Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-04 00:00:00

І. ПРОЦЕДУРА 08.04.2021 року позивач [PERSON] звернулась до Суворовського районного суду м. Одеси з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з [PERSON] грошові кошти в сумі 138217,00 грн. в рахунок погашення боргу за договором позики від 30.12.2017 року, грошові кошти в сумі 9156,40 грн. у рахуноку погашення 3% річних за договором позики, грошові кошти в сумі 16586,04 грн. у рахунок погашення інфляційних збитків, а також судові витрати. Ухвалою судді Суворовського районного суду м. Одеси Кремер І.О. від 05.05.2021 року цивільну справу [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики передати за підсудністю для розгляду до Київського районного суду м. Одеси. Згідно з Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.06.2021 року головуючим у справі обрано суддю Калашнікову О.І. Ухвалою судді Калашнікової О.І. від 02.06.2021 року провадження у справі відкрито та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 03.06.2021 року заяву представника позивача [PERSON] - [PERSON] про вжиття заходів забезпечення позову по справі №523/6356/21 за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики залишено без задоволення. 03.09.2021 року адвокатом Савицькою О.М. в інтересах [PERSON] до суду подано відзив. Ухвалою суду від 09.09.2021 року призначено судову почеркознавчу експертизу по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Ухвалою суду від 11.11.2021 року після повернення матеріалів справи з експертної установи відновлено провадження у справі. [INFO] позивач [PERSON] померла. Ухвалою суду від 06.12.2021 року провадження у справі №523/6356/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики зупинено до залучення до участі у справі правонаступника позивача [PERSON] . Розпорядженням керівника апарату суду від 06.07.2022 року №286 призначено повторний автоматизований розподіл судових справ відповідно до п. 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду. Згідно з Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.07.2022 року головуючим у справі обрано суддю Васильків О.В. Ухвалою від 08.07.2022 року справу прийнято до провадження судді Васильків О.В., провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики поновлено. Справу призначено до судового засідання та витребувано з Київської державної нотаріальної контори у місті Одесі копію спадкової справи до майна померлої [INFO] [PERSON] . Ухвалою суду від 26.01.2023 року залучено до участі в справі в якості правонаступників позивача [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] . 02.05.2023 року адвокат Резнічук С.В., який діє на представництво позивача [PERSON] та позивача [PERSON] подав до суду заяву про зміну предмета позову, в якій зазначає позивачем лише [PERSON] та просить: - Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти у сумі 5000 доларів США в рахунок апогашення суми боргу за договором позики від 30.12.2017 року. - Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти у сумі 331,23 доларів США в рахунок погашення 3% річних за договором позики від 30.12.2017 року. - Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати та витрати на правничу допомогу. 22.05.2023 року представник відповідача [PERSON] подала до суду відзив на заяву про зміну предмету позову. 29.05.2023 року представник позивача [PERSON] подав до суду відповідь на відзив. 05.06.2023 року представник відповідача [PERSON] подала до суду клопотання про відкладення розгляду справи в зв`язку з перебуванням у відпустці за межами міста Одеси. Доказів щодо зазначених обставин суду не надала. Ухвалою суду від 07.06.2023 року підготовче провадження закрито та призначено розгляд справи по суті. 05.07.2023 року до канцелярії суду надійшла заява від представника позивача [PERSON] з текстом промови в судових дебатах, в заяві сторона позивача просить розглянути справу за відсутності позивача та представника позивача, позовні вимоги задовольнити. 05.07.2023 року електронною поштою до суду направлено клопотання представника відповідача [PERSON] про розгляд справи за відсутності сторони відповідача, правову позицію зазначену в відзиві підтримує, просить в задоволені позову відмовити. ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ В позовних вимогах, викладених в редакції від 02.05.2023 року /а.с.226/ позивач посилається на те, що 30.12.2017 року між спадкодавцем [PERSON] , матір`ю позивача, та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики, відповідно до якого позивач дала в борг відповідачу грошові кошти в сумі 6000,00 доларів США, зі строком повернення через рік, тобто до 30.12.2018 року. На виконання взятих на себе зобов`язань відповідач повернула 1000,00 долларів США, залишок суми боргу 5000,00 доларів США не повернула. Станом на дату звернення до суду з даним позовом відповідач порушила умови договору та грошові кошти не повернула, в зв`язку з чим позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх прав. Преставник відповідача надала до суду відзив, в якому зазначила, що гроші позивачу відповідач повернула, що розписка надана позивачем містить виправлення та інші надписи /дивись зворотню сторону розписки/, і взагалі не містить обов`язку щодо повернення коштів, в зв`язку з чим просить в задоволенні позову відмовити. Окрім того, представник відповідача звертає увагу суду на важке матеріальне становище відповідача, та в разі прийняття судом рішення про стягнення боргу, просить суму 3% річних зменьшити. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ 30.12.2017 року між [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики, відповідно до якого позивач дала в борг відповідачу грошові кошти в сумі 6000,00 доларів США, зі строком повернення через рік, тобто до 30.12.2018 року. На виконання взятих на себе зобов`язань відповідач повернула 1000,00 долларів США, залишок суми боргу 5000,00 доларів США не повернула. Надана до справи розписка, складена та підписана відповідачем підтверджує факт укладання сторонами договору позики від 30.12.2017 року, так як містить текст "... взяла в долг" (рос.мовою). IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно з ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 1 ст. 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ В ході судового розгляду встановлено, що між сторонами 30.12.2017 року було укладено договір позики, про що суду надано розписку, складену та підписану відповідачем. Оригінал розписки було представлено суду для огляду та залучено до справи /а.с.79/. На теперішній час боргові зобов`язання відповідачем в повному обсязі не виконані. Викладені в позовній заяві від 02.05.2023 року обставини стороною відповідача не спростовані. Так, сторона відповідача стверджує, що розписка не містить обов`язку щодо повернення коштів, однак, в тексті розписки самою відповідачкою зазначено "... взяла в долг" (рос.мовою) на "...1 год " /рос.мовою/. Тобто, в цій частині заперечення сторони відповідача є безпідставними. Що стосується посилання на те, що оскільки розписка містить виправлення та інші надписи /дивись зворотню сторону розписки/, тому взагалі не повинна судом враховуватись, суд зазначає, що вказані виправлення свідчать про те, що відповідач частково повертала борг, що не оспорювалось сторонами, тому відхиляє такі посилання сторони відповідача. Доводи сторони позивача, що відзив відповідача містить фактичне визнання позовних вимог в частині заперечень, де йде мова про зменшення суми 3% річних, стороною відповідача були категорично відхилені, оскільки сторона відповідача мала застереження, що в разі, коли суд не погодиться з доводами відповідача та прийде до висновку що позов підлягає задоволенню, то відповідач просила врахувати її матеріальне становище. В цій частині позовних вимог, суд вважає доводи сторони відповідача щодо наявності підстав для зменшення суми, що підлягає стягненню, неспроможними, оскільки частиною 3 ст. 551 ЦК України, на яку посилається представник відповідача, передбачена можливість зменшення розміру неустойки, в той час, як 3% річних та інфляційні втрати, про стягнення яких просить позивач, не є неустойкою в сенсі ст. 549 ЦК України, а є передбаченою ст. 625 ЦК України відповідальністю за порушення грошового зобов`язання. Враховуючи принципи змагальності сторін та диспозитивності цивільного судочинства суд не збирає докази за власною ініціативою та ухвалює рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, на підставі вищевикладеного, враховуючи ненадання відзиву відповідачем, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені. VI. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням задоволення позовних вимог сума сплаченого при поданні позовної заяви судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved