Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-27 00:00:00

[PERSON] , в особі представника адвоката Денисенко І.М., звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20 лютого 2015 року. Від шлюбу мають двоє дітей, дочку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Поряд з тим, зазначив, що на протязі останніх років, сімейне життя між сторонами погіршувалося, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен із них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю. Відповідачка постійно нехтує сімейними цінностями, з її ініціативи між ними постійно виникають сварки , свідками яких нерідко стають діти, оточуючі родичі та близькі люди. Відповідачка не хоче розуміти сутності проблем, які виникають у їх відносинах, не підтримується нормальна моральна атмосфера в родині, відсутнє піклування про побудову сімейних відносин між ними на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Крім того зазначив, що на даний момент, ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання майже припинено, та подальшого сенсу підтримувати відносини немає. Також з відповідачкою зараз не проживає, так як є військовозобов`язаний і знаходиться на службі в Збройних Силах України. В зв`язку з наведеним, просив суд шлюб між ними розірвати. Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 26 травня 2023 року відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та запропоновано відповідачці протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання копії ухвали надіслати відзив на позовну заяву. 08.06.2023 відповідачка подала до суду відзив на позов, в якому зазначила, що після реєстрації шлюбу, вони сім`єю проживали у будинку її батьків у с. Глибочок Чортківського району Тернопільської області, де станом на сьогодні вона проживає разом з дітьми. Під час їхнього спільного проживання, у них з позивачем виникали часті конфлікти з приводу побудови сімейного життя, ведення домашнього господарства та виховання дітей, свідками яких були їхні неповнолітні діти. Позивач вчиняв щодо неї домашнє насильство, свідками чого були діти. Окрім зазначеного, позивач зловживав алкоголем, що було причиною конфліктів у їхній сім`ї. До того ж, позивач не виконував своїх обов`язків щодо утримання дітей, у зв`язку з чим 19 серпня 2020 року Борщівський районний суд Тернопільської області прийняв судовий наказ у справі № 594/1126/20 згідно з яким наказано стягувати з позивача, починаючи з 10 серпня 2020 року, аліменти на утримання сина та дочки у твердій грошовій сумі в розмірі по 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Зважаючи на вказані вище обставини, вважає, що подальше спільне проживання сім`єю є неможливим, позов визнає та просить шлюб між ними розірвати. На момент розгляду справи судом позивачем відповіді на відзив подано не було. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, що сторонами не оспорювалося, стверджено копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , повторно виданого 03 листопада 2021 року Борщівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чортківському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано Франківськ), [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 20 лютого 2015 року у Виконавчому комітеті Глибочецької сільської ради Борщівського району Тернопільської області, про що складено актовий запис № 01. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище чоловікові та дружині « [PERSON] ». Від шлюбу подружжя має двоє дітей, дочку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Також судом встановлено, що шлюб між сторонами існує формально, такі тривалий час разом не проживають, не ведуть спільного господарства. Взаєморозуміння та примирення досягти не можуть. Наміру зберегти шлюб, ні позивач, ні відповідачка не висловили. Виходячи з наведеного вище, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, а його розірвання не суперечить будь-чиїм законним правам та інтересам. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача суму понесених ним судових витрат у виді судового збору. Тому, враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 112, 113 Сімейного кодексу України, Закону України «Про судовий збір»,

Outcome: approved