Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. Позов обґрунтовує тим, що 20.12.2021 між позивачем та відповідачем укладено договір про споживчий кредит № 15588, відповідно до якого [PERSON] надано кредит в розмірі 228785,00 грн. на строк 60 місяців, з терміном повернення кредиту не пізніше 18.12.2026. Банк повністю виконав взяті на себе зобов`язання. За користування кредитом, позичальник зобов`язувався сплачувати банку відповідну плату (проценти) в розмірі 40 % річних. Відповідно до п.3.3.3 кредитного договору позичальник зобов`язувався здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 3813,08 грн. та сплату процентів нарахованих банком на залишок основної суми боргу за кредитом, щомісячно до 27 числа місяця, наступного за звітним, починаючи з січня 2022 року, шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок, які банк використовуючи право договірного списання коштів, наданого йому згідно з умовами договору. Позичальник належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання за кредитом і тому станом на 12.05.2023 у нього утворилася заборгованість в сумі 218434,43 грн., яка складається з 191843,35 грн. заборгованість за основним боргом (кредитом), 26591,08грн. проценти за користування кредитом. Посилаючись на викладене,банк просить суд, стягнути з відповідача заборгованість за договором про споживчий кредит № 15588 від 20.12.2021 в сумі 218434,43 грн. та понесені у справі судові витрати. Ухвалою судді від 06.06.2023 відкрито спрощене позовне провадження у справі. Відзиву на позовну заяву у встановлений ухвалою строк до суду не надходило. До початку розгляду справи від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи у її відсутності, заявлений позов підтримує та просить задовольнити з наведених у позовній заяві підстав. Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує щодо задоволення позову. Дослідивши матеріали справи та подані докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог, суд установив таке. Як вбачається із змісту ч. 1\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.ст.\~526-527,\~530 ЦК України,\~зобов`язання\~повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Частиною 2\~ст. 625 ЦК України\~передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно\~ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. З матеріалів справи слідує, що 20.12.2021 між банком та відповідачем було укладено договір про споживчий кредит № 15588 (а.с. 04-10). Відповідно до п.2.2 договору, кредит надається загальному розмірі 228785,00 грн. на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 18.12.2026, якщо інший строк та/або термін не буде встановлено згідно з умовами цього договору. За користування кредитом позичальнику зобов`язаний сплачувати банку відповідну плату (проценти) в розмірі 29 процентів річних. Зазначена в цьому договорі процентна ставка є фіксованою (підпункт 2.4.1 п.2.4 договору). П.8.3 договору передбачено, що за порушення взятих на себе зобов`язань по своєчасному поверненню основної суми боргу та/або сплати процентів за користування кредитом та/або сплати суми комісійної винагороди, позичальник зобов`язується сплатити на користь банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми платежу за кожний день прострочення, але не більше 15 % суми прострочення платежу. Статтею 634 ЦК України\~передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору. Відповідно до вимог\~ст. 526 Цивільного кодексу України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 599 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання припиняється його належним виконанням. Таким чином, виходячи зі змісту вищевказаної норми закону, та фактичних дій відповідача щодо погашення вказаного кредиту, вбачається, що відповідач не тільки прострочив взяті на себе договірні зобов`язання, а й не виконав їх належним чином, а відтак зобов`язання відповідача по сплаті ним боргу не є припиненими. Як випливає із змісту частини 2\~ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що банк взяті на себе зобов`язання по кредитному договору виконав в повному обсязі, однак [PERSON] не повертає отримані кредитні кошти, в зв`язку з чим не виконує зобов`язання належним чином і згідно наданого позивачем розрахунку станом на 12.05.2023 йому нарахована кредитна заборгованість в сумі 218434,43 грн., яка складається з 191843,35 грн. заборгованість за основним боргом (кредитом), 26591,08 грн. проценти за користування кредитом (а.с.11-12). Відтак, суд дійшов висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в сумі 218434,43 грн. Частиною першою\~статті 141 ЦПК України\~визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. \~ \~ \~ \~У\~статті 1 Закону України «Про судовий збір»\~визначено, що судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат. \~ \~ \~ \~Частиною першою\~статті 142 ЦПК України\~визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. \~ \~ \~ \~Враховуючи визнання позову відповідачем, з нього на користь позивача слід стягнути 50% сплаченого позивачем судового збору, що становить 1342,00 грн. Інші 50%, тобто 1342,00 грн., слід повернути позивачу безпосередньо із бюджету.

Outcome: approved