Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-26 00:00:00

В січні 2020 р. позивач звернувся з позовом до суду і просив стягнути з відповідачів заборгованість за договором кредиту б/н від 09.11.2010 р. у розмірі 8 888,49 грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що [PERSON] звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 09.11.2010 року, згідно якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок у розмірі 5 000 грн. Позивач свої зобов`язання за Договором про надання банківськиї послуг виконав в повному обсязі, в саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 29.06.2017 року. Спадкоємцями, які постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є [PERSON] , що підтверджується копією паспорта позичальника та відповідача, де в якості реєстрації зазначена адреса: [ADDRESS] . Таким чином, відповідач прийняла спадщину, до складу якої входять у тому числі, кредитні зобов`язання померлого позичальника. Оскільки відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором, отже зобов`язання за вказаним договором не виконав. Провадження у справі відкрито ухвалою від 23.01.2020 р. з призначенням розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. У червні 2021 р. представник відповідача подав письмові заперечення, в яких зазначив, що 28.06.2014 р. Чотирнадцятою Київською державною нотаріальною конторою після смерті [PERSON] заведено відповідчу спадкову справу. Таким чином, установлений ст. 1281 ЦК України шестимісячний строк для пред`явлення кредиторами померлого [PERSON] своїх вимог до спадкоємців почав свій перебіг 28.06.2017 р. та сплинув 28.12.2017 р. У зв`язку з цим, просив відмовити у задоволені позовних вимог. У березні 2023 р. представником позивача подано відповідь на відзив, в яких зазначив, що 18.09.2017 р. тобто у встановлений ст. 1281 ЦК України строк, банк заявив притензійну вимогу до спадкоємців боржника, шляхом направлення на адресу Четвертої київської державної нотаріальної контори претензії кредитора. Але відповіді від Четвертої київської державної нотаріальної контори на вищезазначену претензію кредитора банк не отримав. В подальшому 29.08.2018 р. банк повторно на виконання вимог вищезазначеної норми закону Позивачем була направлена претензія кредитора до Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори. 21.09.2018 р. позивачем було отримано відповідь Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори. Тобто вимога про погашення заборгованості була пред`явлена до спадкоємців через нотаріуса, а отже АТ КБ «ПРИВАТБАНК» не пропущено строк пред`явлення кредиторських вимог до спадкоємця померлого. Ухвалою від 06.04.2023 р. витребувано у Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори інформацію про осіб, які звертались із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , та/або яким було видано свідоцтво про право на спадщину (зазначити ПІБ, адреси місця проживання, РНОКПП тощо). 06.07.2023 р. від Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори надійшла відповідь, в якій зазначено, що спадкоємцями померлого [PERSON] є його доньки та мати, а саме: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] , [INFO] . До початку судового засідання представник позивача подав заяву в якій зазначив, що справу просить розглянути без його присутності, підтримує позовні вимоги в повному обсязі. Відповідачі, будучи повідомлені про день, час та місце розгляду справи належним чином, в судове засідання о не з`явились, подав до суду заяву, в якій просив відмовити у задоволені позовних вимог. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 06.11.2013 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 5 000,0 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У заяві зазначено, що позичальник [PERSON] згоден з тим, що ця заява разом із пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. До позовної заяви банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку. Отже, позичальником [PERSON] були порушені умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст.526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином у відповідності до умов договору. Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як встановлено у ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Частиною 1 статті 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до свідоцтва про смерть серія [NUMBER] позичальник [PERSON] помер [INFO] , про що було зроблено актовий запис № 10351 від 29 червня 2015 року. Банком 18.09.2017 року до Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори направлена претензія кредитора. Спадкоємцями, які постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є [PERSON] , що підтверджується копією паспорта позичальника та відповідача, де в якості реєстрації зазначена адреса: [ADDRESS] . Як вбачається з матеріалів справи, відповідно відповіді Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори від 21.06.2023 р., спадкоємцями померлого [PERSON] є його дочки та мати, а саме: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідно до положень статті 1216 та 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу) (стаття 1220 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (статті 1218 ЦК України). Положення статті 1281 ЦК України передбачають, що спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Згідно із статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Оскільки приватним нотаріусом Чотирнадцятої київської державною нотаріальною конторою було відкрито 06.11.2017 року спадкову справу № 649/2017 відповідно до якої спадкоємцями померлого є [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] ( є малолітньою), [PERSON] , [INFO] , а відтак, вони вважаються такими, що прийняли спадщину, а тому з них, як спадкоємців підлягає стягненню вищезазначена заборгованість. Однак як вбачається з матеріалів справи, позовні вимоги на суму 8 888,49 грн. позивачем заявлені лише до [PERSON] . А відтак, у зв`язку з тим, що спадкоємцями після смерті [PERSON] до яких перейшло кредитне зобов`язання є не лише [PERSON] , а й [PERSON] , суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» частини від суми заборгованості, яка складає 4 444, 25 грн. На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову АТ КБ «Приватбанк». На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягнення сплачений позивачем при подачі позову судовий збір в розмірі 2 102,00 грн. На підставі викладеного, ст.ст. 526, 530, 625,1050, 1054, 1218, 1220, 1281,1282 ЦК України,

Outcome: approved