Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-09 00:00:00

Позивач [PERSON] , яка діє у власних інтересах та у інтересах малолітніх дітей: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулася в суд з позовом до Доросинівської сільської ради Луцького району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно. Позов обґрунтовує тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] . Під час шлюбу у них народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Після смерті чоловіка відкрилася спадщина на майно, зокрема, на дві земельні ділянки кадастровий номер 0724581000:03:002:0041 та кадастровий номер 0724581000:03:002:0026, які розташовані на території Доросинівської сільської ради Луцького району поблизу с. Ворончин. Вказує, що з дітьми спадщину після смерті чоловіка прийняли шляхом постійного спільного проживання разом із спадкодавцем на день смерті. Зазначає, що для оформлення спадкових прав позивач у власних інтересах та у інтересах малолітніх дітей звернулася до приватного нотаріуса Ковельського районного нотаріального округу Волинської області Гута В. П., яким було відкрито спадкову справу № 8/2023. На частину спадкового майна - земельну ділянку кадастровий номер 0724581000:03:002:0026, яка зареєстрована в реєстрі, позивач з дітьми отримала свідоцтво про право на спадщину за законом. Щодо земельної ділянки кадастровий номер 0724581000:03:002:0041, постановою нотаріуса відмолено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки за життя спадкодавець [PERSON] втратив оригінал Державного акта на право власності на вищевказану земельну ділянку та відомості не були внесенні у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно. Покликаючись на викладені обставини просить суд в порядку спадкування визнати за нею з дітьми право власності земельну ділянку, кадастровий номер 0724581000:03:002:0041 по частці кожному. Ухвалою судді Рожищенського районного суду Волинської області від 16 лютого 2023 року Шептицькою Н. В. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено 09 березня 2023 року о 13 год 00 хв. Витребувано у позивача оригінали усіх доказів (документів), долучених до позовної заяви, крім паспорту [PERSON] та її картки платників податків та у приватного нотаріуса Ковельського районного нотаріального округу Гута В. П. матеріали спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 09 березня 2023 року визнано явку позивача [PERSON] в підготовче засідання обов`язковою та підготовче засідання відкладено на 14 год 00 хв 28 березня 2023 року. Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 28 березня 2023 року продовжено строк підготовчого провадження у справі та підготовче засідання відкладено на 14 год 00 хв 02 травня 2023 року. Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 02 травня 2023 року відведено суддю Шептицьку Н. В. від участі в розгляді цивільної справи № 167/148/23 (провадження № 2/167/86/23) за позовом [PERSON] , яка діє у власних інтересах та в інтересах малолітніх дітей: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до Доросинівської сільської ради Луцького району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно. Цивільну справу № 167/148/23 передано в канцелярію Рожищенського районного суду Волинської області для повторного автоматизованого розподілу, в порядку ст. 33 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), без участі судді Шептицької Н. В. Згідно повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03 травня 2023 року справу передано на розгляд судді Гармай І. Т. Ухвалою судді Рожищенського районного суду Волинської області від 04 травня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та призначено підготовче засідання 23 травня 2023 року о 13 год 30 хв. Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 13 червня 2023 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті 10 липня 2023 року о 10 год 00 хв. Позивач [PERSON] та представник позивачів [PERSON] в судове засідання не з`явились, 10 липня 2023 року представник позивачів подав суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у його та позивача відсутності, судові витрати просив залишити за позивачем. Відповідач Доросинівської сільської ради Луцького району Волинської області в судове засідання не з`явилась, 03 квітня 2023 року подали суду заяву в якій просили розгляд справи проводити у їх відсутності, проти заявлених вимог не заперечують. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності учасників справи. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності учасників справи, які беруть участь у справі не здійснюється. Суд, дослідивши та оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, доходить такого висновку. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , яке видане 05 січня 2022 року Турійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів). Відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 541764 спадкодавець [PERSON] є власником земельної ділянки кадастровий номер 0724581000:03:002:0041 площею 0,6154 га, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Ворончинської сільської ради Рожищенського району Волинської області. Згідно запису в погосподарській книзі по с. Дуліби (особовий рахунок № [NUMBER] ) спадкодавець [PERSON] проживав і був зареєстрований в [ADDRESS] . В даному житловому будинку на день його смерті були також зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Заповіт від імені [PERSON] Дулібівською сільською радою не посвідчувався, що підтверджується довідкою, виданою 10 лютого 2023 року № 29 старостою Турійської селищної ради Волинської області. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є його дружина - [PERSON] та діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Дані обставини підтверджуються відповідно копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] та копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] , серії [NUMBER] , серії [NUMBER] . З копії матеріалів спадкової справи № 8/2023 до майна померлого [INFO] [PERSON] , розпочатої 01 лютого 2023 року встановлено, що 01 лютого 2023 року спадкоємець [PERSON] в свої інтересах та в інтересах малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Ковельського районного нотаріального округу Волинської області Гута В. П. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті спадкодавця [PERSON] . Спадщину частково оформила та нотаріусом видано свідоцтва про право на спадщину за законом від 01 лютого 2023 року. У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] яка діяла від свого імені та від імені своїх малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на земельну ділянку, площею 0,6154 га, кадастровий номер 0724581000:03:002:0041, яка розташована на території Ворончинської сільської ради Луцького (колишнього Рожищенського) району Волинської області відмовлено у зв`язку з відсутністю оригіналу документа, який підтверджує право власності спадкодавця на земельну ділянку та відсутністю інформації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про зареєстроване право власності. Позивач, вказуючи на те, що позбавлена можливості реалізувати своє право та право дітей на спадкування після смерті спадкодавця [PERSON] звернулася до суду з даним позовом за захистом свого та дітей порушеного права. Суб`єктивне право на земельну ділянку виникає і реалізується на підставах і в порядку, визначених Конституцією України, Земельним кодексом України та іншими законами України, що регулюють земельні відносини. Частиною 4 ст. 13 Конституції України передбачено, що держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, їх рівність перед законом. Основний Закон України гарантує кожному право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю відповідно до закону (ст. 41 Конституції України). Згідно з ст. 79 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Відповідно до ст. 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Частиною 1 ст. 78 ЗК України визначено, що право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Зважаючи на вимоги ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1 ст. 1220 ЦК України). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч. 1 ст. 1221 ЦК України). На випадок своєї смерті [PERSON] заповіту не залишив, а тому, в цьому випадку спадкування здійснюється за законом. Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Частина 1 ст. 1225 ЦК України передбачає, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Пунктом «а» ч. 3 ст. 152 ЗК України передбачено, що захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання права. Частиною 2 ст. 158 ЗК України передбачено, що виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Згідно зі ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та Закону України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та Протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності прав приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. За таких обставин, враховуючи, що позивач з дітьми є спадкоємцями першої черги за законом, спадщину після смерті [PERSON] прийняли, але нотаріусом їм відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, тому з огляду на вимоги зазначених норм закону, суд вважає, що за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] необхідно визнати по частки за кожним право власності на земельну ділянку кадастровий номер 0724581000:03:002:0041, площею 0,6154 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Ворончинської сільської ради Луцького (колишнього Рожищенського) району Волинської області, як спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . При вирішенні даного спору суд зважає на те, що позивач з дітьми не мають можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, позбавлені можливості інакше ніж у судовому порядку оформити свої спадкові права, в зв`язку з чим їх право на спадщину підлягає судовому захисту шляхом його визнання на підставі ст. 16 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Однак, згідно клопотання представника позивачів [PERSON] судовий збір необхідно залишити за позивачем [PERSON] .

Outcome: approved