Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-02 00:00:00

Жидачівська міська рада Львівської області як орган опіки та піклування звернулася до Жидачівського районного суду Львівської області із позовом до [PERSON] , в якому просить позбавити відповідача батьківських прав відносно дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування поданого позову покликається на те, що [INFO] померла [PERSON] , яка була матір`ю [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] .. [PERSON] проживала у громадянському шлюбі з [PERSON] , який є батьком дітей. 27.05.2022 року відповідач, через неспроможність самостійно займатися вихованням дітей, одразу після смерті матері дітей, звернувся до служби у справах дітей Жидачівської міської ради із заявою про влаштування дітей до притулку для дітей Львівської обласної адміністрації. Діти знаходяться на обліку в службі, як такі, що перебувають у складних життєвих обставинах. Підставою взяття дітей на облік було неспроможність відповідача виконувати батьківські обов`язки щодо утримання, виховання та навчання дітей, що є прямим порушенням прав та законних інтересів дітей. [PERSON] ніде не працює і відповідно немає постійного доходу, та єдиним джерелом доходу є пенсія по втраті годувальника, яку він отримує на дітей, після смерті їх матері, що становить 2300 грн. Але враховуючи те, що діти з кінця травня 2022 року не проживають разом із батьком, можна вважати, що ці кошти відповідач витрачає не за призначенням. Працівниками служби у справах дітей, КУ «Центр надання соціальних послуг» та відділення №1 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області проводилося обстеження за адресою проживання відповідача та під час обстеження було встановлено деякі порушення санітарно-гігієнічних норм проживання дітей. Крім того, у відповідача наявна заборгованість по сплаті житлово-комунальних послугах та станом на 01.11.2022 року газопостачання відключене, а також існує загроза щодо припинення електро та водопостачання. З листа відділення поліції №1 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області вбачається, що відповідач протягом 2022 року до адміністративної відповідальності не притягався, однак протягом 2014, 2016 та 2017 років були неодноразові звернення у відділення поліції по факту спричинення тілесних ушкоджень, крадіжок, відомості про злочини були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Діти [PERSON] та [PERSON] з 27 травня до 22 листопада 2022 року перебували у притулку для дітей служби у справах дітей Львівської обласної державної адміністрації, куди діти влаштовані за скеруванням служби у справах дітей Жидачівської міської ради. За інформацією притулку батько дітей відвідував їх тричі та спостерігається деяка емоційна прихильність дітей до батька. За весь час перебування дітей у закладі, батько дітей не звертався щодо повернення йому на виховання та проживання дітей. 08.11.2022 року відповідач звернувся до служби у справах дітей Жидачівської міської ради із заявою про влаштування дітей до патронатного вихователя, вказавши, що не має змоги виховувати та утримувати дітей. 22.11.2022 року діти були влаштовані у сім`ю патронатного вихователя [PERSON] в с.Руда, Стрийського району Львівської області. Факт влаштування дітей у притулок, а в подальшому в патронат, через неспроможність самостійного виховання є свідченням того, що відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків. Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 03.01.2023 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою від 11.04.2023 року в порядку витребування доказів зобов`язано Комунальне некомерційне підприємство «Стрийська центральна міська лікарня» в особі керівника в строк до 25 квітня 2023 року надати до Жидачівського районного суду Львівської області інформацію про стан здоров`я та факт звернення за медичною допомогою громадянином [PERSON] , [INFO] . 25.04.2023 року на адресу суду надійшла відповідь в.о. директора КНП «Стрийська ЦМЛ» І.Кость. Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 01.05.2023 року закрито підготовче судове засідання та призначено до судового розгляду по суті. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, з мотивів наведених у позовній заяві Відповідач у підготовчому судовому засіданні 17.03.2023 року позовні вимоги визнав, при цьому повідомивши чи може він бачитись з дітьми. В судове засідання 03.07.2023 року відповідач повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи. У зв`язку з цим суд визнає неявку відповідачки неповажною та вважає, що справу можливо слухати у її відсутності. Заслухавши вступне слово представника позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, суд приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст.76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст.81 ЦПК України). Судом встановлено наступні обставини. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого на ім`я [PERSON] , [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.10). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого на ім`я [PERSON] , [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.11). [INFO] у м.Жидачів померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого повторно Жидачівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Стрийському районі Львівської області західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) (а.с.31). Як видно із довідок Жидачівського міського виробничого управління комунального господарства №818, 819, 226 від 17.06.2022 року, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с.12-13, 28). Відповідно до акту обстеження умов проживання від 26.05.2022 року, який проведений за адресою [ADDRESS] (а.с.29), житло належить на праві власності [PERSON] , який помер у 2016 році. Є заповіт, відповідно до якого померлий заповів житло [PERSON] , однак остання не оформила право власності на своє ім`я. До будинку проведено електрику, газ та воду. В житлі є необхідні меблі та побутова техніка, однак будинок потребує ремонту. Відчувається стійкий запах, на стінах і на стелі пліснява. В будинку відносно чисто, однак на меблях і на вікнах пилюка. Одна із кімнат у будинку облаштована як спальна кімната, у якій є місце для сну та відпочинку дітей і батьків. Дитячих іграшок мало, ті що є поламані. Діти забезпечені одягом та взуттям відповідно сезону. Дитячий одяг зберігається у шафі. За цією адресою проживають і мають постійне місце реєстрації: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] . [INFO] , та [PERSON] , [INFO] [PERSON] та [PERSON] в шлюбі не перебували, однак виховували двох малолітніх дітей. Мати дітей померла [INFO] . Родичів, які б могли допомогти [PERSON] виховувати дітей нема. [PERSON] ніде не працює, доходів жодних немає. З метою створення належних умов для проживання та виховання дітей, комісія рекомендує останньому вирішити питання з офіційним працевлаштуванням, а також пояснила правила оформлення опіки над дітьми. [PERSON] рекомендовано провести ремонт у житлі, навести порядок на присадибній території, погасити борги за комунальні послуги. На період вирішення вказаних питань, дітей рекомендовано тимчасово влаштувати у притулок служби у справах дітей Львівської ОДА (а.с.29). 27.05.2022 року [PERSON] звернувся до служби у справах дітей Жидачівської міської ради із заявою, в якій просить тимчасово влаштувати його дітей [PERSON] та [PERSON] до притулку для дітей у м.Львів (а.с.26). Згідно листа Притулку для дітей Служби у справах дітей Львівської обласної державної адміністрації №128/1-3 від 11.11.2022 року, який адресований начальнику служби у справах дітей Жидачівської міської ради, [PERSON] відвідував їхній заклад 06.06.2022 року, 24.06.2022 року та 26.09.2022 року. Спостерігається емоційна прихильність дітей до батька. Однак, їхній заклад неодноразово відвідували мешканці м.Жидачів, які обурювались можливістю прийняття рішення про передачу дітей п. [PERSON] , так як він не зможе виконувати батьківські обов`язки: ніде не працює і з їх слів вживав наркотики та проходить лікування. Враховуючи дану інформацію, адміністрація притулку просить перевірити вищесказане і вжити можливість передачі дітей батькові та його здатність створити умови для повноцінного та безпечного виховання малолітнім дітям (а.с.16). Відповідно до психологічної характеристики [PERSON] , [INFO] , яка видана Притулком для дітей Служби у справах дітей Львівської обласної державної адміністрації, то остання перебуває в такому з 27.05.2022 року. Причиною влаштування дитини до притулку є те, що вона опинилася в складних життєвих обставинах. Мати дитини померла, а батько неналежним чином виконував батьківські обов`язки. Дитина проживає з батьком та молодшим братом. З братом не має близьких емоційних зв`язків. Зі слів дитини, стало відомо, що батько до неї дуже добрий (заохочує солодощами і дозволяє дивитися мультики), але на пропозицію намалювати свою сім`ю, батька малювати відмовилася і усіма можливими способами відтягувала виконання цього завдання. Подібна реакція може свідчити про те, що свої негативні вчинки щодо дитини батько намагається прикрити, угостивши чимось солодким і даючи можливість дивитися мультики. Дитина не знає про смерть мами, батько не повідомив. Особливості розвитку когнітивної сфери: Дитина знає та називає своє ім`я, активно сприймає інструкцію дорослого та емоційно відгукується на неї. Підтримує зоровий контакт, вступає в контакт легко і невимушено, охоче відповідає на запитання. Спілкування доброзичливе, під час спілкування почувається впевнено. Виявляє зацікавленість у пізнанні нового. Під час діалогу вимагає заохочень у вигляді солодощів. Знає свої ласкаві прізвиська. Називає основні частини свого тіла, членів своєї родини та їх імена. Дитина не може назвати свої адреси, співвідносить частини доби з режимними моментами (ранок-сніданок). Самостійно розрізняє та показує геометричні фігури, кольори та предмети побуту. Групує предмети за кольором, величиною та називає розмір предмета. Дитина не орієнтується у часі. Виконує завдання після демонстрації зразка, вилучає четверте зайве, вірші не розповідає, казок не знає, мовлення зв`язне з використанням виразних засобів комунікації (жести, міміка). Особливості розвитку емоційно-вольової сфери. Емоції нестійкі (радість швидко може змінитися плачем), співзвучна з емоціним станом оточуючих її дітей. Загалом підтримує позитивний емоційний стан. Реакції емоційно забарвлені адекватно до ситуації. На ініціативу відповідає, але рідко проявляє її сама. Виявляє виразний та стійкий інтерес до групової роботи, охоче включається в спільну діяльність. Дуже відволікається під час виконання завдань, є потреба нагадування, постійно рухається на стільці. Втрачає інтерес до завдань, які ускладнюються, робить лише те, що цікаво, не доводить почату справу до кінця. Темп роботи і працездатність рівномірно повільні. Часті випадки плаксивості без причини. Побутові навички на етапі формування: дитина не може самостійно одягнутися, помитися. Потреби дитини: Розвиток когнітивної та побутової сфери; Розвиток емоційно-вольової сфери, формування «я»; Покращення психологічного клімату в родині; Зниження рівня тривожності; Приділяти більше часу для розвиваючих ігор та прогулянок; Формувати довірливі стосунки та поняття «дорослі - стабільність, надійність»; Читати разом із дитиною художню літературу, вчити вірші. Дані рекомендації надані з метою вирішення подальшого місця перебування дитини (а.с.14). Згідно психологічної характеристики [PERSON] , [INFO] , яка видана Притулком для дітей Служби у справах дітей Львівської обласної державної адміністрації, то останній перебуває в такому з 27.05.2022 року. Причиною влаштування дитини до притулку є те, що вона опинилася в складних життєвих обставинах. Мати дитини померла, а батько неналежним чином виконував батьківські обов`язки. Дитина проживає з батьком та старшою сестрою. З сестрою братом не має близьких емоційних зв`язків. Дитина педагогічно занедбана. Особливості розвитку когнітивної сфери: Встановлює зоровий контакт, часто реагує на зверне мовлення. Самостійно не виявляє ініціативи до спілкування, на початку спілкування не вступає в бесіду. Виявляє ознаки тривожності, невпевненості та боязкості, імпульсивності. Не одразу може назвати ім`я, називає свій вік, але показує на пальцях, орієнтується у статі іншої людини, показує названі частини тіла на собі та на ляльці. Вміє добрати муляжі овочів відповідно до картинки. На якій зображений самий овоч, показує запропонованих тварин на малюнку, відтворює звуки тварин, називає та показує основні частини тіла тварин. Виконує завдання після демонстрації зразка. Виявляє форму як ознаку предмета за зразком (дай, покажи такий самий), в умовах вибору із трьох, групує предмети за формою, дає властивостям завдання. Залишається байдужим як до результату, так і пошуку розв`язання завдання. Вірші не розповідає, казок не знає. Низька мовленнєва активність. Особливості розвитку емоційно-вольової сфери. Емоційні прояви спонтанні, не співзвучний з емоційними станами інших людей. Настрій знижений, переважає висока тривожність та плаксивість. Нестабільний, швидко переходить від однієї емоції до іншої. Замкнений, часто сумний, плаче з найменшої причини. Самостійно питання не задає, розмову не ініціює. Присутні емоційні прояви імпульсивності та агресивності (упертий, заперечливий, дратівливий, але не вміє чекати, легко ображається), неохоче приймає участь в грі та спільній діяльності. Не проявляє зацікавленості в новому, частково сприймає матеріал після багатьох повторень або з демонстрацією зразка. Негативно реагує на заборони (плаче), потребує постійного супроводу. Увагу концентрує недостатньо, потребує постійної стимуляції уваги. Постійно виявляє ознаки занепокоєння, темп роботи та працездатності знижений. Побутові навички на етапі формування: дитина не може самостійно одягнутися, помитися. Потреби дитини: Розвиток когнітивної та побутової сфери; Розвиток емоційно-вольової та сенсорної сфери; Покращення психологічного клімату в родині; Зниження рівня тривожності та емоційної нестабільності; Приділяти більше часу для розвиваючих ігор та прогулянок; Читати разом із дитиною художню літературу, вчити вірші; Консультація та заняття з психологом, мінімум раз на місяць. Рекомендації для соціальної служби: Контроль розвитку та психологічного стану дитини психологом або соціальною службою. Дані рекомендації надані з метою вирішення подальшого місця перебування дитини (а.с.15). Як видно із акту обстеження умов проживання за адресою [ADDRESS] , то такий не вдалося провести, оскільки хвіртка була зачинена на колодку (а.с.30). 08.11.2022 року [PERSON] звернувся до Жидачівської міської ради Львівської області зі заявою, в якій просить влаштувати його дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в сім`ю патронатного вихователя, так як він на даний час не має можливості самостійно їх виховувати (а.с.27). Рішенням Гніздичівської селищної ради Стрийського району Львівської області №100 від 17.11.2022 року «Про тимчасове влаштування малолітніх дітей в сім`ю патронатного виховатедя» вирішено влаштувати малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в сім`ю патронатного вихователя [PERSON] , жительки [ADDRESS] , з 22.11.2022 року терміном на 3 місяці (а.с.25). Відповідно до довідки КНП «Жидачівська міська лікарня»№154 від 08.11.2022 року, [PERSON] , [INFO] , на обліку у лікарів психіатра та нарколога не знаходиться, перебуває на ЗПТ у м.Стрий (зі слів хворого) (а.с.17). Згідно довідки КНП «Стрийська центральна міська лікарня» №359 від 12.04.2023 р., [PERSON] , [INFO] , отримував лікування за Програмою ЗПТ (замісна підтримувальна терапія) з 14.04.2021 р. по 12.01.2023 р. Самовільно покинув Програму ЗПТ (а.с.73). Як видно із листа відділення поліції №1 Стрийського РУП ГУНП у Львіській області №1227/49/01-2022 від 31.05.2022 року, який адресований голові Жидачівської ТГ Левку В., то останні повідомляють, що протягом 2022 року [PERSON] , житель [ADDRESS] до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягався, однак протягом попередніх років, саме 2014, 2016-2017 р.р. були неодноразові звернення в відділення поліції №1 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області по факту спричинення тілесних ушкоджень ним про що дані відомості були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань (а.с.19). Відповідно до довідки ТзОВ «Львівгаз збут» №797-Лв-7047-1122 від 28.11.2022 року, станом на 31.10.2022 року, абонент [PERSON] , що проживає за адресою [ADDRESS] , борг за користування природним газом складає 36739,82 грн. (а.с.20). Згідно довідки АТ «Львівгаз» від 21.11.2022 року, станом на 15.11.2022 року на ос.рах.№ [NUMBER] ( [ADDRESS] наявна заборгованість за розподіл природного газу у розмірі 529,72 грн. (а.с.21). Як видно із листа Жидчівського міського виробничого управління комунального господарства №444 від 03.11.2022 року, заборгованість за адресою [ADDRESS] за послугу з побутовими відходами на 01.11.2022 року складає 2956,06 грн. (а.с.22). Відповідно до довідки МКП «Жидачівводоканал» №116/01 від 03.11.2022 року, станом на 01.11.2022 року заборгованість по оплаті за надані послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за адресою [ADDRESS] становить 6357,92 грн. (а.с.23). Згідно довідки ТзОВ «Львівенергозбут» №923-2022-5097 від 10.11.2022 року за адресою [ADDRESS] станом на 01.11.2022 року заборгованість за спожиту електричну енергію становить 1099,56 грн. (а.с.24). Відповідно до висновку №268, який затверджено рішенням виконавчого комітету Жидачівської міської ради №268 від 29.11.2022 року, орган опіки та піклування Жидачівської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.6-7, 32). Вирішуючи даний спір суд виходить з такого. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. За правилами статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Забезпечення найкращих інтересів дитини - дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити (абзац четвертий частини першої статті 1 Закону України «Про охорону дитинства»). Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»). Частиною сьомою статті 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно з частинами першою-четвертою статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності (частина перша статті 155 СК України). Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до статті 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно пунктів 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інші), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування необхідно вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У постанові від 06.05.2020 року по справі №753/2025/19 Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вказав, що зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав, подання відповідачем апеляційної скарги свідчить про його інтерес до дитини. Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини, визначені у ст. 166 СК України. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дітей або зловживають своїми батьківськими правами, жорстоко поводяться з дітьми, шкідливо впливають на них своєю аморальною, антигромадською поведінкою. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України. При вирішенні такої категорії спорів судам необхідно мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, вирішення сімейних питань, на який вони йдуть лише у виняткових випадках, і головне - за наявності достатніх та переконливих доказів, що характеризують особливості батька й матері як особи, що становить реальну загрозу для дитини, її здоров`я та психічного розвитку. Дитина має право на особливе піклування та повинна мати свободу вибору щодо своїх батьків. Таким чином, із системного аналізу вищевказаних норм закону можна зробити висновок про те, що позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. Права батьків і дітей, які засновані на спорідненості, становлять основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити реалізації цих прав, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції. Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Як зазначалось вище, як на одну з підстав своїх позовних вимог щодо позбавлення батьківських прав відповідача відносно його малолітніх дітей, представник позивача покликається на наявність інформації про те, що відповідач хоч і не перебуває на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога, однак згідно інформації, яка надана КНП «Жидачівська міська лікарня» останній з 2021 року проходить курс ЗПТ (замісна підтримувальна терапія) у КНП «Стрийська міська лікарня». Відповідно до п.1 Порядку проведення замісної підтримувальної терапії осіб з психічними та поведінковими розладами внаслідок вживання опіоїдів, який затверджено Наказом Міністерства охорони здоров`я України 27 березня 2012 року № 200 (у редакції наказу Міністерства охорони здоров`я України 16 листопада 2020 року № 2630, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 2012 р. за № 889/21201), такий Порядок визначає організаційні засади проведення замісної підтримувальної терапії (далі - ЗПТ) осіб з психічними та поведінковими розладами внаслідок вживання опіоїдів. Відповідно до п.7 Порядку критеріями включення до ЗПТ є: вік 18 і більше років, письмове звернення особи щодо початку ЗПТ; заповнення форми первинної облікової документації № 129-1/о «Інформована згода на участь у замісній підтримувальній терапії із застосуванням препарату», затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 27 березня 2012 року № 200, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05 червня 2012 року за № 889/21201 (у редакції наказу Міністерства охорони здоров`я України від 17 грудня 2015 року № 863) (далі - Форма № 129-1/о). Згідно п. 8 Порядку підставами для позачергового призначення ЗПТ є критерії, зазначені у пункті 7 цього Порядку, відсутність медичних протипоказань та наявність хоча б одного із таких станів: ВІЛ-інфекція; туберкульоз, особливо у випадках його примусового лікування, передбачених статтею 11 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз»; вагітність; гепатити B, C; септичні стани; онкологічні захворювання. Відповідач у підготовчому судовому засіданні підтвердив той факт, що він дійсно проходив курс лікування у КНП «Стрийска міська лікарня», оскільки в ньому були наявні деякі психічні розлади, які були пов`язані із певними життєвими обставинами. При цьому, як вбачається із відповіді КНП «Стрийська міська лікарня», то [PERSON] дійсно отримував лікування за програмою ЗПТ, з 14.04.2021 року по 12.01.2023 року, та самовільно покинув програму ЗПТ. При цьому, оцінуючи вказаний доказ, суд зазначає, що саме по собі звернення відповідача до медичного закладу з метою проходження замісної підтримувальної терапії та проходження такої протягом двох років, свідчить про його бажання виправити свою поведінку та соціальний статус в кращу сторону. Суд також критично відноситься до інформації, яка міститься в листі відділення поліції №1 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області про те, що щодо [PERSON] протягом 2014, 2016 -2017 років були неодноразові звернення у відділення поліції по факту спричинення тілесних ушкоджень, крадіжок про що дані відомості були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Відповідно до ст 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. При цьому матеріали справи не містять жодних доказів про притягнення відповідача до кримінальної, адміністративної чи іншої відповідальності, зокрема і щодо неналежного виконання останнім своїх батьківських обов`язків. Також, як на підставу своїх позовних вимог щодо позбавлення батьківських прав відповідача відносно його малолітніх дітей, представник позивача покликається на акт обстеження умов проживання від житлово-побутових умов проживання від 26.05.2022 року, а також заборгованості за житлово-комунальні послуги, що підтверджуються довідками, які зазначені вище. На переконання суду вказані докази підтверджують лише факт про низький матеріальний стан сім`ї, але жодним чином не свідчать про злісне ухилення від виконання своїх обов`язків відповідачем щодо виховання своїх малолітніх дітей та є підставою для застосування заходів відповідного впливу, проведення відповідної профілактичної роботи та соціального супроводу з відповідачем. Суд також критично ставиться до твердження представника позивача про те, що відповідач не ніде працює та єдиним джерелом його доходу є пенсія по втраті годувальника у розмірі 2300 грн., оскільки сам по собі такий факт не може свідчити про свідоме ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків. У поданій позовній заяві представник позивача зазначає, що діти [PERSON] , 2017 р.н. та [PERSON] , 2018 р.н. станом на сьогодні знаходяться на обліку в Службі, як такі, що перебувають у складних життєвих обставинах. Підставою взяття їх на облік було неспроможність відповідача виконувати батьківські обов`язки щодо утримання, виховання та навчання дітей. Відповідно до п.1 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України №866 від 24.09.2008 року (надалі - Порядок), цей Порядок визначає механізм провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини. Органами опіки та піклування є районні, районні у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад, у тому числі об`єднаних територіальних громад (далі - органи опіки та піклування), які провадять діяльність із соціального захисту дітей, зокрема які перебувають у складних життєвих обставинах, у тому числі забезпечення їх права на виховання у сім`ї (п.2 Порядку). Відповідно до п.4 Порядку особи, яким стало відомо про факт залишення дитини без батьківського піклування, зобов`язані негайно повідомити про це службу у справах дітей за місцем виявлення дитини. Служба у справах дітей або виконавчий орган сільської, селищної ради, до яких надійшло повідомлення про дитину, яка залишилась без батьківського піклування, повинні з`ясувати місце знаходження дитини, її вік, відомості про батьків або осіб, які їх замінюють, обставини, за яких дитина залишилась без батьківського піклування, прізвище, ім`я, по батькові та адресу особи, від якої надійшло повідомлення, та отримати іншу інформацію, що має істотне значення. Служба у справах дітей у разі потреби подає відповідному центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді відомості про дитину, її батьків або осіб, які їх замінюють, та інформацію про обставини, за яких дитина залишилася без батьківського піклування, для надання необхідних соціальних послуг. Згідно п.13 Порядку облік дітей, які залишились без батьківського піклування, здійснює служба у справах дітей за місцем проживання батьків дитини або одного з них, з яким проживала дитина до настання обставин, за яких вона залишилася без піклування батьків, незалежно від місця виявлення дитини, а дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, - служба у справах дітей за місцем походження дитини. Після взяття дитини на первинний облік служба у справах дітей разом з працівниками уповноважених суб`єктів, до компетенції яких належить питання надання послуг дітям і сім`ям і забезпечення захисту їх прав, складає індивідуальний план соціального захисту дитини, залишеної без батьківського піклування, дитини-сироти, дитини, позбавленої батьківського піклування (далі - індивідуальний план), за формою, затвердженою Мінсоцполітики, який затверджується комісією з питань захисту прав дитини. Правові засади забезпечення соціального захисту дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах передбачений Порядком про забезпечення соціального захисту дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у тому числі дітей, які постраждали від жорстокого поводження, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України №585 від 01.06.2020 року (надалі - Порядок). Відповідно до п.5 Порядку, факт перебування дитини у складних життєвих обставинах установлюється за результатами оцінювання її потреб за формою, затвердженою Мінсоцполітики, у разі підтвердження умов чи обставин, що негативно впливають на життя, стан здоров`я, розвиток дитини та призводять до неналежного рівня задоволення її індивідуальних потреб відповідно до віку, статі, стану здоров`я, інвалідності, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної належності та етнічного походження. У разі виявлення дитини, яка перебуває у складних життєвих обставинах, не пов`язаних безпосередньо із жорстоким поводженням з нею або загрозою життю чи здоров`ю дитини, суб`єкти надсилають протягом трьох робочих днів повідомлення до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті (у разі утворення), сільської, селищної ради (далі - орган соціального захисту населення) та копію цього повідомлення до служби у справах дітей за місцем проживання (перебування) дитини за формою, встановленою Мінсоцполітики (п.12 Порядку). Згідно п.13 Порядку, орган соціального захисту населення протягом п`яти робочих днів організовує проведення оцінювання потреб дитини та її сім`ї у соціальних послугах за формою, встановленою Мінсоцполітики, і з урахуванням результатів такого оцінювання приймає рішення про надання соціальних послуг відповідно до законодавства. У разі підтвердження фактів наявності складних життєвих обставин дитини копія акта, складеного за результатами оцінювання потреб дитини та її сім`ї, передається до служби у справах дітей протягом одного робочого дня після його підписання. Відповідно до п.15 Порядку, Служба у справах дітей за місцем проживання (перебування) дитини, яка перебуває у складних життєвих обставинах, під час прийняття рішення про взяття її на облік, отримує інформацію про дитину, її законних представників, а також складні життєві обставини дитини та її сім`ї від зокрема центру соціальних служб, фахівця із соціальної роботи або іншого надавача соціальних послуг, що проводив оцінювання потреб дитини та її сім`ї у соціальних послугах, - про результати такого оцінювання, а також про соціальні послуги, що вже надавалися дитині та її сім`ї; Згідно з п.20 Порядку, для організації соціального захисту дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, в межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці із числа суб`єктів утворюється міждисциплінарна команда за рішенням органу опіки та піклування із визначенням повноважень служби у справах дітей щодо організації діяльності міждисциплінарної команди шляхом формування її персонального складу на підставі пропозицій суб`єктів для забезпечення допомоги кожній конкретній дитині, яка перебуває у складних життєвих обставинах, проведення засідань міждисциплінарної команди. Основними завданнями міждисциплінарної команди є: прийняття узгоджених дій та рішень в інтересах дитини; аналіз інформації про дитину, її сім`ю, складні життєві обставини, в яких вона перебуває, результатів оцінювання потреб дитини та її сім`ї у соціальних послугах, здатності батьків здійснювати догляд та виховання дитини, рівня виконання ними батьківських обов`язків; розроблення, виконання, систематичний (щоквартальний) перегляд і коригування індивідуального плану із забезпеченням відповідності запланованих заходів інтересам дитини, а також індивідуального плану надання соціальних послуг, у тому числі плану соціального супроводу сім`ї дитини; ініціювання розгляду питання щодо соціального захисту дитини, яка перебуває у складних життєвих обставинах, на засіданні комісії з питань захисту прав дитини, зокрема щодо обов`язковості надання соціальних послуг (проходження індивідуальних корекційних програм) особам у разі невиконання ними батьківських обов`язків, вчинення домашнього насильства чи жорстокого поводження з дитиною. Індивідуальний план містить: інформацію про потреби дитини, заходи щодо їх задоволення, відповідальних виконавців, строки та відомості про стан його виконання; заходи із соціальної підтримки сім`ї дитини; інформацію про перегляд та коригування заходів. Під час розроблення індивідуального плану дитина, яка перебуває у складних життєвих обставинах, її батьки, інші законні представники, якщо вони не є кривдниками дитини, інформуються про права, заходи та послуги, якими вони можуть скористатися. Індивідуальний план може погоджуватися батьками, іншими законними представниками дитини або одним із батьків (якщо вони не є кривдниками дитини, не ухиляються від захисту прав та інтересів дитини) з метою забезпечення їх активної участі у здійснення заходів, зазначених у плані. У разі виникнення обставин, що унеможливлюють виконання індивідуального плану, потреби у визначенні додаткових заходів із соціального захисту дитини питання щодо його коригування виноситься для розгляду на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Згідно п.24 Порядку особливості допомоги дітям, які перебувають у складних життєвих обставинах, надавачами соціальних послуг полягають у: інформуванні дітей і їх сімей про перелік соціальних послуг, які надаються, зміст та обсяги таких послуг, умови і порядок їх отримання у формі, доступній для сприйняття дітьми різного віку та особами з будь-яким видом порушення здоров`я; наданні дітям і їх сім`ям соціальних послуг з урахуванням їх потреб з метою подолання складних життєвих обставин та мінімізації негативних наслідків таких обставин; формуванні навичок відповідального батьківства у батьків, інших законних представників дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах; проведенні соціально-профілактичної роботи, спрямованої на запобігання потраплянню у складні життєві обставини, сімейному неблагополуччю, домашньому насильству та жорстокому поводженню з дітьми відповідно до законодавства. При цьому, представником позивача не надано жодних доказів проведеної профілактичної роботи із [PERSON] щодо належного виконання ним батьківських обов`язків та відповідальності за невиконання такого обов`язку, а також того чи надавалися будь-які соціальні послуги сім`ї. В даному випадку органом опіки та піклування має бути застосований комплексний підхід до вирішення питання про позбавлення батьківських прав [PERSON] , оскільки від цього рішення, залежить подальше життя, фізичне та емоційне здоров`я малолітніх дітей. Крім того, як вбачається з матеріалів справи, відповідач звертався до позивача із заявою з метою тимчасового влаштування дітей в притулок, а в подальшому в сім`ю патронатного вихователя, що на переконання суду свідчить про те, що останньому небайдужа доля його малолітніх дітей. Також як зазначалось вище, батько малолітніх дітей тричі провідував їх у притулку для дітей, а саме 06.06.2022 року, 24.06.2022 року та 26.09.2022 року, а також спостерігається емоційна прихильність дітей до батька. Ці обставини були предметом дослідження комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Жидачівської міської ради Львівської області, за результатом яких 29.11.2022 року було складено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] . За змістом статті 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. У постанові від 26.04.2023 року по справі № 520/17217/13-ц Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду вказав, що за положенням частини шостої статі 19 СК України, суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування (про доцільність чи недоцільність позбавлення батьківських прав), якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Висновок виконавчого комітету має рекомендаційний характер. Судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом вирішення сімейних питань, на який вони йдуть лише у виняткових випадках, і головне - за наявності достатніх та переконливих доказів, що характеризують особливості батька й матері як особи, що становить реальну загрозу для дитини, її здоров`я та психічного розвитку. Самі по собі встановлені судами факти, що батьки спілкуються з дитиною, забезпечують її матеріально, приймають участь у вихованні не у достатній мірі не може бути підставою для позбавлення батьківських прав. Інтереси дитини полягають в тому, щоб забезпечити її право на потребу у любові, піклуванні та матеріальної забезпеченості. Дитина має право на особливе піклування та повинна мати свободу вибору щодо своїх батьків тощо. Аналізуючи встановлені факти у контексті позбавлення батьківських прав, суди повинні зважувати на те, що позбавлення батьківських прав на дитину та усвідомлення цього самою дитиною вже несе в собі негативний вплив на її свідомість та застосовувати цей захід як крайню міру впливу та захисту прав дитини. З урахуванням встановлених фактичних обставин справи, суд не приймає до уваги висновок органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його дітей, оскільки останній складений поверхнево без з`ясування усіх дійсних фактичних обставин щодо невиконання відповідачем своїх батьківських прав і підтвердження їх відповідними належними доказами, та, в свою чергу, фактично зводиться до опису незадовільних житлово-побутових умов проживання сім`ї відповідача. При цьому суд зауважує, що висновок органу опіки та піклування повинен ґрунтуватися на повному та об`єктивному з`ясуванні взаємовідносин між батьком та дітьми, інших обставин, що мають суттєве значення для висновку саме щодо виконання/невиконання відповідачем своїх батьківських обов`язків. Однак, матеріали справи не містять доказів щодо виклику [PERSON] на засідання комісії. Пунктом 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено право суду, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось з батьків з урахуванням характеру, особи матері, а також конкретних обставин справи, відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність зміни ставлення до виховання дітей, поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді цієї категорії справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини (п.п 57, 58). У справі «Савіни проти України» (№ 39948/06 від 18 грудня 2008 року, п.п. 47-49) Європейський суд з прав людини вказує, що право батьків і дітей бути поряд одне з одним становить основоположний складник сімейного життя, а розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. У справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року (заява № 10383/09) Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (п. 100). Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ передбачено, що, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Доведення обставин свідомого, умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, які можуть бути підставою позбавлення останнього батьківських прав, покладено на позивача. Представником позивача належним чином не обґрунтовано та не доведено відповідними доказами по справі, що позбавлення відповідача батьківських прав відносно його дітей буде відповідати найкращим інтересам дітей. Суд бере до уваги також і ту обставину, що відповідач під час підготовчого судового засідання хоч і визнав позовні вимоги, але зазначив, що хоче бачитись із ними, що на переконання суду свідчить про його інтерес до дітей. Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач залишився єдиним з батьків малолітніх дітей, оскільки матір дітей померла, невиконання відповідачем батьківських обов`язків на переконання суду не носить злісного характеру, з метою забезпечення інтересів дітей щодо сімейного виховання, можливості духовного та фізичного розвитку, що не може покращиться у випадку позбавлення батьківських прав відповідача, виходячи з об`єктивних обставин спору, а також не доведення належними, допустимими та достатніми доказами обґрунтованості позовних вимог, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити. При цьому, суд вважає за необхідне попередити [PERSON] про необхідність належного виконання обов`язків щодо виховання та утримання своїх малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , та покласти на Орган опіки та піклування Жидачівської міської ради Львівської області контроль за належним виконанням [PERSON] батьківських обов`язків щодо його малолітніх дітей.

Outcome: dismissed