заявою про надання йому та його дітям [PERSON] ( [INFO] ) та [PERSON] ( [INFO] ) щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 505, яка була чинною на час подання заяви /а. с. 11, 12, 15, 19-20/. Вперше грошову допомогу [PERSON] було призначено з 23 січня 2020 року по 22 липня 2020 року, відповідно до рішення Управління від 02 березня 2020 року, і після встановлення карантину, спричиненого коронавірусом SARS-CoV-2 виплата грошової допомоги [PERSON] у подальшому продовжувалася без подання ним заяви /а. с. 16/. Під час перевірки інформації щодо правильності надання [PERSON] грошової допомоги, з`ясувалося що 08 жовтня 2020 року він придбав житло за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується інформаційною довідкою № 288488375 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек, сформованою 06 грудня 2021 року /а. с. 9/. Відповідач про придбання ним житла Управління не повідомив та безпідставно отримав грошову допомогу за період з 01 листопада 2020 року по 31 грудня 2021 року у розмірі 34 188, 00 грн. 09 грудня 2021 року комісія з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам при Печерській районній в місті Києві державній адміністрації прийняла рішення рекомендувати Управлінню припинити щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг [PERSON] у зв`язку з наявністю в нього житла на підконтрольній Україні території (витяг з рішення засідання комісії від 09 грудня 2021 № 21-27) /а. с. 8/. Відповідно до рішення Управління від 16 грудня 2021 року відповідачу припинено виплату допомоги переміщеним особам з 01 листопада 2020 року у зв`язку з наявністю нерухомого майна поза зоною АТО, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек /а. с. 26/. Фактичну оплату щомісячної адресної грошової допомоги здійснено по 31 грудня 2021 року. Листами від 13 грудня 2021 року № 105/74/і/31-10488, від 18 січня 2022 року № 105/74/і/20-586; від 27 січня 2023 року № 105/74/і/23-501, від 03 березня 2023 року № 105/74/і/23-1968 Управлінням відправлено відповідачу повідомлення про виникнення переплати за період з 01 листопада 2020 року по 31 грудня 2021 року та необхідність повернути кошти в розмірі 34 188, 00 грн /а. с. 21, 22-23, 24-25, 27/. ІV. Позиція суду та оцінка аргументів учасників розгляду. Постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 505 затверджено Порядок надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. На день звернення відповідача - 23 січня 2020 року - Порядок діяв із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 754 від 14 серпня 2019 року. Згідно з пунктом 2 Порядку грошова допомога надавалася внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованих територій у Донецькій та Луганській областях, АР Крим і м. Севастополі, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії рф, їх дітям, які народилися після дати початку проведення антитерористичної операції, тимчасової окупації або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії рф та взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад, з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців. Пунктом 3 Порядку передбачено, що грошова допомога внутрішньо переміщеним особам призначалася на сім`ю та виплачувалася одному з її членів. Відповідно до абзацу 20 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 505 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08 квітня 2020 року № 266, у разі коли закінчення поточного шестимісячного строку виплати грошової допомоги відбулося в період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних з поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та протягом 30 днів з дня відміни карантину, призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк здійснюється без подання відповідної заяви та документів, передбачених цим пунктом, у такому ж розмірі, в якому вона виплачується в поточний шестимісячний строк. У зв`язку з встановленням карантину, спричиненого коронавірусом SARS-CoV-2, виплата внутрішньо переміщеним особам соціальних виплат на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби, продовжувалася автоматично. Відповідно до пункту 10 Порядку уповноважені органи мають право перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення грошової допомоги, а також здійснювати запити та безоплатно отримувати відомості від підприємств, установ та організацій усіх форм власності, необхідні для призначення грошової допомоги та контролю за правильністю її надання. Пунктом 6 Порядку передбачено, що грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто із членів сім`ї має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення. Також пунктом 11 Порядку передбачено, що уповноважений представник сім`ї, якому призначено грошову допомогу, зобов`язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня виникнення таких обставин. Відповідно до пункту 11 Порядку у разі неможливості добровільного повернення або утримання надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються в судовому порядку. Суми грошової допомоги, надмірно виплачені внаслідок подання недостовірних документів, неповідомлення про зміну обставин, які впливають на виплату грошової допомоги, повертаються. Згідно зі статтею 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно, за виключенням безпідставно набутого майна, що не підлягає поверненню, визначеного статтею 1215 Цивільного кодексу України. Враховуючи викладене, а також зважаючи на те, що кошти щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі, на оплату житлово-комунальних послуг, були виплачені відповідачу безпідставно, в результаті того, що останнім не повідомлено про зміну свого майнового стану, а саме придбання житлової нерухомості, та зважаючи на те, що такі кошти відповідачем в добровільному порядку позивачу не повернуто, заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача надмірно сплачених коштів, підлягають задоволенню. Такі грошові кошти підлягають стягненню з відповідача на рахунок третьої особи, якою за розпорядженням позивача проводилися виплати щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі, на оплату житлово-комунальних послуг. V. Розподіл судових витрат. У відповідності до статті 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору у сумі 2 684, 00 грн. Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя. Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Європейський Суд з прав людини повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29). На підставі встановлених судом обставин, що мають юридичне значення у справі,

Outcome: approved