Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті [PERSON] Заяву мотивує тим, що 27.05.2022 року її дядько [PERSON] заповів заявниці усе належне йому майно. З 09.04.2023 року по 19.04.2023 року [PERSON] знаходився на лікуванні в комунальному некомерційному підприємстві Теребовлянської міської ради "Теребовлянська міська лікарня", та на його особисте прохання, був виписаний до дому оскільки він був важкохворим. [INFO] [PERSON] помер вдома у [ADDRESS] . Про факт смерті [PERSON] завниця повідомила в швидку допомогу, в органи поліції, зателефонувала кілька разів до сімейного лікаря і повідомила сільського фельдшера. Померлого [PERSON] похоронили. Після цього звернулась до директора КНПТМР "ТРЦПМСД" про видачу лікарського свідоцтва про смерть з метою отримання свідоцтва про смерть [PERSON] , однак отримала відмову. Тому, просить суд встановити факт смерті [PERSON] [INFO] в [ADDRESS] . Заявник в судовому засідання вимоги підтримала та просить встановити факт смерті [PERSON] [INFO] в [ADDRESS] Представнк заявника у судове засідання не з"явився, однак надав заяву відповідно до якої просить розгляд справи проводити за його відсутності, просить заявні вимоги задоволити. Представник заінтересованої особи Теребовлянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) в судове засідання не з`явився, однак вважає за можливе проводити розгляд справи без їх участі. Представник заінтересованої особи КНПТМР "ТРЦПМСД" Кундрат С.С. в судовому засіданні надав аналогічні пояснення, які подані у письмовій відповіді. Дослідивши матеріали поданої заяви у справі, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Згідно копії паспорта серії [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] у с. Сіноводи Деражнянського району Хмельницької області. Як вбачається із заповіту посвідченого старостою с. Мшанець Теребовлянської міської ради Тернопільської області та зреєстрованого в реєстрі за №9/09-08/14, 27.05.2022 року [PERSON] заповів [PERSON] все належне йому майно. Відповідно до довідки виданої виконкомом Теребовлянської міської ради Тернопільського району Тернопільської області від 12.05.2023 року №09-04/14-75, [PERSON] , про те, що у неї помер дядько [PERSON] , якого вона похоронила за власні кошти, на день смерті останнього проживали разом в [ADDRESS] . Згідно виписки №1639, [PERSON] з 09.04.2023 року по 19.04.2023 року перебував у стаціонарі в комунальному некомерційному підприємстві Теребовлянської міської ради "Теребовлянська міська лікарня"; основний діагноз -інша вірусна пневмонія; супутні захворювання: анемія, кахексія, кардіомегалія, внітрішній геморой з іншими ускладненнями; загальний стан важкий. Як вбачається із заяви [PERSON] від 21.04.2023 року, про факт смерті [PERSON] , [PERSON] повідомила в швидку допомогу, в органи поліції, зателефонувала кілька разів до сімейного лікаря і повідомила сільського фельдшера, однак сімейний лікар не відповідала та інші працівники жодних зауважень претензій з приводу поховання [PERSON] не надавали. У зв"язку із сильною кровотечею померлого [PERSON] , були змушені похоронити. Звернувшись до директора КНПТМР "ТРЦПМСД", їй було відмовлено в отриманні лікарського свідоцтва про смерть, у зв"язку із тим, що сімейний лікр перебуває у відпустці. Відповідно до відповіді на звернення [PERSON] директора КНПТМР "ТРЦПМСД" Кундрт С. від 25.04.2023 року, декларація у померлого [PERSON] була укладена із лікрем Паньків Г.Я. , яка на час вищевказаних подій перебувала у відпустці, та її обов"язки виконувала лікар Гопко І.І. ; а також вказано, що забороняється видача лікарського свідоцтва про смерть заочно без особистого встановлення лікарем факту смерті, а тому у лікаря Гопко І.І. та лікаря Паньків Г.Я. відсутні законні підстави для видачі лікарського свідоцтва про смерть після захоронення. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Відповідно до ч. 1 ст.17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відповідно до п.8 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до роз`яснень, даних в п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Проте, оцінюючи надані заявником документи, суд виходить з того, що смерть особи є юридичним фактом, що має наслідком припинення, зміну та виникнення багатьох правовідносин, а тому має безпосереднє значення для реалізації різними особами своїх прав. Відповідно до ст.ст. 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Встановлення факту смерті [PERSON] необхідно заявнику для реалізації її спадкових прав. У відповідності з ч. ч. 3, 4 ст. 49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За таких певних обставин та в сенсі наведених норм, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та вважає можливим встановити факт смерті [PERSON] [INFO] в [ADDRESS] .

Outcome: approved