Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, уточнивши який, просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття.В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що від спільного життя з відповідачем в них народився син - [PERSON] , [INFO] , батьком якого є відповідач. Син проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Домовленості щодо участі відповідача в утриманні дитини між ними не досягнуто. Відповідач аліментів на інших дітей або непрацездатних батьків не сплачує, а тому має реальну можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини в розмірі частини від свого доходу щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 10.05.2023 року відкрито провадження у справі та призначено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 10.07.2023 року провадження в частині розгляду позовних вимог про встановлення факту батьківства закрито у зв`язку із відмовою позивача [PERSON] від цієї частини позовних вимог і прийняттям відмови судом. В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, через канцелярію суду подала заяву , в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. В підготовче судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, через канцелярію суду подав заяву, в якій не заперечує проти задоволення позовних вимог про стягнення з нього аліментів на утримання сина -[PERSON] , [INFO] ; просив розглянути справу без його участі. Відповідно до ч. 4 ст. 200 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. ст. 206, 207 цього Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Від спільного життя сторін в них народився син - [PERSON] , [INFO] , батьком якого в свідоцтві про народження записаний відповідач - [PERSON] , а матір`ю позивач - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 698. Малолітній син проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні. Домовленості щодо участі відповідача в утриманні дитини між сторонами не досягнуто. Доказів того, що відповідач приймає участь у вихованні дитини та надає допомогу на його утримання в добровільному порядку, відповідачем не надано. Даних про те, що відповідач сплачує аліменти на інших дітей чи непрацездатних батьків, суду не надано, а тому має реальну можливість надавати матеріальну допомогу позивачу на утримання дитини у розмірі частини з усіх видів заробітку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» - кожна дитина має право на рівень достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несусь відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст.7 СК України, при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Спосіб стягнення аліментів у частині від доходу або у твердій грошовій сумі, визначається, за вибором того з батьків разом з яким проживає дитина. Відповідно ч.ч. 1-3 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом . Суд звертає увагу на те, що обов`язок щодо утримання спільної дитини покладений на обох батьків в рівних частинах. Відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України, враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище дітей та сторін, відсутність у платника аліментів інших утриманців, суд приходить до висновку, що з відповідача [PERSON] необхідно стягнути на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Днем подання позовної заяви вважається 08.05.2023 року, у зв`язку з чим, аліменти підлягають стягненню з вказаної дати. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Розподіл судових витрат суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір». Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, позивачі - у справах про стягнення аліментів. На підставі вказаного закону, позивач звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви про стягнення аліментів на утримання дитини. Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь держави необхідно стягнути судові витрати по сплаті судового збору за подання заяви про стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1073,60 грн., який визначений Законом України «Про Державний бюджет на 2023 рік» на 1-ше січня календарного року, в якому подано позовну заяву. На підставі викладеного,

Outcome: approved