Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-05 00:00:00

28.04.2023р. [PERSON] звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] \~про стягнення\~грошових коштів (а.с. 1 - 4). Ухвалою судді Наумової О.С. від 02.05.2023р. відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження з повідомленням відповідно до ч. 1 ст. 274, ч. 5 ст. 279 ЦПК України (а.с. 19). В обґрунтування позову позивач посилався на те, що відповідно до свідоцтва від 11.06.2021р., виданого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кононенко С.А., зареєстровано в реєстрі за №547, йому належить на праві власності нерухоме майно 1/2 частина двокімнатної квартири, загальною площею 49,1 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] . Право власності на нерухоме майно - 1/2 частина двокімнатної квартири, загальною площею 49,1 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано за ним на підставі свідоцтва, що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 261168994 від 11.06.2021р. [PERSON] є співвласником вказаної двокімнатної квартири, тому повинен сплачувати житлово-комунальні послуги. Представник позивача адвокат Галкін М.Г. (діє на підставі ордеру від 27 квітня 2023 року а.с. 15) подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, на їх задоволенні наполягав. Проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечував. Довів до відома суду, що арешт на 1/2 частину квартири [PERSON] накладено в межах виконання рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська по справі № 201/14687/17 (а.с. 24, 29). Відповідач [PERSON] в судові засідання, призначені на 01.06.2023р. і на 06.07.2023р. не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судових повісток на підтверджену адресу місця його реєстрації (а.с. 20-23, 30-31). Конверти, якими направлялась судова кореспонденція повернувся до суду з відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою», «за закінченням терміну зберігання». Крім того, про судовий розгляд даної справи відповідач повідомлявся шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі «Судова влада» (а.с. 28). Про причини неявки суду не повідомив, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звернувся, відзив на позов не надав, а також не надав доказів оплати нарахованої заборгованості або свій розрахунок на неї. Враховуючи, що відповідач виходячи з положень ч. 11 ст. 128 ЦПК України вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, згідно до ст. 280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно зі ч. 1 ст. 223 ЦПК України та ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи здійснювався за відсутності сторін (їх представників) та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у відповідності до вимог ст. 89 ЦПК України, вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в повному обсязі з наступних підстав. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва від 11.06.2021р., виданого Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кононенко С.А., зареєстровано в реєстрі за №547, [PERSON] належить на праві власності нерухоме майно 1/2 частина двокімнатної квартири, загальною площею 49,1 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6). Право власності на нерухоме майно - 1/2 частину двокімнатної квартири, загальною площею 49,1 кв.м., розташовану за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва, що підтверджується Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №261168994 від 11.06.2021р. (а.с. 7). [PERSON] є співвласником 1/2 частини двокімнатної квартири, загальною площею 49,1 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] та зареєстрований за цією адресою (а.с. 7, 18). Також судом з Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21.05.2018р. по цивільній справі № 201/14687/17 задоволені позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти за договором позики від 01.10.2016р. в сумі 265 700 грн. (що за офіційним курсом НБУ станом на 02.10.2017р. еквівалентно 10 000 дол. США) і два 2 % від суми позики за період з 01.10.2016р. по 30.09.2017р. в сумі 33\~398 грн. 49 коп. а всього 299 098 грн. 49 коп. (двісті дев`яносто дев`ять тисяч дев`яносто вісім грн. 49 коп.). Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2991 грн. 13.08.2018р. державним реєстратором Соборного відділу державної виконавчої служби м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області Петренком Д.О. накладено арешт на підставі постанови про арешт майна (серія та номер 56915359), виданої 13.08.2018р. Соборним відділу державної виконавчої служби м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області на 1/2 частину квартири [ADDRESS] , що належить [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 8-1538, виданого Першою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою 11.05.1999р. (а.с. 32-33). Відповідно до ч. 1 ст. 322 ЦК України, власник майна зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до п. 6 ч.1 ст.1 Закону України «Про\~житлово-комунальні\~послуги», індивідуальний споживач фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна. Згідно з п. 13 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про\~житлово-комунальні\~послуги», споживач житлово-комунальних послуг індивідуальний або колективний споживач. Таким чином з огляду на приписи ст.1 Закону України «Про\~житлово-комунальні\~послуги» Позивач є споживачем житлово-комунальних послуг. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про\~житлово-комунальні\~послуги» до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга (послуга з управління багатоквартирним будинком); комунальні послуги (послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.) Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про\~житлово-комунальні\~послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами; Аналогічний обов`язок споживача закріплено в ст. 68 ЖК України, згідно з якою наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Частиною 1 ст. 9 Закону України «Про\~житлово-комунальні\~послуги» передбачено що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. На виконання вимог Закону України «Про\~житлово-комунальні\~послуги» та ЖК України, позивачем понесено витрати за житлово-комунальні послуги за січень 2023р. у сумі 1\~941,87 грн., які складаються з 33,65 грн. плата за абонентське обслуговування споживачів послуги з постачання теплової енергії, 1154,42 грн. оплата за послуги водопостачання та водовідведення, 464,53 грн. квартплата (послуги з управління багатоквартирним будинком) (а.с. 8 13). Відповідно до ст. 360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Частиною 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Відповідно до правового висновку викладеного Верховним Судом\~у постанові\~від 13.03.2019р.\~у справі\~№521/3743/17-ц, що якщо хтось із співвласників відмовляється брати участь у витратах, інші співвласники можуть здійснити їх самостійно і вимагати від цього співвласника відшкодування понесених витрат у судовому порядку або ж безпосередньо звернутись до суду з позовом про примусове стягнення з співвласника, який відмовився нести тягар утримання спільного майна, коштів для цієї мети. Згідно з ст. 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Відповідно до ч. 4 ст. 543 ЦК України виконання солідарного обов`язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором. Згідно ч. 1 ст. 544 ЦК України боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотню вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки яка припадає на нього. Отже, позивач сплативши за надані житлово-комунальні послуги за січень 2023, які обчисленні з урахуванням зареєстрованого у житловому приміщенні відповідача, виконав солідарний обов`язок щодо сплати за надані житлово-комунальні послуги, зокрема й за відповідача. Таким чином з урахуванням приписів ч. 1 ст. 544 ЦК України позивач має право на зворотню вимогу (регрес) до відповідача у рівній частці, а саме в розмірі 1/2 витрат сплачених житлово-комунальні послуги за період січень 2023 у сумі 1 941,87 грн., що складає 970,93 грн., тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Обговорюючи питання розподілу судових витрат, з урахуванням задоволення позовних вимог у повному обсязі, на підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1073,60 грн. (а.с. 5). На підставі викладеного,

Outcome: approved