Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-06 00:00:00

[PERSON] (надалі по тексту - Позивач) звернулася до суду з позовом до Печерської районної в м. Києві державної адміністрації, в якому просила визнати протиправною відмову Печерської районної в м. Києві державної адміністрації щодо приватизації нею житлового приміщення, а саме кімнати [ADDRESS] в частині ненадання їй ордеру на жиле приміщення та зобов`язати відповідача провести дії по приватизації кімнати в гуртожитку на її ім`я. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона разом з дочкою проживає у вищевказаній кімнаті. Разом з тим, перебувають на квартирному обліку у Печерській районній в м. Києві державній адміністрації. 21.03.2019 року їй було видано ордер на житлове приміщення, а саме кімнату [ADDRESS] . Після видачі ордеру вона звернулася до відповідача із заявою про вселення та приватизацію кімнати, однак їй було відмовлено, у зв`язку із відсутністю заяви зі сторони колишнього чоловіка позивача про надання дозволу на вселення до кімнати доньки. В подальшому позивач вказує, що повторно звернулася до Печерської районної в м. Києві державної адміністрації із заявою про вселення в надану їй в гуртожитку кімнату та її приватизацію, однак відповідачем було відмовлено у приватизації та надання ордеру на жиле приміщення. За таких обставин, позивач звернулася до суду за захистом своїх порушених прав та просила визнати відмову протиправною та зобов`язати відповідача вчинити дії по приватизації вищезазначеної кімнати у гуртожитку. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 17.03.2021 року відмовлено у відкритті провадження (а.с. 10-11). Постановою Київського апеляційного суду від 02.11.2021 року ухвалу Печерського районного суду м. Києва скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції (а.с. 53-56). Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 25.11.2021 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справами матеріалами (а.с. 77-78). 09.05.2023 року на адресу суду надійшов відзив від представника відповідача Печерської районної в м. Києві державної адміністрації Коржа А., в якому сторона відповідача заперечувала проти задоволення позовних вимог в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку. Так, як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] з 18.10.2012 року та станом на 15.11.2017 року значилась зареєстрованою за адресою: [ADDRESS] , з 18.10.2012 року, донька [PERSON] також з 24.07.2014 року та станом на 15.11.2017 року значилась зареєстрованою за вищевказаною адресою (а.с. 69-70). 21.03.2019 року Печерською районною в м. Києві державною адміністрацією було видано ордер на жилу площу у гуртожитку № 605 на ім`я [PERSON] на право заняття з сім`єю з 2 чоловік жилої площі у гуртожитку по [ADDRESS] , розміром 17, 5 кв.м. Ордер виданий на підставі рішення ХІІ сесії УІ скликання Київської міської ради від 13.11.2013 року № 473/9961 та є підставою для вселення на надану жилу площу (а.с. 71). Відповідно до листа Печерської районної в м. Києві державної адміністрації від 11.11.2020 року № 105-105/ОП/Л-554-1975, [PERSON] було повідомлено про те, що Печерська районна в м. Києві державна адміністрація розглянула її звернення від 10.11.2020 року № 105/ОП/Л-554 стосовно поновлення ордеру на кімнату у гуртожитку. Згідно з даними автоматизованої бази «Квартоблік» станом на 10.11.2020 року позивач родиною у складі 2 осіб ( [PERSON] та дочка) перебуває на квартирному обліку в Печерській районній м. Києві державній адміністрації в загальній черзі з 28.12.2017 року, де на 11.11.2020 року значаться за № 2291. Стосовно питання щодо поновлення ордеру на житлове приміщення зазначено, що відповідно до ст. 58 Житлового кодексу Української РСР ордер на житлове приміщення дійсний протягом 30 днів. Після закінчення цього строку ордер автоматично втрачає свою силу. Ордер видається в одному примірнику. У разі втрати ордеру або у разі закінчення терміну його дії, ордер відновлюється у судовому порядку (а.с. 73). Так, відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України). Відповідно до ст. 1 Закон України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» від 04 вересня 2009 року № 500-VІ (далі по тексту Закон № 500), сфера дії даного закону поширюється на громадян, які не мають власного житла, більше п`яти років на законних підставах зареєстровані за місцем проживання у гуртожитках, які є об`єктами права державної чи комунальної власності, та фактично проживають у них. Громадяни, на яких поширюється дія цього закону, відповідно до ст. 2 Закону, можуть реалізувати право на житло, зокрема, шляхом приватизації житла у гуртожитку (у випадках, передбачених цим Законом). Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону № 500, громадяни, на яких поширюється дія цього закону, мають право на приватизацію житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад і можуть бути приватизовані відповідно до закону. Пунктом 17 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого Наказом Міністерства з питань ЖКГ України від 16 грудня 2009 року № 396, визначено, що громадянин, який виявив бажання приватизувати займане ним, зокрема, житлове приміщення у гуртожитку, звертається в орган приватизації, де одержує бланк заяви та необхідну консультацію. Перелік документів, які подаються органу приватизації, передбачений пунктом 18 даного Положення. Як зазначає позивач, вона зверталася до Печерської районної в м. Києві державної адміністрації із заявою про вселення в надану їй у гуртожитку кімнату та її приватизацію. Зі слів позивача, листом від 11.11.2020 року відповідачем було відмовлено їй у приватизації житлового приміщення, а саме кімнати [ADDRESS] в частині ненадання їй ордеру на жиле приміщення, Однак, як вбачається зі змісту листа Печерської районної в м. Києві державної адміністрації від 11.11.2020 року № 105-105/ОП/Л-554-1975, Печерська районна в м. Києві державна адміністрація розглянула звернення [PERSON] стосовно поновлення ордеру на кімнату у гуртожитку, а не приватизації вказаної кімнати. Крім того представник відповідача зазначає, що за інформацією Управління житлово-комунального господарства та будівництва Печерської районної в м. Києві державної адміністрації Ломачинська І.М. із заявою щодо приватизації кімнати [ADDRESS] , не зверталася. Кімната значиться неприватизованою (державною). Саму заяву із якою позивач зверталася до відповідача про приватизацію, в якості доказу, до суду надано не було, а відтак у суду немає можливості встановити той факт, що позивач зверталася до відповідача саме із заявою щодо приватизації вказаного жилого приміщення. Стосовно ненадання [PERSON] ордеру на жиле приміщення, суд повністю погоджується із доводами відповідача, який зазначає, що ордер на жилу площу у гуртожитку був виданий відповідачем 21.03.2019 року. Таким чином, у даному спорі мало місце не відмова у приватизації, а не звернення позивача із відповідною заявою з переліком документів до посадових осіб органу приватизації державного житлового фонду Печерської районної в м. Києві державної адміністрації. За таких обставин, суд вважає позовні вимоги [PERSON] передчасними та необгрунтованими. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 89 ЦПК України). На підставі викладеного,

Outcome: dismissed