Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-26 00:00:00

17 березня 2023 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 03398-07/2021 у загальному розмірі 14 760,50 грн., заборгованість за кредитним договором № 2915103072/702093 у загальному розмірі 15 430,00 грн., заборгованість за кредитним договором № 2915103072/434013 у загальному розмірі 16 000,00 грн., заборгованість за кредитним договором № 1847865 у загальному розмірі 25 328,00 грн., що разом становить 71 518,50 грн., а також судові витрати. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав на те, що 08 липня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 03398-07/2021, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. 18 лютого 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 18022022, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Інвеструм» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «ФК «Інвеструм» Права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників до вищевказаного Договору факторингу, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 14 760,50 грн., з яких: 5 300,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 9 460,50 грн. - сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн. - сума заборгованості за пенею. Крім того, 30 червня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та відповідачем було укладено Кредитний договір № 2915103072/702093, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. 19 квітня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 19042022-Є, у відповідності до умов якого ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» Права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників до вищевказаного Договору факторингу, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 15 430,00 грн., з яких: 4 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 11 430,00 грн. - сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн. - сума заборгованості за пенею. Також, 07 червня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ГОУФІНГОУ» та відповідачем було укладено Кредитний договір № 2915103072/434013, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. 19 квітня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ГОУФІНГОУ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 19042022-Г, у відповідності до умов якого ТОВ «ГОУФІНГОУ» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «ГОУФІНГОУ» Права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників до вищевказаного Договору факторингу, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 16 000,00 грн., з яких: 4 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 12 000,00 грн. - сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн. - сума заборгованості за пенею. Крім того, 26 квітня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та відповідачем було укладено Кредитний договір № 1847865, у відповідності до п. 1.1 якого укладення кредитного договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується клієнту через веб-сайт або мобільний додаток, електронна ідентифікація клієнта здійснюється при вході клієнта в особистий кабінет, шляхом перевірки Товариством правильності введення одноразового ідентифікатора, направленого Товариством на номер мобільного телефону клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. 27 червня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 27062022, у відповідності до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «Лінеура Україна» Права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників до вищевказаного Договору факторингу, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 25 328,00 грн., з яких: 8 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 17 328,00 грн. - сума заборгованості за процентами. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Всупереч умовам Кредитних договорів, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. З моменту отримання права вимоги позивачем по відношенню до відповідача не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ». Тому, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» вимушено звернутися до суду для стягнення з відповідача вказаної вище суми заборгованості. 18 травня 2023 року від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідач позовні вимоги не визнає та просить суд відмовити позивачу у задоволенні позову в повному обсязі з огляду на наступне. В матеріалах справи відсутні докази, які є необхідними для повного, всебічного розгляду справи, а саме: дозвіл (згода) фінансовій установі на обробку, зберігання, розповсюдження персональних даних відповідача; належним чином оформлені первинні бухгалтерські документи, які підтверджують видачу кредиту по усіх чотирьох кредитних договорах (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо); належним чином оформлені первинні бухгалтерські документи, які підтверджують факт продажу боргів; витяг з правил надання коштів у позику, який начебто акцептував відповідач та який є невід`ємною частиною договору № 03398-07/2021 від 08 липня 2021 року; витяг з публічної пропозиції оферти ТОВ «КУ «ЄКГ» на укладання договору про надання фінансового кредиту за допомогою електронних засобів; статут ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та повноваження директора щодо укладання договорів; статут ТОВ «ГОУФІНГОУ», повноваження директорів щодо укладення договорів; статут ТОВ «Лінеура Україна», повноваження директора та заступника директора щодо укладення договорів; копія паспорту та РНОКПП відповідача; докази повідомлення про заміну кредитора у зобов`язанні; докази належності відповідачу телефонного номеру [NUMBER] , за допомогою якого відбувся акцепт кредитних договорів (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора; докази надання відповідачу другого примірника кредитного договору; номер банківської карти відповідача, на який чотири фінансові установи перерахували кредитні кошти. Оригіналів письмових доказів позивачем до суду також не надано. В матеріалах справи відсутні докази, що саме позивачу належить телефонний номер [NUMBER] , з якого відбувався акцепт кредитних договорів. Вказаний телефонний номер відповідачу не належить. До первинних кредиторів він не звертався та кредитів не отримував, про укладені договори та борг він дізнався лише в момент отримання даної позовної заяви. Будь-які докази переказу кредитних коштів на рахунок відповідача в матеріалах справи відсутні, а також відсутні докази номеру картки відповідача. Факт надання відповідачу кредитів вважає недоведеним. Крім того, договори факторингу не містять інформації про те, що первинні кредитори передали саме кредитну заборгованість відповідача, а витяги з реєстру боржників до договорів факторингу не підписані керівниками первинних кредиторів. Зазначає також, що позивачем невірно здійснено розрахунок заборгованості, а саме невірно нараховано проценти за кредитними договорами, оскільки проценти (відсотки) можуть нараховуватись виключно в межах визначеного договором строку кредитування, а також проценти нараховані з порушенням вимог статті 21 Закону України «Про споживче кредитування». Крім того, умови договорів є несправедливими. Відповідач заперечує факт підписання кредитних договорів як власноручно, так і за допомогою електронного цифрового підпису або одноразового ідентифікатора. Відповідачем заперечується факт досягнення згоди з усіх істотних умов спірного кредитного договору, внаслідок чого договір вважається недійсним. Вважає також, що кредитний договір містить умови, які є несправедливими в цілому, суперечать принципу сумлінності, що є наслідком істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків на погіршення становища споживача, що в свою чергу, є підставою для визнання такого договору недійсним. Як зазначає позивач в позовній заяві, позичальник отримав кредити понад ставки від 1,5% до 2,5% в день. Тобто, по ставці кредиту позичальник сплачує товариству від 500 % річних до 800 % річних, тобто повернути потрібно більш ніж у 5-8 разів більше, ніж сума начебто отриманого кредиту. У разі ненадання позивачем оригіналу електронного кредитного договору, як складової частини кредитного договору, просить виключити з числа доказів паперові копії електронних кредитних договорів. 07 червня 2023 року від представника позивача - Незамай А.Д. до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено наступне. У відповідності до умов кожного з кредитних договорів, їх підписання здійснювалось електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який було надісланий на номер мобільного телефону вказаний позичальником при укладанні кредитних договорів. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Договір укладений між сторонами в електронній формі має силу договору, який укладений в письмовій формі та підписаний сторонами, які узгодили всі умови, так як без проходження реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора (коду, що є електронним підписом позичальника, який використовується ним як аналог власноручного підпису), без здійснення входу відповідачем на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між відповідачем та первісним кредитором не було б укладено. Сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. У відповідності до умов кожного з укладених кредитних договорів, кошти надаються позичальнику в безготівковій формі на банківську картку вказану позичальником при укладанні кредитного договору. На підставі всіх кредитних договорів, укладених з [PERSON] , чітко вбачається, що всі кредитні кошти було перераховано на банківську карту № [NUMBER] . Звертає увагу, що ідентифікація позичальника здійснюється через банка-емітента, яким видано картку (в нашому випадку це Concord Bank. Отже, доступ до виписок по картці [NUMBER] має банк-емітент (Concord Bank) та відповідач. На підставі договорів факторингу позивач одержав від ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм», ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група», ТОВ «ГОУФІНГОУ» та ТОВ «Лінеура Україна» право вимоги по заборгованості відповідача, на підтвердження чого надані належним чином засвідчені Витяги з Реєстру боржників до договорів факторингу. Вважає, що позивач в повній мірі довів факт набуття права грошової вимоги до відповідача по кредитним договорам. Викладені відповідачем у відзиві на позовну заяву обставини необґрунтовані, недоведені та суперечать умовам укладених правочинів. 19 червня 2023 року від відповідача до суду надійшло письмове заперечення, в якому зазначено наступне. Вважає, що позивач порушив терміни щодо подання доказів, зазначає, що додані до відповіді на відзив докази (копія інформаційної довідки №175/05 від 08.08.2023 року, копія інформаційної довідки №566/05 від 16.05.2023 року, копія інформаційної довідки №406/05 від 16.05.2023 року, копія листа №2643_230202140557 від 02.02.2023 року ТОВ «Лінеура») подані всупереч вимогам статті 83 ЦПК України. Зазначив, що у відповіді на відзив не обґрунтовано причини неможливості подання цих доказів разом з поданням позову, клопотання про поновлення пропуску процесуального терміну на доручення додаткових доказів надано не було. На переконання відповідача, копії нарахувань та сплат за кредитними договорами не є доказом того, що відповідач спочатку брав кошти, а потім їх частково сплачував. Первинні документи повинні містити повну інформацію про характер здійсненої операції. Зазначає, що відповідач не є власником рахунку № [NUMBER] . Позивач не надав доказу переказу коштів на картковий рахунок відповідача. Факт надання відповідачу кредитних коштів є недоведеним. Доводити обставини укладення кредитних договорів має саме позивач. Розглянувши клопотання відповідача про витребування доказів, наведене у відзиві на позовну заяву, який надійшов до суду 18 травня 2023 року, суд ухвалив відмовити у його задоволенні, оскільки вказане клопотання не відповідає вимогам встановленим ЦПК України, є безпідставним та належним чином необґрунтованим, а частина доказів, які відповідач просить витребувати у позивача, є неналежними та не відносяться до предмета доказування. Розглянувши клопотання відповідача в частині виключення з числа доказів паперових копії електронних кредитних договорів у разі ненадання позивачем оригіналів електронних кредитних договорів, суд вважає його безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню, оскільки кожний примірник електронного документу підписаний сторонами у порядку встановленому відповідним Законом слід вважати його оригіналом, а паперові копії, які містяться в матеріалах справи, є лише способом відображення укладених договорів. Розглянувши клопотання представника позивача про витребування доказів, наведене у відповіді на відзив, яка надійшла до суду 07 червня 2023 року, суд ухвалив відмовити у його задоволенні, оскільки вказане клопотання є необґрунтованим та представником відповідача не доведено, що у відповідача [PERSON] наявна виписка з банківської картки [NUMBER] за періоди з 26 квітня 2021 року по 09 липня 2021 року. Клопотання представника позивача - Незамай А.Д. про витребування доказів, яке надійшло до суду 27 червня 2023 року та зареєстровано за вх. ЕП-6273, залишено без розгляду, оскільки вказане клопотання надійшло до суду вже після розгляду судом даної справи, а саме: судове засідання по даній справі було призначено на 27 червня 2023 року на 09.00 годину, в той час як клопотання представника позивача про витребування доказів надійшло на електронну адресу суду лише 27 червня 2023 року о 16.25 годин. У судове засідання представник позивача не з`явився, але надав суду заяву в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у заявах по суті справи позовні вимоги не визнавав та просив суд відмовити позивачу у задоволенні позову. Також, у заявах по суті справи відповідач просив відкласти розгляд справи до закінчення воєнного стану. Розглянувши клопотання відповідача про відкладення розгляду справи суд ухвалив відмовити у його задоволенні у зв`язку з необґрунтованістю та відсутністю передбачених законом підстав для відкладення розгляду справи. Сторонам було надано достатній строк для реалізації своїх процесуальних прав щодо подання доказів та своїх пояснень, сторони у повній мірі реалізували надані їм права щодо подання заяв по суті справи. Суд зазначає, що відкладення розгляду справи не може бути безстроковим та тривати понад строки, встановлені законом для розгляду цивільної справи. Так само, розгляд справи не повинен тривати понад розумні строки. Таким чином, суд вважає можливим проводити розгляд справи за відсутності відповідача. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 08 липня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» та [PERSON] було укладено Договір про надання фінансового кредиту № 03398-07/2021, відповідно до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» надало [PERSON] кредит у розмірі 5 300,00 грн., на умовах строковості, зворотності, платності, строком на 30 днів, тобто до 06.08.2021 року, зі сплатою процентів у розмірі 547,5% річних від суми кредиту в розрахунку 1,50% на добу, а [PERSON] зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором (а.с. 10-11). Крім того, 30 червня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та [PERSON] було укладено Договір про надання фінансового кредиту № 2915103072/702093, відповідно до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа «Європейська кредитна група» надало [PERSON] фінансовий кредит у розмірі 4 000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, на строк 30 днів, тобто до 29.07.2021 року, а [PERSON] зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором, за користування кредитом сплачуються проценти у розмірі 894,25% річних від суми кредиту в розрахунку 2,45% на добу (а.с. 24-26). Також, 07 червня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ГОУФІНГОУ» та [PERSON] було укладено Договір про надання фінансового кредиту № 2915103072/434013, відповідно до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю «ГОУФІНГОУ» надало [PERSON] фінансовий кредит у розмірі 4 000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, на строк 20 днів, тобто до 26.06.2021 року, а [PERSON] зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором, за користування кредитом сплачуються проценти у розмірі 912,5% річних від суми кредиту в розрахунку 2,5% на добу (а.с. 38). 26 квітня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 1847865, відповідно до умов якого «Лінеура Україна» надало [PERSON] кредит у розмірі 8 000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, на строк 24 дні, тобто до 20.05.2021 року, а [PERSON] зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором, за користування кредитом сплачуються проценти у розмірі 693,50% річних від суми кредиту в розрахунку 1,90% на добу (а.с. 47-51). Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначеній родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України - «Позика», якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. При цьому, наведені у відзиві на позовну заяву твердження відповідача про те, що до первісних кредитодавців - Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм», Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа «Європейська кредитна група», Товариства з обмеженою відповідальністю «ГОУФІНГОУ» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» він не звертався та телефон [NUMBER] йому не належить суд до уваги не приймає та відхиляє, оскільки на підтвердження вказаних обставин відповідач не надав суду жодних доказів, та такі твердження спростовуються наявними в матеріалах справи доказами в їх сукупності. Кредитодавці Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм», Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа «Європейська кредитна група», Товариство з обмеженою відповідальністю «ГОУФІНГОУ» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» свої зобов`язання виконали повністю та надали позичальнику [PERSON] обумовлені договорами суми грошових коштів, що підтверджується фактом укладення сторонами зазначених кредитних договорів. Враховуючи встановлені обставини суд не бере до уваги та відхиляє усі заперечення відповідача щодо неотримання ним кредитних коштів, оскільки вони є недоведеними та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами укладення кредитних договорів. Додатково на підтвердження того, що відповідач укладав вищевказані Кредитні договори та отримав грошові кошти у кредит свідчить також і те, що у наданому відповідачем Контррозрахунку заборгованості від 08 травня 2023 року (а.с. 106) відповідач зазначив, що може погодитись з розрахунками заборгованості після того, як позивач надасть докази отримання відповідачем грошових коштів, зазначаючи у своєму контррозрахунку саме ті суми заборгованості за основною сумою боргу (тілом кредиту), які позивач просить стягнути з відповідача у позовній заяві. Крім того, [PERSON] частково сплачував грошові кошти в рахунок погашення заборгованості, що містить відображення у розрахунку заборгованості за договором № 1847865 від 26 квітня 2021 року про надання коштів на умовах споживчого кредиту станом на 27 червня 2022 року (а.с. 131-133), а отже і визнавав, що отримав обумовлену договором суму грошових коштів у кредит. Твердження відповідача про те, що Кредитні договори є недійсними суд також до уваги не приймає та відхиляє, оскільки такі твердження не підтверджені жодними належними та допустимими доказами, пояснення відповідача зводяться до його особистих припущень припущень. Суд зауважує, що укладені між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм», Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа «Європейська кредитна група», Товариством з обмеженою відповідальністю «ГОУФІНГОУ», Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та відповідачем Кредитні договори судом недійсними не визнавались, матеріали справи не містять будь-яких доказів про те, що [PERSON] звертався до суду з позовом про визнання вищевказаних Кредитних договорів недійсними. При цьому, стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Враховуючи викладене суд вважає встановленим, що відповідач [PERSON] отримав у кредит обумовлені договорами грошові кошти, скористався наданими кредитними коштами, проте зобов`язання належним чином за вищезазначеними Договорами не виконав, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Щодо посилань відповідача на те, що проценти за Кредитними договорами нараховані позивачем помилково поза межами строку, на який надано кредит (по 30 днів за договором № 03398-07/2021 від 08 липня 2021 року, № 2915103072/702093 від 30 червня 2021 року, 20 днів за договором № 2915103072/434013 від 07 червня 2021 року та 24 дні за договором № 1847865 від 26 квітня 2021 року) суд вважає за необхідне зазначити наступне. Так, у пункті 4.3 Договору про надання фінансового кредиту № 03398-07/2021 від 08 липня 2021 року сторони договору обумовили, що у разі, якщо клієнт не повернув кредит в строк, зазначений в п. 1.2 цього договору та/або в додатку(ах) до цього договору, проценти передбачені в п. 1.3 цього договору продовжують нараховуватися за кожний день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів, починаючи з дня укладення договору. Такі ж умови погодили сторони договорів і в пункті 4.3 Договору про надання фінансового кредиту № 2915103072/702093 від 30 червня 2021 року та у пункті 4.3 Договір про надання фінансового кредиту № 2915103072/434013 від 07 червня 2021 року. Крім того, у пункті 4.2.1 Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 1847865 від 26 квітня 2021 року зазначено, що сторони домовились, що у випадку, якщо у клієнта на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації) наявна заборгованість за кредитом, та клієнт не продовжив строк кредиту відповідно до п. 4.1.1-4.1.6 Договору, за цим договором застосовується автоматичне продовження строку користування кредитом (автопролонгація) з наступного дня після запланованої дати повернення кредиту. У пункті 4.2.5 сторони цього Договору обумовили, що загальна кількість автопролонгацій за цим договором обмежується загальною кількістю календарних днів користування кредитом, яка не може бути більшою за 120 календарних днів (включаючи період визначений в пункті 1.3договору та періоди пролонгацій). Тобто, у разі, якщо у разі наступної (чергової) автопролонгації загальна кількість днів користування кредитом буде більшою за 120, така авто пролонгація не застосовується, а строк повернення кредиту та сплати нарахованих процентів є таким, що настав. При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Отже, умовами кредитних договорів, з якими відповідач погодився підписуючи їх, передбачено, що відсотки за укладеними з відповідачем договорами можуть нараховуватись поза межами строку, на який надано кредит. Посилання відповідача на частину 3 статті 21 Закону України «Про споживче кредитування» є безпідставним та таким, що обумовлене помилковим тлумаченням відповідачем норм чинного законодавства України. Перший абзац вказаної норми взагалі не стосується процентів за користування кредитом, а стосується платежів, що підлягають сплаті споживачем за порушення виконання його зобов`язань, в той час як проценти нараховуються не за порушення виконання зобов`язань, а за своєю суттю є платою за користування кредитом. Абзац другий вказаної норми закріплює лише те, що за порушення виконання споживачем зобов`язань за договором про споживчий кредит, загальний розмір кредиту за яким не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, процентна ставка за кредитом, порядок її обчислення, порядок сплати процентів не можуть бути змінені у бік погіршення для споживача. При цьому матеріалами справи не підтверджується факт збільшення процентної ставки за кредитними договорами. З розрахунком заборгованості за нарахованими відсотками відповідач не погоджувався, однак на підтвердження помилковості наданого позивачем розрахунку заборгованості за відсотками належних, допустимих, переконливих та достатніх доказів у розумінні ст.ст. 76-80 ЦПК України не надав. Клопотань про призначення судової економічної експертизи з метою спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідач до суду не подавав, у зв`язку з чим у відповідності до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу на підставі доказів, наявних в матеріалах справи. У подальшому, 18 лютого 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» як фактором та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» як клієнтом було укладено Договір факторингу № 18022022, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» відступило за плату Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» права грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якими настав або виникне в майбутньому, до третіх осіб - боржників, згідно Реєстру боржників (а.с. 14-16). Також, 18 лютого 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» було підписано Акт прийому-передачі Реєстру боржників за Договором факторингу № 18022022 від 18 лютого 2022 року (а.с. 17). Згідно з Витягом з Реєстру боржників до Договору факторингу № 18022022 від 18 лютого 2022 року, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги за Договором про надання фінансового кредиту 03398-07/2021, укладеним з [PERSON] , загальна сума заборгованості 14 760,50 грн., з яких: 5 300,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 9 460,00 грн. - сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн. - сума заборгованості за пенею (а.с. 18), що також підтверджується повним реєстром боржників (а.с. 139-141), та зазначено у Розрахунках заборгованості (а.с. 19, 128-129). Крім того, 19 квітня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» як фактором та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа «Європейська кредитна група» як клієнтом було укладено Договір факторингу № 19042022-Є, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа «Європейська кредитна група» відступило за плату Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» права грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якими настав або виникне в майбутньому, до третіх осіб - боржників, згідно Реєстру боржників (а.с. 28-30). Також, 19 квітня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа «Європейська кредитна група» було підписано Акт прийому-передачі Реєстру боржників за Договором факторингу № 19042022-Є від 19 квітня 2022 року (а.с. 31). Згідно з Витягом з Реєстру боржників до Договору факторингу № 19042022-Є від 19 квітня 2022 року, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги за Договором про надання фінансового кредиту № 2915103072/702093, укладеним з [PERSON] , загальна сума заборгованості 15 430,00 грн., з яких: 4 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 11 430,00 грн. - сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн. - сума заборгованості за пенею (а.с. 32), що також підтверджується повним реєстром боржників (а.с. 143-145), та зазначено у Розрахунку заборгованості (а.с. 33). Також, 19 квітня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» як фактором та Товариством з обмеженою відповідальністю «ГОУФІНГОУ» як клієнтом було укладено Договір факторингу № 19042022-Г, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «ГОУФІНГОУ» відступило за плату Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» права грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якими настав або виникне в майбутньому, до третіх осіб - боржників, згідно Реєстру боржників (а.с. 40-41). Також, 19 квітня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ГОУФІНГОУ» було підписано Акт прийому-передачі Реєстру боржників за Договором факторингу № 19042022-Г від 19 квітня 2022 року (а.с. 42). Згідно з Витягом з Реєстру боржників до Договору факторингу № 19042022-Г від 19 квітня 2022 року, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги за Договором про надання фінансового кредиту № 2915103072/434013, укладеним з [PERSON] , загальна сума заборгованості 16 000,00 грн., з яких: 4 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 12 000,00 грн. - сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн. - сума заборгованості за пенею (а.с. 43), що також підтверджується повним реєстром боржників (а.с. 147-149), та зазначено у Розрахунку заборгованості (а.с. 44). Пізніше, 27 червня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» як фактором та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» як клієнтом було укладено Договір факторингу № 27062022, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» відступило за плату Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» права грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якими настав або виникне в майбутньому, до третіх осіб - боржників, згідно Реєстру боржників (а.с. 55-56). Також, 27 червня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» було підписано Акт прийому-передачі Реєстру боржників за Договором факторингу № 27062022 від 27 червня 2022 року (а.с. 57). Згідно з Витягом з Реєстру боржників до Договору факторингу № 27062022 від 27 червня 2022 року, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги за Договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 1847865, укладеним з [PERSON] , загальна сума заборгованості 25 328,00 грн., з яких: 8 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 17 328,00 грн. - сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн. - сума заборгованості за пенею (а.с. 58), що також підтверджується повним реєстром боржників (а.с. 151-153), та зазначено у Розрахунку заборгованості (а.с. 59). Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами чинного законодавства, заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва. Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» є правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм», Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа «Європейська кредитна група», Товариства з обмеженою відповідальністю «ГОУФІНГОУ», Товариства з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та стало новим кредитором у зобов`язаннях за кредитними договорами, які укладені з [PERSON] . У зв`язку з викладеним суд не приймає до уваги та відхиляє твердження сторони відповідача про те, що факт правонаступництва Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитними договорами є недоведеним, оскільки вони повністю спростовуються наявними в матеріалах справи доказами та встановленими судом під час розгляду справи обставинами. Твердження відповідача про те, що позивачем не доведений факт набуття прав вимоги тому що реєстри боржників не підписані сторонами договорів факторингу суд відхиляє, оскільки вони спростовуються наявними в матеріалах справи повними реєстрами боржників з підписами уповноважених представників та печатками Сторін договорів факторингу. Відповідно до ст. 526 ЦК України - зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Однак, відповідач заборгованість за вищезазначеними кредитними договорами так і не сплатив. Таким чином судом встановлено, що відповідачем було порушено право позивача на повернення йому грошових коштів, наданих позичальнику у кредит. З огляду на те, що відповідач прострочив погашення поточних платежів за кредитними договорами та не повернув отримані кредитні кошти, не виконавши взятих за договорами зобов`язань, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у загальному розмірі 71 518,50 грн., яка складається з: заборгованості за договором про надання фінансового кредиту № 03398-07/2021 від 08 липня 2021 року у розмірі 14 760,50 грн., заборгованості за договором про надання фінансового кредиту № 2915103072/702093 від 30 червня 2021 року у розмірі 15 430,00 грн., заборгованості за договором про надання фінансового кредиту № 2915103072/434013 від 07 червня 2021 року у розмірі 16 000,00 грн., заборгованості за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 1847865 від 26 квітня 2021 року у розмірі 25 328,00 грн. Оцінюючи надані позивачем Інформаційні довідки, підписані директором ТОВ «Платежі Онлайн» (а.с. 122, 127, 134), а також лист від 02 лютого 2023 року, підписаний директором ТОВ «Універсальні платіжні рішення» (а.с. 130), суд оцінює їх критично та до уваги в якості доказів не приймає, оскільки з вказаних документів неможливо встановити, що вони стосуються вказаної справи та ідентифікувати, що зазначені у цих документах транзакції стосуються відповідача та укладених з ним кредитних договорів. Оцінюючи заперечення відповідача щодо недопустимості наданих позивачем копій доказів суд до уваги їх не бере та відхиляє, оскільки подані стороною позивача копії документів засвідченні належним чином та у порядку встановленому законом, а тому відповідність копій таких доказів їх оригіналам не викликає у суду обґрунтованих сумнівів, наявність яких є необхідною умовою для витребування від сторони, яка подала копії документів, їх оригіналів. Крім того суд враховує, що у відповідності до приписів ч. 6 ст. 95 ЦПК України, можливість витребування від сторони оригіналу доказу є правом, а не обов`язком суду (якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу - ч. 6 ст. 95 ЦПК). Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд зазначає, що кожна сторона зобов`язана довести обставини, на які вона посилається в обгрунтування своїх вимог або заперечень. При розгляді даної справи суд виходить з того, що в обґрунтування заперечень проти позову та підтвердження перед судом наведених обставин, відповідачем не надано суду жодного належного, допустимого та переконливого доказу. Усі заперечення відповідача зводяться лише до його незгоди та невизнання обставин наведених позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог. При цьому, обов`язок доведення перед судом переконливості своєї позиції покладається у рівній мірі як на позивача так і на відповідача. Саме тому, оцінюючи у сукупності наявні в матеріалах справи докази та повідомлені сторонами суду обставини, суд вважає переконливішою позицію позивача, оскільки вона підтверджена відповідним доказами, в той час як позиція відповідача ґрунтується виключно на запереченнях та припущеннях, та не підтверджена відповідним засобами доказування. Оцінюючи у сукупності усі інші докази та аргументи сторін, наведені ними в обґрунтування своїх вимог або заперечень, суд до уваги їх не бере, оскільки вони не відносяться до предмета спору та є явно необґрунтованими та безпідставними. Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача на користь позивача повинно бути стягнуто судовий збір у розмірі 2 684,00 грн. На підставі ст.ст. 15, 16, 204, 512, 514, 516, 526, 627, 634, 638, 640, 641, 1046, 1049, 1054 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved