Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-03 00:00:00

Позивач в особі представника позивача [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, в якому просить суд стягнути з відповідачів на користь КП «Харківські теплові мережі» заборгованість за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з 01.01.2016 року по 23.02.2022 року у сумі 83767. 40 грн., інфляційні витрати в розмірі 11028. 55 грн., 3% річних в розмірі 1691. 74 грн. та витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачі проживають в квартирі [ADDRESS] з централізованою системою опалення, теплопостачання якого здійснює КП «ХТМ». Представник позивача зазначає, що позивач надає послуги з теплопостачання згідно чинного законодавства. Відповідачі не в повному обсязі сплачували вартість наданих послуг, у зв`язку з чим за ними виникла заборгованість за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання. 18.05.2023 року ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова прийнято позов про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання. Вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, про наявність поважних причин своєї неявки суд не повідомили, заяви про відкладення судового засідання відповідачі не надавали. 12.06.2023 року через канцелярію суду від відповідача [PERSON] надійшла заява про застосування наслідків пропуску строку позовної давності, в якому просить суд відмовити в задоволенні позову у стягненні з відповідачів заборгованості за послуги з теплопостачання, інфляційних втрат за 3% річних за період з 01.01.2016 по 16.05.2020, у зв`язку з пропуском строку позовної давності, оскільки позовна заява надійшла до суду 16.05.2020, а отже позов підлягає задоволенню в межах трирічного строку позовної давності, тобто з 16.05.2020 по 16.05.2023, вважає, що вимога щодо стягнення боргу, інфляційних втрат та 3% річних за період з 01.01.2016 по 16.05.2020 року не підлягає задоволенню, так як заявлена поза межами строку позовної давності. Просить проводити розгляд справи за її відсутності. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав. 13.06.2023 року під представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій він щодо строку позовної давності зазначив, що\~Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби (COVID-19), спричиненої коронавірусом SARSCOV-2»з 12 березня 2020 до 22 травня 2020 на території України встановлено карантин. Постановами КМУ від 20.05.2020 року № 392, від 22.07.2020 № 641, від 09.12.2020 року №1236 (із змінами та заповненнями) встановлений\~Постановою КМУ від 11.03.2020 року № 211\~карантин подовжений на всій території України з 22 травня 2020 року до 31 травня 2023 року. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням короновірусної хвороби» від 30.03.2020 року № 540-ІХ внесено зміни до законодавчих актів, зокрема\~розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України\~доповнено пунктом 12 такого змісту: «12. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, з метою запобігання поширенню короновірусної хвороби COVID-19, строки, визначені статтями\~257,\~258,\~362,\~559,\~681,\~728,\~786,\~1293\~цього\~Кодексу, продовжуються на строк дії цього карантину». Таким чином, враховуючи те, що строк позовної давності за період з 12 березня 2017 року закінчувався 11 березня 2020 року, а також те, що на всій території України запроваджено карантин до 31 травня 2023 року, а під час дії карантину строки, визначені\~ст. 257 Цивільного кодексу України, продовжуються на строк дії такого карантину, то період заборгованості з 12 березня 2017 року по 23 лютого 2022 року не входить у строки позовної давності. Зазначив, що у разі застосування судом строку позовної давності заборгованість відповідачів за послуги теплопостачання в межах строку позовної давності за період з 12.03.2017 року по 23.02.2022 року складатиме 83628. 22 грн., інфляційні витрати складатимуть 11028. 55 грн., 3% річних складатимуть 1691. 74 грн. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини справи, суд доходить наступних висновків. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, ч. 3\~ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1\~ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Судом встановлено, що на підставі рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 23.12.1998 р. № 1407 комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» є виконавцем послуг з централізованого теплопостачання та підігріву гарячої води в житловому фонді комунальної власності територіальної громади м. Харкова. Відповідачі зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] та є споживачами послуг опалення та гарячої води. Згідно\~Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~та «Правил надання послуг водо, теплопостачання та водовідведення» позивач надає відповідачам послуги з опалення та гарячого водопостачання. Відповідно до\~ст. 67 ЖК України, плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно\~ст. 68 ЖК України, наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. В п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630\~зазначено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Статтею 19 Закону України «Про теплопостачання»\~встановлено обов`язок споживача оплатити надані послуги. Наведеними положеннями законів передбачено, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відповідачі, будучи зобов`язаними своєчасно сплачувати плату за отримані послуги, в односторонньому порядку припинили виконувати взяті на себе зобов`язання, не погашають заборгованість добровільно. Згідно розрахунку заборгованості, який наданий КП «Харківські теплові мережі», відповідачі мать заборгованість за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з 01.01.2016 року по 23.02.2022 року у сумі 83767 грн. 40 коп., інфляційні витрати в розмірі 11028 грн. 55 коп., 3% річних в розмірі 1691 грн. 74 коп. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Щодо строку позовної давності, слід зазначити наступне. У\~Цивільному кодексі\~визначено два види строків позовної давності: загальний і спеціальний (ст.ст.\~257,\~258\~ЦК). Згідно із законом від 30.03.2020 №540-IX розділ «Прикінцеві та перехідні положення»\~ЦК\~доповнено п.12, яким під час карантину строки, визначені, зокрема, ст. ст.257, 258 Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. У п.12 розд. «Прикінцеві та\~перехідні положення» ЦК України\~в редакції\~закону №540-IX\~перелічені всі\~статті цього кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину. Постановою КМУ від 11.03.2020 №211\~установлено з 12.03.2020 на всій території України карантин, строк якого неодноразово продовжувався. \~Кабінет Міністрів України постановою від 25.04.2023 р. № 383\~вніс зміни, зокрема, до\~Постанови КМУ від 09.12.2020 р. № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS-CoV-2». Вони передбачають, що продовжено термін дії карантину та обмежувальних протиепідемічних заходів в Україні для запобігання розповсюдженню COVID-19 до 30.06.2023р. Таким чином, позовна давність для пред`явлення позовних вимог по даній справі станом на 12.03.2020 року (на момент встановлення карантину) не сплила, її перебіг зупинений до кінця дії карантину. Перебіг позовної давності щодо позовних вимог підприємства продовжується на строк дії карантину. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за послуги теплопостачання за період з 12 березня 2017 року по 23 лютого 2022 року у розмірі 83628 грн. 22 коп. Крім того, відповідно до частини 2\~статті 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. За змістом\~статті 625 ЦК України\~нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання. У разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (частини 2\~статті 625 ЦК України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму «інфляційних втрат» як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У зв`язку з порушенням відповідачами грошового зобов`язання, яке виразилося в несвоєчасній оплаті наданих послуг з теплопостачання, позивачем нараховано 11028 грн. 55 коп. інфляційних витрат та 1691 грн. 74 грн. - 3% річних від простроченої суми боргу за три останні роки, тобто розраховано за період з 01.10.2020 по 23.02.2022, до початку введення в дію воєнного стану в Україні. Даючи оцінку вищезазначеним доказам, у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги КП «Харківські теплові мережі» підлягають частковому задоволенню. Розподіл судових витрат суд вирішує в порядку\~ст. 141 ЦПК України.\~

Outcome: partial