Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-26 00:00:00

[PERSON] 24.05.2023 звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування,\~мотивуючи свої\~вимоги тим,\~що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , [INFO] . За життя [PERSON] заповіту не складав. Позивачу належить частина квартири [ADDRESS] , як частка спільного майна подружжя та вона є спадкоємцем першої черги за законом на частини вказаної квартири. Діти - [PERSON] та [PERSON] на спадкове майно не претендували, оскільки проживають за межами України, а тому відповідних заяв про прийняття спадщини після смерті батька не подавали. 16.03.2023 вона звернулася до державного нотаріуса Третьої черкаської державної нотаріальної контори із заявою про видачу Свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя та свідоцтва про право на спадщину за законом на кв. [ADDRESS] . Однак, при звернені до нотаріальної контори державний нотаріус Олексієнко К.П. видав Постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину № 241 від 16.03.2023 року. Підставою для видачі вказаної постанови стало те, що [PERSON] в якості документа, який підтверджує право власності на квартиру [ADDRESS] надала дублікат договору купівлі-продажу зареєстрований на товарній біржі «Українська Біржа Нерухомості» (Черкаська філія) від 01.12.2000 року за реєстровим № 219-2, однак нотаріально посвідчений договір не був. Вказала, що відповідно до п. 11 Договору купівлі-продажу, зареєстрованого на товарній біржі «Українська біржа нерухомості» (Черкаська філія) від 01.12.2000 року за реєстровим № 219-2, даний договір на підставі ст. 227 ЦК України (в редакції чинній на той час) підлягає державній реєстрації в Черкаському об`єднаному бюро технічної інвентаризації, що і було виконано [PERSON] . Однак чинне законодавство на час видачі свідоцтва про спадщину вимагає нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна. Дана підстава стала перешкодою для отримання Свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя та оформлення спадщини в органах нотаріату. А тому, з метою захисту своїх прав, вимушена звернутись до суду з позовом. Просить визнати за [PERSON] , [INFO] , право власності на квартиру [ADDRESS] , з яких частка у спільному майні подружжя та частка в порядку спадкування за законом, після смерті чоловіка [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 29.05.2023провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання. Відповідачі у передбачений законодавством термін відзиву до суду не скерували. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 26.06.2023 року підготовче провадження по справі закрито. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити з підстав, викладених у ньому. Представник відповідачів адвокат Джирма А.В. в судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечувала проти задоволення позову. Скерувала до суду заяву, у якій відповідачі [PERSON] , [PERSON] позов визнали та вказали, що вони не претендували на спадкове майно, до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини не зверталися. Суд, заслухавши думку позивача, адвоката відповідачів, дослідивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванню обставин справи, прийшов до наступного висновку. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 13.08.2007 року Відділом РАЦС адміністрації Калварійського самоуправління, Литовська Республіка, актовий запис № 156, зареєстрованого в нотаріальному реєстрі за № 648, [INFO] у віці 61 рік помер [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно зі ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. 16 липня 1997 року між [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та покупцем [PERSON] , на товарній біржі «Українська Біржа Нерухомості» (Черкаська філія) за реєстраційним номером 219-2 укладений та посвідчений Договір купівлі-продажу нерухомого майна - квартири за адресою: [ADDRESS] . Право власності на вказану квартиру за померлим [PERSON] зареєстровано комунальним підприємством «Черкаське об`єднане обласне бюро технічної інвентаризації» 28.12.2000 року в реєстровій книзі № 64 за реєстровим № 718. Після укладення Договору від 16.07.1997 року він був виконаний в дійсності: продавці передали [PERSON] продану квартиру, а [PERSON] , вважаючи себе повноважним власником житла, вселився в придбану квартиру і використовував її згідно Закону для проживання. Таким чином, [PERSON] , який помер [INFO] , за життя фактично вступив в права власника нерухомого майна. Згідно із ч.2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно із ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. У зв`язку з відкриттям спадщини після померлого [INFO] чоловіка [PERSON] , [PERSON] звернулася до Третьої черкаської державної нотаріальної контори, де було заведено відповідну спадкову справу № 34/2008. Так, відповідно до наданої суду копії Спадкової справи № 34/2008 вбачається, що 05.02.2008 року із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулася [PERSON] . Постановою державного нотаріуса Третьої черкаської державної нотаріальної контори Олексієнко К.П. від 16.03.2023 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] було відмовлено, оскільки договір купівлі-продажу квартири від 16 липня 1997 року зареєстрований на товарній біржі «Українська Біржа Нерухомості» (Черкаська філія), однак нотаріально посвідчений не був. Відповідно до ч. 1\~ст. 58 Конституції України\~закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Пунктом 4\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 р., що набрав чинності з 01 січня 2004 року, встановлено, що цей кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. За змістом ст.ст.\~128,\~153 ЦК УРСР\~право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Договір вважається укладеним, коли між сторонами в повній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними умовами є ті умови договору, які визнані такими за Законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін було досягнуто згоди. Відповідно до\~ст. 224 ЦК УРСР\~за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Право укладати договори купівлі-продажу і реєструвати їх на товарній біржі передбачено\~ст. 15 ЗУ «Про товарну біржу» №1956-ХІІ від 10.12.1991, згідно ч.2 якої угоди, зареєстровані на біржі не підлягають нотаріальному посвідченню. Положеннями\~ст. 47 ЦК УРСР\~передбачено, що нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених в законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими ч. 2\~ст. 48 цього Кодексу. Договір купівлі-продажу житлового будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Відповідно до ч. 2\~ст. 220 ЦК України\~якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Приписами ч.ч. 2, 4\~ст. 15 Закону України «Про товарну біржу»\~встановлено, що угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Так як вказаний договір є чинним, ніким не оспорюваний, а тому повторного визнання дійсним не потребує. Відповідно п. п. 2, 10 Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», в разі відсутності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину підлягають розглядові в судовому порядку. З досліджених матеріалів справи вбачається, що [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] , що підтверджується копією Договору купівлі-продажу квартири, зареєстрованого на товарній біржі «Українська Біржа нерухомості» (Черкаська філія) за реєстровим № 219-2. У відповідності до ст. ст.\~13,\~81 ЦПК України\~суд розглядає справу не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи наведені вище обставини, а також приймаючи до уваги те, що підставою для звернення до суду з даним позовом є неможливість отримання свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, суд приходить до висновку, що звернення позивача за до суду не суперечить закону. Тому за [PERSON] необхідно визнати право власності на спадкове майно, що є підставою для задоволення позову.

Outcome: approved