Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-03 00:00:00

Позивач звернулася до відповідача з позовом про стягнення аліментів на утриманя дитини в розмірі частини з усіх його видів заробітку та на її утримання до досягнення сином [PERSON] , [INFO] трьох років, тобто до [INFO] у розмірі 1/6 частини з усіх його видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня подання позову. Позивач в обґрунтування позову зазначила, що з відповідачем по справі вона перебуває в шлюбі з 18.03.2022 року. Від шлюбу вони мають сина [PERSON] , [INFO] . Дитина знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини та її утримання. Вона самостійно, власними силами, намагається матеріально забезпечити, доглядати та виховувати сина, а також виконувати всі інші обов`язки, покладені на неї законом та необхідні для належного утримання дитини, у зв`язку з чим, вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. Від позивача [PERSON] 04.07.2023 року до суду надійшла письмова заява в якій справу просить розглядати за її відсутності, позов підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Так, як відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений у встановленому порядку, від нього до суду не надходило заяви про розгляд справи за його відсутності, не подавав відзив, згідно ст. 280 ЦПК України, суд вважає необхідним ухвалити заочне рішення по справі на підставі наявних у справі доказів, так як позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи те, що сторони про дату, час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому порядку, суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі за наявними у справі доказами на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюючи фіксування судового процесу. \~ \~ \~ \~Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позов необхідно задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають в шлюбі з 18.03.2022 року (а.с. 6). Від шлюбу вони мають сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). Стаття 180 СК України передбачає, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 2 ст. 182 СК України, встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стаття 183 СК України зазначає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Суд звертає увагу сторін, що відповідно до ст. 179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Положеннями ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 року, визначено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою приживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до\~ст.\~182\~СК України\~ та\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України,\~від 15.05.2006,\~№ 3\~"Про\~застосування судами\~окремих норм\~Сімейного кодексу\~України при\~розгляді справ\~щодо батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів" при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , якому не виповнилось трьох років та який проживає разом з матір`ю, яка є його дружиною, є працездатним, здоровий, а тому має змогу надавати матеріальну допомогу та платити аліменти на утримання дитини у розмірі частки від усіх видів доходу та утримання позивачки у розмірі 1/6 частки від усіх його видів заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення сином трьох років. При визначенні розміру аліментів відповідно до ст. 182 СК України суд, враховує те, що відповідач здоровий, є молодою працездатною особою, а тому спроможний платити аліменти на утримання дитини та дружини в розмірі заявлених позовних вимог. На підставі п.1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягнення з відповідача підлягають судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved