Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-25 00:00:00

У липні 2021 року позивач [PERSON] звернувся Оболонського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , у якому просить впорядку поділу спільного сумісного майна подружжя [PERSON] та [PERSON] визнати за кожним з них по 50% зобов`язань з повернення споживчого кредиту за договором між [PERSON] та АТ «АЛЬФА-БАНК». Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 22.01.2021 року у справі № 756/14080/20 розірвано шлюб між позивачем та відповідачем, вимоги про поділ майна судом не розглядалися. Позивач вказує, що 13.06.2018 року, за спільним рішенням із відповідачем, позивач отримав споживчий кредит у АТ «АЛЬФА-БАНК» на суму 10 785,00 грн., про що свідчить письмовий договір № 630938684. Окрім того, позивач вказує, що у 2018 році отримав споживчий кредит у АТ "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК", на невідому йому суму, про що свідчить повідомлення про заборгованість. Дані кредити були отримані позивачем у безготівковій формі, шляхом зарахування на банківську картку. Позивач вказує, що обидві картки, з моменту їх видачі банківською установою, знаходилися у розпорядженні відповідача, а метою отримання вказаних споживчих кредитів було придбання побутової техніки та одягу для сина. Оскільки вже у 2018 році подружні стосунки були зіпсовані, ряд запланованих покупок не було здійснено, так само, як і ряд інших планів. З посиланням на вказане вище позивач просить задовольнити позов. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та дату судового розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, заслухавши позивача, приходить до наступного висновку. Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 22.01.2021 року у справі № 756/14080/20 розірвано шлюб між позивачем та відповідачем. Нормою ст. 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. За приписами частини 1 ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Частинами 1, 2 ст. 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Із матеріалів справи вбачається, що 13.06.2018 року, позивач отримав споживчий кредит у АТ «АЛЬФА-БАНК» на суму 10 785,00 грн., про що свідчить письмовий договір № 630938684. Окрім того, позивач вказує, що у 2018 році отримав споживчий кредит у АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» на невідому йому суму. Відповідно частини 3 ст. 61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. За нормою частин 2, 4 ст. 65 СК України, при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1-4 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Згідно з ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно з ч. 2 ст. 83 ЦПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. При цьому, позивачем не надано жодного належно та допустимого доказу на підтвердження того, що кредитний договір був укладений позивачем в інтересах сім`ї та отримані за ним кошти використано на її потреби.

Outcome: dismissed