Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-02 00:00:00

Виконавчий комітет Лебединської міської ради як орган опіки та піклування звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа [PERSON] у якому просить відібрати без позбавлення батьківських прав: неповнолітню [PERSON] , [INFO] , малолітніх: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у матері [PERSON] , [INFO] ; передати на виховання батькові [PERSON] , [INFO] : неповнолітню [PERSON] , [INFO] , малолітніх: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ; стягнути аліменти з [PERSON] на утримання дітей у розмірі половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку на користь батька [PERSON] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у сім`ї [PERSON] виховується троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Батьками дітей є відповідач - [PERSON] , яка не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, та [PERSON] , який на час розгляду справи проходить військову службу в лавах Збройних Сил України. У листопаді 2022 року до служби у справах дітей надійшло повідомлення із сектору ювенальної превенції відділення поліції № 3 (м. Лебедин) Сумського РУП ГУ НП в Сумській області про те, що по [ADDRESS] проживає [PERSON] разом із малолітньою донькою [PERSON] . У [PERSON] також є ще двоє дітей, які проживають з батьком по [ADDRESS] . За інформацією, наданою поліцією, на момент перевірки у приміщенні антисанітарні умови, продукти харчування відсутні, мати не здійснює догляду за дитиною. 02.12.2022 від відділення поліції № 3 (м. Лебедин) надійшло повторне повідомлення про те, що по [ADDRESS] постійно плаче дитина. Було також з`ясовано, що [PERSON] знову залишила чоловіка із старшими дітьми та повернулась у квартиру знайомого. На момент перевірки в квартирі брудно, речі розкидані, постільна білизна відсутня, продукти харчування в обмеженій кількості. У [PERSON] , під час спілкування з нею, спостерігаються різкі зміни настрою. До вищевказаної квартири прибув [PERSON] , який забрав дружину та дитину до їх спільного місця проживання. Однак, станом на 12.12.2022 [PERSON] з дітьми [PERSON] та [PERSON] знову перебували у квартирі по [ADDRESS] . 15.12.2022 [PERSON] було призвано до на військову службу. 16.12.2022 сім`ї [PERSON] призначено послугу соціального супроводу. Дітей взято на облік як таких, що перебувають у складних життєвих обставинах. 27.01.2023 [PERSON] повернулась до квартири по [ADDRESS] . На момент перевірки у квартирі брудно, речі розкидані. На зауваження щодо запаху горілого та можливої небезпеки для дитини [PERSON] почала агресивно реагувати - кричати, битися головою об стіну, вимагала забрати дітей та позбавити її батьківських прав. В ході спілкування з нею було виявлено ознаки суїцидальної поведінки, було викликано бригаду швидкої медичної допомоги та батьків [PERSON] . [PERSON] була госпіталізована до психіатричного відділення КНП СОР «Сумська клінічна спеціалізована лікарня». 10.02.2023 [PERSON] повернулась з лікарні, а 16.02.2023 була відвідана спеціалістом служби у справах дітей та фахівцем із соціальної роботи. 07.03.2023 адміністрація Лебединського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів № 1 повідомила, що [PERSON] залишила дітей [PERSON] та [PERSON] на ніч вдома, а сама залишилась у подруги. 09.03.2023 проведена перевірка сім`ї, в ході якої встановлено, що у квартирі не прибрано, речі розкидані, посуд не митий. 15.03.2023 до фахівця із соціальної роботи [PERSON] звернулась [PERSON] (бабуся), яка повідомила, що напередодні [PERSON] вигнала її з будинку, а сьогодні побила [PERSON] та [PERSON] . У зв`язку із цим службою у справах дітей разом із Лебединським міським центром соціальних служб, управлінням праці та соціального захисту населення було відвідано сім`ю [PERSON] . В ході візуального огляду у [PERSON] були виявлені тілесні ушкодження, [PERSON] також повідомив, що мати його била. Почувши сварку, прийшли сусіди та забрали матір до себе в квартиру щоб її заспокоїти. Після з`ясування усіх обставин, дітей забрала бабуся - [PERSON] . За фактом побиття [PERSON] до ЄРДР внесено відомості за ч. 1 ст. 125 КК України. 25.03.2023 [PERSON] повідомила фахівця із соціальної роботи, що дітей вона відправила до матері. Однак [PERSON] відмовилась повертатись до неї та пішла до дідуся та бабусі [PERSON] . Вже 27.03.2023 [PERSON] (дідусь) повідомив службу у справах дітей, що [PERSON] вигнала сина з дому. У зв`язку із цим спеціалістами служби у справах дітей було відвідано [PERSON] . На момент перевірки в квартирі брудно, речі розкидані, продукти харчування в обмеженій кількості, у дитини підвищена температура тіла. [PERSON] повідомила, що [PERSON] вигнала оскільки він їй набрид, почала кидати малолітню доньку під ноги працівників, повідомила, що втомилася виховувати дітей, погрожувала самогубством. На адресу міського голови було направлено клопотання про негайне відібрання дітей. Також повідомлено начальника Лебединського відділу Сумської окружної прокуратури. На підставі ч. 1 ст. 170 Сімейного кодексу України орган опіки та піклування вважає за доцільне відібрати дітей у матері - [PERSON] та передати їх батьку. Також просить стягнути з відповідача аліменти на утримання трьох її дітей. Ухвалою від 14.04.2023 судом відкрито провадження, розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження. Ухвалою від 13.06.2023 закрито підготовче провадження, призначено судовий розгляд справи. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила суд відібрати дітей у матері та передати їх батьку. Зазначила, що конфлікти між подружжям [PERSON] та непорозуміння між [PERSON] та її донькою [PERSON] призводить до виникнення загрози для дітей та їх нормального духовного і фізичного розвитку. Третя особа - [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Пояснив, що у його дружини після смерті батька почалися проблеми із психікою приблизно з осені 2022 року. Коли вони жили разом, він пропонував [PERSON] лікуватися, намагалися відвідати і психолога і психіатра, однак вона говорила, що здорова. Натомість у неї постійно змінювався настрій, вона могла піти з дому на два дні з меншою донькою не повідомивши про це. Проживала в «Городку» у квартирі свого знайомого [PERSON] . Також говорила, що має намір розлучитися, сказала, що забере дітей [PERSON] та [PERSON] до себе і буде жити окремо. Часто влаштовувала скандали. Після того як в суді було розпочато розгляд даної справи, вона не цікавилася долею дітей, які були влаштовані в сім`ю патронатного вихователя. Діти повідомили йому, що мати їм не дзвонить, не цікавиться ними. З нею він не спілкувався, оскільки в цей час проходить військову службу, однак бачив, що у месенджерах вона пише йому повідомлення, які потім видаляє, пише повідомлення незрозумілого змісту. [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. В ході підготовчого провадження з`явилась до суду в одне судове засідання, відзивну на позов не подала, про причини неявки суд не повідомила. Заслухавши пояснення представника позивача, третьої особи, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд зазначає наступне. Так, [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 9, 10, 11). Листом від 15.12.2022 № 01-07/191 Лебединський міський центр соціальних служб звернувся до служби у справах дітей із клопотанням про розгляд питання сім`ї [PERSON] , оскільки дана сім`я перебуває у складних життєвих обставинах та потребує надання соціальної послуги соціального супроводу. Зокрема у клопотанні викладені обставини того, що 02.12.2022 [PERSON] була відвідана за адресою: [ADDRESS] у зв`язку із тим, що її малолітня донька уночі довгий час плакала уночі, а матір не реагувала. Як пояснила [PERSON] , вона пішла від чоловіка з меншою донькою і не має бажання з ним проживати у подальшому. На момент оцінювання у квартирі брудно, продукти харчування в обмеженій кількості, однак мати на це не зважала (а.с. 12). Згідно з копією витягу із протоколу № 16 засідання комісії з питань захисту прав дитини від 16.12.2022 Лебединському міському центру соціальних служб рекомендовано поставити сім`ю [PERSON] на соціальний супровід. Наказом служби у справах дітей від 19.12.2022 № 52 дітей: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] поставлено на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах (а.с. 14-16). Актом про відвідування сім`ї від 27.01.2023 зафіксовано, що під час комісійного відвідування [PERSON] по [ADDRESS] , в квартирі брудно, речі розкидані, запах смаженого (на плиті стоїть пустий казан), мати поводить себе неадекватно, кричить, лається, б`ється головою об стіну, кричить, що хоче на небо до батька, не хоче жити, просить забрати у неї дітей (а.с. 38). Згідно з довідкою від 30.01.2023 № 2, [PERSON] знаходилась на стаціонарному лікуванні в першому психіатричному відділенні КНП СОР «Обласна клінічна спеціалізована лікарня» (а.с. 81). 15.03.2023 комісією у складі представників служби у справах дітей, центру соціальних служб, поліції складено акт з`ясування обставин вчинення насильства в сім`ї. Актом зафіксовано, що 15.03.2023 [PERSON] розпочала сварку із 14-річною донькою [PERSON] в ході якої декілька разів ударила доньку магнітом, а потім качалкою. На гучну сварку прийшли сусіди, також прибула бабуся дітей [PERSON] , яка забрала дітей до себе на короткий термін (а.с. 17). Наказом виконавчого комітету Лебединської міської ради від 28.03.2023 № 18 [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] влаштовано у сім`ю патронатного вихователя (а.с. 18-20). Листом від 29.03.2023 № 13.01-20/89 служба у справах дітей звернулась до міського голови із клопотанням про ініціювання негайного відібрання дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] від матері у зв`язку із загрозою для їх життя. Так, зокрема у клопотанні, служба у справах дітей посилалась на повідомлення [PERSON] (дідусь) про те, що 27.03.2023 о 19 год. [PERSON] вигнала малолітнього сина [PERSON] з дому з речами та наказала йти до бабусі на вул. Горького. Також зверталась увага на факт фізичного насильства 15.03.2023 матері по відношенню до [PERSON] у зв`язку із чим розпочато відповідне кримінальне провадження за ч. 1 ст. 125 КК України (а.с. 21). 29.03.2023 виконавчим комітетом Лебединської міської ради прийнято рішення № 89 про негайне відібрання дітей від матері у зв`язку з виникненням безпосередньої загрози для життя та здоров`я дітей (а.с. 21а). Рішенням виконавчого комітету Лебединської міської ради від 07.04.2023 № 95 затверджено висновок служби у справах дітей про доцільність відібрання [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у матері [PERSON] без позбавлення останньої батьківських прав (а.с. 24, 25-29). Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що працює фахівцем із соціальної роботи, здійснює супровід сім`ї [PERSON] . Про вказану сім`ю повідомила поліція, а саме, що по [ADDRESS] проживає [PERSON] із дитиною. Однак, коли вийшли за адресою 25.11.2022, двері ніхто не відчинив. 02.12.2022 було повторно відвідано [PERSON] , оскільки сусіди повідомили, що плаче дитина. У квартирі було брудно, мати поводила себе неадекватно, їжі не було. 12.12.2022 з`явився [PERSON] - чоловік у квартирі якого [PERSON] проживала у « Городку ». Він навів порядок в квартирі, придбав меблі. З 15.12.2022 сім`я перебуває на соціальному супроводі. Мета супроводу - налагодження відносин з старшою донькою. Загалом мати не приділяє належної уваги дітям, вони завжди недоглянуті і голодні. Був випадок, коли [PERSON] побила [PERSON] . 27.01.2023 під час відвідування сім`ї [PERSON] поводила себе неадекватно, билася головою об стіну, кричала, просила забрати дітей. У зв`язку із таким станом матері була викликана «швидка допомога», дітей передано батькам [PERSON] . Допитана в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що працює провідним спеціалістом служби у справах дітей виконавчого комітету Лебединської міської ради, брала участь у відвідуваннях сім`ї [PERSON] . Пояснила, що в ході відвідувань у [PERSON] спостерігались різкі зміни настрою, вона то плакала, то сміялася. Зокрема 27 січня вона билася об стіну головою, через що була викликана бригада швидкої медичної допомоги. 16.02.2023 мати повернулась із лікарні, повідомила, що здорова. 28.03.2023 було обстежено умови проживання по [ADDRESS] . В цей час у найменшої дитини спостерігались ознаки захворювання, однак мати відмовлялась її лікувати. Продуктів харчування вдома не було. Мати поводила себе неадекватно, кидала під ноги маленьку дитину, сказала, що втомилася виховувати дітей, [PERSON] вигнала бо він їй набрид. Свідок [PERSON] повідомила суду, що вона є патронатним вихователем, в її сім`ї з 28.03.2023 проживають діти [PERSON] . За увесь час перебування дітей у неї, мати відвідала їх лише двічі, останнього разу 11.05.2023. 26.04.2023 прийшла з якимось чоловіком, принесла цукерки, фрукти, іграшки. 11.05.2023 прийшла сама, без нічого. При зустрічах особливої уваги до дітей не проявляла. Альбіна взагалі не хотіла виходити до матері. Свідок [PERSON] повідомила суду, що вона є матір`ю [PERSON] . Вона приїхала з-за кордону в березні 2023 року, де перебуває на заробітках у зв`язку із смертю чоловіка. [PERSON] з нею дуже не спілкувалася. Коли вперше прийшла до доньки та онуків, [PERSON] поводила себе нормально, на наступний день були неприємності, донька її вигнала. Коли прийшла вчетверте, помітила, що діти з перемотаними руками, поспілкувавшись із [PERSON] , вирішила викликати соціальні служби. Вважає, що у [PERSON] проблеми з психікою, пов`язані із народженням дитини. Свідок [PERSON] суду повідомила, що вона є матір`ю [PERSON] . Близько року тому відносини в сім`ї її сина погіршились. [PERSON] пішла в «Городок» до іншого чоловіка. 15 грудня син пішов на війну. [PERSON] ображала дітей, це чули сусіди. У квартирі по пров . Верстатників вони часто не бували, як там жили діти. Останнім часом навели там порядок, а коли туди повернулась [PERSON] , вона влаштувала у квартирі гармидер. Був випадок, що мати вигнала [PERSON] у під`їзд, коли було холодно. Також [PERSON] вигнала з дому, йому довелося йти через усе місто з баулами, до них його привезли знайомі, дитина плакала, заїкалася. Мати навіть не подзвонила і не поцікавилась чи живий він. Свідок [PERSON] пояснив, що він батько [PERSON] . Вказав, якщо не пускати невістку у квартиру на Верстатників вони зможуть навести там лад, оскільки остання там пообдирала шпалери, побила стільчики, не прибирає. Згідно зі ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно з ч. 7 ст. 7 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН від 20.11.1989 року (ратифікована 27.02.1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частиною 1 ст. 152 Сімейного кодексу України визначено, що право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. За приписами ч. ч. 1, 4 ст. 155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно з ч. 1 ст. 170 Сімейного кодексу України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Пунктами 2-5 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва. Відповідно до роз`яснень, викладених в п. п. 16, 18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Жорстоке поводження полягає у фізичному або психічному насильстві, застосуванні недопустимих методів виховання, приниженні людської гідності дитини тощо. Судом встановлено, що підставою для негайного відібрання дітей у [PERSON] були факти загрози їх життю та здоров`ю. Так, 15.03.2023 було встановлено, що мати побила найстаршу доньку [PERSON] , а 27.03.2023 вигнала з дому восьмирічного сина [PERSON] . Згідно з ч. 2 ст. 171 Сімейного кодексу України дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. У судовому засіданні [PERSON] пояснила, що з літа 2022 року в їх сім`ї почалися негаразди. Вона не може знайти з матір`ю спільної мови. Мати не доглядає їх, у неї мінливий настрій. Хотіла б жити з батьком із яким у них нормальні відносини. Суд зазначає, що з метою забезпечення якнайкращих інтересів дітей, їх необхідно передати батьку, оскільки як свідчать обставини справи, подальше перебування дітей з матір`ю може становити загрозу для їх життя та здоров`я. За таких обставин, суд вважає обґрунтованими висновки органу опіки та піклування про необхідність відібрання у [PERSON] дітей без позбавлення її батьківських прав до моменту виправлення останньої. З цього приводу суд звертає увагу [PERSON] на положення ч. 3 ст. 170 Сімейного кодексу України, відповідно до якої суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини, якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками. Щодо вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дітей, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 4 ст. 170 Сімейного кодексу України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 181 Сімейного кодексу України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При цьому, оскільки [PERSON] є особою працездатного віку, має об`єктивну можливість працевлаштуватися та сплачувати аліменти, суд вважає за необхідне стягнути з неї аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частини від усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на користь батька, до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь Державного бюджету підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в сумі 2147,20 грн.

Outcome: approved