Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-02 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що з 28.12.2022 звільнена з роботи за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України. Однак відповідач не провів розрахунок при звільненні. 24.04.2023 рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми з відповідача на користь позивача стягнуто заборгованість по заробітній платі у сумі 33 540 грн 18 коп. Проте повний розрахунок з позивачем на сьогоднішній день не проведено. Тому позивач просить стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 29.12.2022 по день звернення до суду з вказаним позовом, тобто по 22.05.2023 включно, виходячи із середньоденної заробітної плати у розмірі 354 грн 01 коп., у загальному розмірі 36 463 грн 03 коп.. Ухвалою суду від 24.05.2023 відмовлено у задоволенні клопотання [PERSON] про відстрочення сплати судового збору, позовну заяву залишено без руху у зв`язку із невідповідністю вимогам ч. 4 ст. 175 ЦПК України. Ухвалою суду від 25.05.2023 по справі відкрито провадження та призначено судовий розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін 03.07.2023. Вказаною ухвалою відповідачу запропоновано надати відзив та зобов`язано надати довідку про ромір заборгованості по заробітній платі та розмір середньої заробітної плати. 01.06.2023 відповідач отримав копію ухвали про відкриття провадження у справі та позовну заяву з додатками, але відзиву та довідку в установлений законом строк не подав і не повідомив про причини неподання. Дослідивши справу, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст. 110 КЗпП України при кожній виплаті заробітної плати власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника про такі дані, що належать до періоду, за який провадиться оплата праці: а) загальна сума заробітної плати з розшифровкою за видами виплат; б) розміри і підстави відрахувань та утримань із заробітної плати; в) сума заробітної плати, що належить до виплати. Згідно ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (частина перша статті 117 КЗпП України). Судом встановлено, що по 28.12.2020 [PERSON] перебувала у трудових відносинах з АТ «СНВО-ІНЖИНІРИНГ», звільнена з роботи за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України. Середньоденний заробіток позивача складав 354 грн 01 коп., згідно розрахунку, наведеного в позовній заяві. /а.с. 1-3/ В день звільнення [PERSON] , АТ «СНВО-ІНЖИНІРИНГ» не виплатило належних сум у строки, зазначені у ст. 116 КЗпП України. 24.04.2023 рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми (справа № 592/92/23, провадження № 2/592/491/23) змінено формулювання причини звільнення [PERSON] , вважати [PERSON] сторожа управління охорони та режиму, звільненою з «СНВО-ІНЖИНІРИНГ» 28.12.2022 за власним бажанням відповідно до ч. 3 ст. 38 КЗпП України з причини порушення підприємством законодавства про працю, а саме: систематичного порушення строків виплати заробітної плати. Стягнуто з «СНВО-ІНЖИНІРИНГ» на користь [PERSON] нараховану, але не виплачену заробітну плату в сумі 26 873 грн 45 коп. та вихідну допомогу у розмірі тримісячного середнього заробітку в сумі 19 116 грн 66 коп. з послідуючим утриманням податків та обов`язкових платежів. На день розгляду справи створена заборгованість позивачу не виплачені. Відповідно до ч.ч. 2 - 4 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Позивач надав усі можливі і наявні у нього докази в обґрунтування позову, відповідач доказів на спростування доводів позивача не надав, тому відповідно до ст.ст. 83, 84, 177 ЦПК України, суд погоджується з розрахунком середньоденного заробітку позивача вказаним у позові. Частиною 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відтак відповідач зобов`язаний сплатити позивачу середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з дня звільнення позивача і по день звернення до суду з вказаним позовом, тобто за період з 29.12.2022 по 22.05.2023 включно, в межах заявлених вимог. У зазначений період на підприємстві було - 103 робочих днів. Таким чином сума середнього заробітку становить 36 463 грн 03 коп. без відрахувань податків і зборів (103х354,01). На підставі зазначеного заявлений позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача відшкодування судових витрат по оплаті судового збору у розмірі 1 073 грн 60 коп..

Outcome: approved