Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-03 00:00:00

У травні 2023 року до суду надійшла вказана цивільна справа за позовом\~Товариства з обмеженою відповідальністю 'Фінансова компанія 'Європейська агенція з повернення боргів' до\~ [PERSON] , в якій позивач просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитними договорами у розмірі 31631,00 грн та судові витрати. Позов обґрунтовано тим, що 09 липня 2021 року між ТОВ "Фінансова компанія "Інвеструм" та відповідачем було укладено кредитний договір №03467-07/2021, згідно якого ТОВ "Фінансова компанія "Інвеструм" надав відповідачу кошти в розмірі 5000,00 грн шляхом перерахування вказаної суми коштів на картковий рахунок відповідача. Проте 18 січня 2022 року між ТОВ "Фінансова компанія "Інвеструм" та позивачем було укладено договір факторингу, у відповідності до умов якого ТОВ "Фінансова компанія "Інвеструм" передає ТОВ "ФК "ЄАПБ" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "ФК "ЄАПБ" приймає останні. Таким чином ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло права грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором у розмірі 10400,00 грн, з яких: 5000,00 грн - тіло кредиту, 5400,00 грн - заборгованість по відсоткам. Окрім цього, 22 жовтня 2021 року між відповідачем та ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" було укладено кредитний договір №378039528, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 5000,00 грн шляхом перерахування вказаної суми коштів на картковий рахунок відповідача. У свою чергу згідно договору факторингу від 28 листопада 2018 року, ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" передав, а ТОВ "Таліон Плюс" прийняв права грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором. При цьому у свою чергу 20.10.2022 року між ТОВ "Таліон Плюс" та позивачем теж було укладено договір факторингу, за яким до позивача перейшли права вимоги за вказаним вище кредитним договором у розмірі 21231,00 грн, з яких: 5000,00 грн - тіло кредиту, 16231,00 грн - заборгованість по відсоткам. Оскільки до теперішнього часу на вимоги позивача відповідач заборгованість не погасив, від виконання своїх зобов`язань ухиляється, позивач звернувся до суду із вказаним позовом. Ухвалою суду від 01 червня 2023 року провадження у справі відкрито, постановлено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного судового провадження. Сторони у судове засідання не з`явилися, подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, позивач позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити, відповідач позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення. Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд прийшов наступних висновків. Судом встановлено, що 09 липня 2021 року між ТОВ "Фінансова компанія "Інвеструм" та відповідачем було укладено кредитний договір №03467-07/2021, згідно якого ТОВ "Фінансова компанія "Інвеструм" надав відповідачу кошти в розмірі 5000,00 грн шляхом перерахування вказаної суми коштів на картковий рахунок відповідача. Зазначений договір був підписаний електронним підписом відповідача, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який був надісланий на особистий номер телефону останнього. Вказане підтверджується копією зазначеного кредитного договору. Відповідно копії розрахунку заборгованості за кредитним договором №03467-07/2021 від 09 липня 2021 року, остання станом на 31.03.2023 року складає 10400,00 грн, з яких: 5000,00 грн - тіло кредиту, 5400,00 грн - заборгованість по відсоткам. У свою чергу 18 січня 2022 року між ТОВ "Фінансова компанія "Інвеструм" та позивачем було укладено договір факторингу, у відповідності до умов якого ТОВ "Фінансова компанія "Інвеструм" передає ТОВ "ФК "ЄАПБ" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "ФК "ЄАПБ" приймає останні. Таким чином ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло права грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором у розмірі 10400,00 грн.. Вказане підтверджується копією зазначеного договору факторингу та витягу з реєстру боржників до вказаного договору. Окрім цього, як встановлено судом, 22 жовтня 2021 року між відповідачем та ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" було укладено кредитний договір №378039528, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 5000,00 грн шляхом перерахування вказаної суми коштів на картковий рахунок відповідача. Зазначений договір був підписаний електронним підписом відповідача, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який був надісланий на особистий номер телефону останнього. Вказане підтверджується копією відповідного кредитного договору. Згідно копії розрахунку заборгованості, станом на 31.03.2023 року заборгованість за вказаним кредитним договором становить 21231,00 грн, з яких: 5000,00 грн - тіло кредиту, 16231,00 грн - заборгованість по відсоткам. У свою чергу згідно договору факторингу від 28 листопада 2018 року, ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" передав, а ТОВ "Таліон Плюс" прийняв права грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором у розмірі заборгованості - 21231,00 грн. Вказане підтверджується копією зазначеного договору факторингу. При цьому відповідно копії договору факторингу №20102022 від 20 жовтня 2022 року, між ТОВ "Таліон Плюс" та позивачем теж було укладено договір факторингу, за яким до позивача перейшли права вимоги за вказаним вище кредитним договором у розмірі 21231,00 грн. Вказане підтверджується копією зазначеного договору факторингу та витягу з реєстру боржників до вказаного договору. Отже, позивач набув права грошової вимоги і за вказаним вище кредитним договором теж. Згідно ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до ч.1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.625 ЦПК України боржник, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Зважаючи на викладені по справі обставини, звертаючи увагу на досліджені на їх підтвердження докази, беручи до уваги факт непогашення відповідачем заборгованості за вказаними по справі договорами та наявність з боку останнього заяви про визнання позовних вимог та відсутність з його боку будь-яких заперечень щодо задоволення позовних вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими матеріалами справи, а отже, позов підлягає задоволенню. У відповідності до ч.1 ст.141, ч.1 ст.142 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Отже, оскільки відповідач визнав позовні вимоги, з останнього на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1342,00 грн. При цьому позивачу з державного бюджету підлягає поверненню 50% відсотків сплаченого судового збору у розмірі 1342,00 грн.

Outcome: approved