Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом в якому вказала, що з відповідачем [PERSON] вона перебуває у шлюбі, який зареєстровано 26 жовтня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Карлівського районного управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 142. Від даного шлюбу подружжя має неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позивачка зазначила, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалося, вони проживають окремо, подружні стосунки припинено, спільне господарство не ведеться, причиною розпаду сім`ї є несумісність характерів та взаємне непорозуміння, різні погляди на шлюб та сім`ю, подальше перебування у шлюбі буде суперечити її інтересам. Згоди про місце проживання неповнолітньої дитини досягнуто, вона буде проживати разом з матір`ю. Тому позивачка просила суд розірвати шлюб, залишити їй шлюбне прізвище та стягнути з відповідача сплачений судовий збір. В підготовче засідання сторони не з`явились. Від представника позивачки [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без його участі та без участі позивачки, в якій останній просив суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позовних вимог не заперечував. Згідно вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. В силу ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, розглянувши заяви сторін про розгляд справи без їх участі, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що шлюб сторін зареєстрований 26 жовтня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Карлівського районного управління юстиції у Полтавській області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблений актовий запис № 142, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від даного шлюбу подружжя має неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] . Нормами ст.51 Конституції України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Ст. 112 СК України вказує на те, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, одного з дітей. Згідно ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. В силу ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Таким чином в судовому засіданні встановлено, що між сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їх спільне сімейне життя не склалося, шлюбно-сімейні стосунки не підтримуються, відповідач в своїй заяві не заперечував проти розірвання шлюбу, тому суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. У відповідності до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч.1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки при подачі позову до суду позивачкою було сплачено судовий збір в розмірі 1 073,60 грн., та враховуючи визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, відповідно до ст.ст. 141, 142 ЦПК України, судовий збір слід стягнути з відповідача на користь позивачки в розмірі 50 відсотків судового збору, тобто 536,80 грн., а решту 50 відсотків судового збору позивачці слід повернути з державного бюджету. На підставі викладеного,

Outcome: approved