Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-05 00:00:00

До суду надійшов вищезазначений позов, в обґрунтування якого зазначено, що 27 травня 2020 року у м. Чернівці по вул. Руській 219Е сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Nissan Almera», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , та автомобіля марки «Renault Dokker», державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] , що належить «ТОВ ОТП Лізинг» Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 11 червня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення № 725/2570/20 [PERSON] було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. На момент дорожньо-транспортної пригоди майнові інтереси власника автомобіля «Renault», державний реєстраційний номер [NUMBER] , були застраховані в ПРАТ «АСК ІНГО Україна» відповідно до генеральної угоди № 250598470.14 від 25 грудня 2014 року, згідно умов якого позивач прийняв на себе зобов`язання по відшкодуванню матеріальної шкоди, завданої власнику автомобіля марки «Renault», державний реєстраційний номер [NUMBER] , який належить «ТОВ ОТП Лізинг». На умовах договору страхування страховик виплатив вартість відновлюваного ремонту застрахованного автомобіля. Таким чином, відповідач повинен здійснити відшкодування позивачу завданих збитків, а саме 72 561 грн.16коп. Від представника позивача надійшла до суду заява про розгляд справи без його участі, просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у Стаття 280 ЦПК України визначає, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки, належним чином повідомлена відповідач [PERSON] , не з`явилась в судове засідання, будучи належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду, не повідомивши суду про поважність причини неявки та не надала відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи, а саме заочного, суд вважає за необхідним по даній справі провести заочний розгляд. 06 липня 2023 року судом було ухвалено проводити розгляд справи в заочному порядку. Згідно ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. У відповідності до ч.2\~ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи не здійснювалося. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення. У відповідності дост.13 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Судом встановлено, що 27 травня 2020 року у м. Чернівці по вул. Руській 219Е сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Nissan Almera», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , та автомобіля марки «Renault Dokker», державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] , що належить «ТОВ ОТП Лізинг». Постановою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 11 червня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення № 725/2570/20 [PERSON] було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу.(а.с. 14). На момент дорожньо-транспортної пригоди майнові інтереси власника автомобіля «Renault», державний реєстраційний номер [NUMBER] , були застраховані в ПРАТ «АСК ІНГО Україна» відповідно до генеральної угоди № 250598470.14 від 25 грудня 2014 року, згідно умов якого позивач прийняв на себе зобов`язання по відшкодуванню матеріальної шкоди, завданої власнику автомобіля марки «Renault», державний реєстраційний номер [NUMBER] , який належить «ТОВ ОТП Лізинг»(а.с.3-9). На умовах вказаного договору страхування страховик оплатив вартість відновлювального ремонту застрахованого автомобіля, у зв`язку з чим страхове відшкодування на підставі рахунку №Px20000962 від 08.04.2021 року відповідно до страхового акту № 4447267 від 16.11.2021 року склало 72\~561 грн 16 коп, (а.с 16), що підтверджується платіжним дорученням №24154 від 03.12.2021 року (а.с 17). Позивач звертався до відповідача з претензією № 2555756 від 22.12.2022 року (отримано відповідачем 27.12.2022 року, (19-20). Як визначено ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Відповідно до положень ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст. 78 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Як передбачено частиною 4 статті 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України Про страхування). За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України). Страхувальник вносить страховику згідно з договором страхування певну плату, яка називається страховим платежем (страховим внеском, страховою премією) (частина перша статті 10 Закону України Про страхування). Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України). Розрізняють добровільну та обов`язкову форми страхування (стаття 5 Закону України Про страхування). Добровільним може бути, зокрема, страхування наземного транспорту (пункт 6 частини четвертої статті 6 Закону України Про страхування). Договірне зобов`язання між позивачем і потерпілим - за договором добровільного майнового страхування. Деліктне зобов`язання між потерпілим та відповідачем - із завдання шкоди внаслідок ДТП. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Враховуючи викладене, правовідносини, що виникли між позивачем і відповідачем у зв`язку з виплатою першим на користь потерпілого страхового відшкодування, є засновані на суброгації - переході до позивача права вимоги потерпілого у деліктному зобов`язанні. Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Таким чином, відповідач повинен здійснити відшкодування позивачу завданих збитків, що, а саме: 72\~561 грн.16 коп. Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого страхового відшкодування в розмірі 72\~561 грн.16 коп. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 2684 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved