Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-02 00:00:00

У провадженні Солом`янського районного суду міста Києва перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Фесик М. О., третя особа - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Остра», про повернення безпідставно отриманих коштів, процентів за користування ними, 3-х процентів річних і інфляційних втрат, відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 18 січня 2023 року позов задоволено частково та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» на користь [PERSON] безпідставно набуті кошти, проценти за користування ними, 3% річних та інфляційні втрати в загальному розмірі 130 131,78 грн та судовий збір у розмірі 1 806,25 грн. 25 квітня 2023 року до суду надійшла заява [PERSON] , який діє в інтересах приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Фесик М. О., про ухвалення додаткового рішення, в якій останній просив ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Фесик М. О. понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 27 000 грн. Мотивуючи подану заяву, зазначає, що у відзиві було надано орієнтований розрахунок витрат, пов`язаних із розглядом справи, які на той момент складали 8 500 грн, проте, оскільки розгляд справи ще не закінчився і точно спрогнозувати всі витрати було неможливо, стороною відповідача подається до суду актуальний розрахунок понесених витрат на правничу допомогу із доказами їх понесення. Так, протягом розгляду справи [PERSON] понесла витрати на професійну правничу допомогу в сумі 27 000 грн, що підтверджується копіями рахунків на оплату юридичних послуг та копіями квитанцій про їх оплату. Враховуючи, що суд відмовив позивачу в частині задоволення позовних вимог до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Фесик М. О., вона має право на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. 30 червня 2023 року представником позивача подано до суду заперечення щодо судових витрат за заявою про ухвалення додаткового рішення, в яких зазначає, що стороною позивача подано апеляційну скаргу на судове рішення в частині відмови у стягненні з приватного виконавця Фесик М. О. безпідставно отриманих коштів, процентів за користування ними, 3-х процентів річних і інфляційних втрат, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, тому розподіл судових витрат є передчасним, оскільки вбачається про подальшу зміну рішення суду в частині позовних вимог до приватного виконавця. Крім того, вважає, що підтвердженням витрат є саме оплата по договору про надання правової допомоги, а не договору про надання юридичних послуг, копія якого додана до справи. Також, на думку представника позивача, юридичні послуги, які надавались відповідачу АО «Мітракс» за договором № 04/09, були надані поза межами участі у справі № 761/42139/20, фактична оплата надходила за юридичні послуги, які не пов`язані з розглядом даної справи, однак за домовленістю сторін, з метою відшкодування замовнику коштів, призначення платежу зазначали як судові засідання по справі 761/42139/20. Окрім цього, зазначає, що розмір витрат не є співрозмірним з розміром позовних вимог, оскільки в більшому розмірі позовні вимоги стосувалися ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», а також необґрунтованим є обсяг витраченого представником відповідача часу, з огляду на наступне. Так, представником відповідача визначено тривалість судових засідань 2,5, 3,5 та 4,5 години, однак з наявних в матеріалах справи протоколів судових засідань вбачається, що сукупна тривалість проведених судових засідань по справі становить трохи більше однієї год., а деякі враховані судові засідання були перенесені чи не призначалися на відповідну дату. Також, вважає, що на складання відзиву було витрачено не більше 3 годин, а не 10 годин, як зазначено у розрахунку, оскільки він у своїй більшості містить приписи норм права. До того ж, в перших судових засіданнях під час слухання справи в Шевченківському районному судді міста Києва приймала участь представник відповідача - [PERSON] , яка не пов`язана з АО «Мітракс», а здійснює індивідуальну адвокатську діяльність. Враховуючи викладене, обсяг наданих послуг адвокатом в суді не відповідає критерію реальності таких витрат, тому просить зменшити розмір судових витрат. Представник відповідача приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Фесик М. О. - адвокат Бабенко Ю. С. в судовому засіданні заяву підтримав з підстав, викладених у ній та просив її задовольнити. Крім того зазначив, що сторона позивача, зловживаючи своїми процесуальними правами, подала позов з порушенням правил підсудності, у зв`язку з чим довелось витрачати час на відвідування судових засідань в іншому суді. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні просив зменшити розмір судових витрат, визначених стороною відповідача, посилаючись на обставини, викладені у письмових запереченнях. Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» та третя особа в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомили, що не є перешкодою для розгляду даної заяви, у відповідності до вимог частини четвертої статті 270 ЦПК України. Вислухавши представника позивача та представника відповідача, вивчивши зміст поданої до суду заяви, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила чи має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Так, представник позивача у відзиві зазначив, що докази понесених позивачем судових витрат будуть подані до суду після ухвалення рішення відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК Укрпїни, та у встановлений законодавством 5?денний строк звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, до якої додав відповідні докази. Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частин першої-третьої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно із частиною четвертою статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до частини шостої статті 137 ЦПК України обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У розумінні положень частини п`ятої статті 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19, провадження № 61-22131 св 19. Витрати на правничу допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо). Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Як вбачається з матеріалів заяви 01 листопада 2021 року між Адвокатським об`єднанням «Мітракс», в особі директора Салалайка А. А. та приватним виконавцем Фесик М. О. був укладений договір № 04/09 про надання юридичних послуг. Відповідно до пункту 2.1. договору виконавець приймає зобов`язання надавати замовнику за його замовленням комплекс послуг, вказаний в пункті 2.1.1. договору, а замовник зобов`язується здійснити плату за надані юридичні послуги на умовах та строки, що передбачені умовами цього договору. Пунктом 2.1.1. визначено, що виконавець зобов`язується надати замовнику, в тому числі, комплекс послуг з представництва, захисту у встановленому порядку інтересів замовника в судових органах всіх інстанцій як на території, так і за її межами. Згідно з пунктами 5.1.-5.3. договору цiна цього договору становить суму вартості послуг та додаткових витрат виконавця, наданих останнiм та сплачених замовником протягом строку дії Договору. Оплата послуг, наданих виконавцем, здійснюється замовником вiдповiдно до обсягу виконаних робіт та наданих послуг, визначених виконавцем у відповідних Актах прийому-передачі. Оформлення і передача замовнику наданих послуг провадиться шляхом підписання відповідних Актiв прийому-передачі. З Акта від 04 березня 2021 року № 1 прийому-передачі наданих послуг згідно з договором про надання юридичних послуг від 01 листопада 2020 року № 04/09, підписаного між [PERSON] та АО «Мітракс», вбачається, що їй було надано юридичну послугу з підготовки відзиву на позовну заяву вартістю 6 000 грн. 01 листопада 2022 року між [PERSON] та АО «Мітракс» було підписано Акт № 1 прийому-передачі наданих послуг згідно з договором про надання юридичних послуг № 04/09 від 01 листопада 2020 року, з якого вбачається, що відповідачу було надано комплекс юридичних послуг, а саме: окрім підготовки відзиву на позовну заяву, участь у судових засіданнях 25 березня 2021 року, 17 травня 2021 року, 12 серпня 2021 року, 18 листопада 2021 року, 28 вересня 2022 року, 27 жовтня 2022 року, загальною вартістю 27 000 грн. З наданих представником відповідача рахунків на оплату № 115 від 31 серпня 2022 року, № 152, № 153, № 154, № 155 від 28 жовтня 2022 року, та платіжних доручень № 1600 від 04 березня 2021 року, № 1582 від 31 серпня 2022 року, № 1919, № 1920, № 1921, № 1922 від 31 жовтня 2022 року, вбачається, що відповідачем [PERSON] було сплачено вартість наданих юридичних послуг за договором про надання юридичних послуг № 04/09 від 01 листопада 2020 року в сумі 27 000 грн. Крім того, представник позивача просив зменшити витрати на правничу допомогу, оскільки заявлена сума є неспівмірною зі складністю справи. Згідно з пунктами 2 ,4 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує ,зокрема, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес, а також дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. На необхідність врахування розумності розміру відшкодування судових витрат вказано у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії", у якому зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. При визначенні суми відшкодування правничої допомоги суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04). Про пропорційність і співмірність витрат йдеться і у Постанові Верховного Суду від 08 квітня 2020 року у справі № 922/2685/19, відповідно до висновку якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі її витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial