Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-10 00:00:00

Позивач АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовної заяви зазначив, що відповідач звернувся до Банку з метою отримання банківських послуг, в зв`язку із чим підписав заяву б/н від 01.12.2020 року. Підписавши зазначену заяву, відповідач погодився, що ця заява разом зі Умовами та правилами надання банківських послуг разом з Тарифами, викладеними на сайті Банку, складають між ним та банком договорі про надання банківських послуг, що підтверджується підписом відповідача у заяві. На виконання зазначеного договору відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт. Для користування кредитним лімітом відповідачу було видано кредитну картку. В подальшому кредитний ліміт відповідачу було збільшено до 43 000,00 грн. Щодо встановлення кредитного ліміту, банк користувався п.п. 2.1.1.2.5 Договору, відповідно до якого відповідач при укладанні договору надав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та на його зміну за рішенням та ініціативою банку. Відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов, визначених п. 2.1.1.3.1 Договору. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 22 лютого 2023 року становить 73164,76 грн., та складається з наступних сум: -62102,73 грн. - заборгованість за тілом кредиту; -11062,03 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. На підставі вищевикладеного, позивач просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 73164,76 грн., а також витрати по сплаті судового збору 2 684,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду повідомлений належним чином, про причини неявки до суду не повідомив. Згідно ст. ст. 223, 280 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на розгляд справи в порядку заочного провадження. Суд, дослідивши матеріали справи, законодавство, що регулює спірні правовідносини, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 01 грудня 2020 року [PERSON] подав заяву до АТ КБ «Приватбанк» б/н про приєднання до Умов та правил надання послуг. В даній заяві зазначено, що відповідач підписанням цієї заяви приєднується до розділу «Загальні положення», підрозділів «Кредитні картки», «Поточні рахунки», «Використання картки», «Віддалені канали обслуговування», «Оплата частинами та миттєва розстрочка», «Миттєва розстрочка. Кредит готівкою» Умов та Правил надання банківських послуг акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», що розміщені в мережі інтернет за адресою, в редакції, чинній на дату підписання цієї заяви, які разом становлять договір банківського рахунка, приймає всі права та обов`язки, встановлені в цьому договорі та зобов`язуються їх належним чином виконувати. Згідно із п. 2.1.1.2.5 Договору відповідач при укладанні договору надав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та на його зміну за рішенням та ініціативою банку. У зв`язку з неналежним виконанням боржником договірних зобов`язань, станом на 22.02.2023 року складає 73164,78 грн., яка складається з: 62102,73 грн. - заборгованість за кредитом, 11062,03 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Умови договору та спосіб його вчинення можуть бути визначені сторонами з урахуванням вимог законодавства та із дозволеним відступом від нього, або на таких саме принципах запропоновані однією із сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами кредитного договору, відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 та ст. 1054 ЦК України, є умови про мету, суму і строк кредиту, умови і порядок його видачі, розмір, порядок нарахування та виплата процентів, відповідальність сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Так, між сторонами правовідносини виникли внаслідок приєднання однієї сторони до умов іншої. Про ознайомлення із запропонованими умовами відповідач ознайомився та погодився, про що 01.12.2020 року розписалася в заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в АТ КБ «Приватбанк». Таке приєднання відповідачем вчинено у письмовій формі, що ґрунтується на положеннях ст. 634 ЦК України. Отже, подавши Анкету-заяву заяву від 01.12.2020 року, відповідач підтвердив, що ознайомлений з умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами банку. Як вбачається з розрахунку заборгованості та виписки по особовому рахунку [PERSON] , відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 22.02.2023 року становить 73164,78 грн., та складається з наступних сум: -62102,73 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; -11062,03 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно зі ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, що передбачено ч. 1 ст. 625 ЦК України. Згідно з частиною 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 2 статті 6 ЦК України передбачено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. у разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із ч. 1 і ч. 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 76 82 ЦПК України. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Таким чином, наданий позивачем розрахунок в частині розміру відсотків за користування кредитом, не суперечить вимогам ЦК України та приймається судом як належний, допустимий та достовірний доказ розміру заборгованості відповідача за відсотками за користування кредитом. Отже, враховуючи те, що фактично отримані та використані відповідачем кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, тобто відповідач не виконав передбачені кредитним договором і законом зобов`язання, внаслідок чого утворилася заборгованість за кредитним договором, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі та з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором в розмірі 73164,78 грн., яка складається з: 62102,73 грн заборгованість за кредитом, 11062,03 грн - заборгованість за простроченими відсотками. Крім того, в силу вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача має бути стягнуто витрати, пов`язані із сплатою судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що при звернені до суду позивач сплатив судовий збір в сумі 2684,00 грн. Згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2684,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved