Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем вчинено виконавчий напис № 6664 від 28.01.2020 про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Управління Активами» у розмірі 28 960,29 грн. На підставі виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу м. Київ Жданович В.М. відкрито виконавче провадження та направлено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві. [PERSON] зазначив, що виконавчий напис вчинено щодо стягнення заборгованості за кредитним договором від 03.07.2014 року укладеного з ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень», право вимоги за яким перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Управління Активами» у розмірі 28 960,29 грн. Позивач вважає, що вказаний виконавчий напис вчинено з порушенням вимог чинного законодавства України, а саме ст.ст. 87, 88 ЗУ «Про нотаріат», постанови КМУ від 29.06.1999 № 1172. Просить суд визнати дії приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревіча Олега Миколайовича незаконним, а виконавчий напис № 6664 від 28.01.2020 року про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Управліния Активами» у розмірі 28 960,29 грн. таким, що не підлягає виконанню; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Управління Активами» грошові кошти отримані без достатньої правової підстави на користь [PERSON] у розмірі 1 206,15 грн. та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. 26.10.2021 року від представника позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог, відповідно до якої просить суд пункт 4 прохальної частини позовної заяви [PERSON] читати в наступній редакції: «4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Управління Активами» (код ЄДРПОУ 35017877) грошові кошти отримані без достатньої правової пілстави на користь [PERSON] (ШН [NUMBER] ) у розмірі 1 809,31 грн.». Позивач та його представник у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. До суду представник позивача направив заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника, позовну заяву підтримали та просили її задовольнити. Відповідач в судове засідання свого представника не направив, про час та місце слухання справи були повідомлені належним чином. До суду від представника відповідача надходила заява про визнання позову, згідно якої позовні вимоги в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню визнають, просять стягнути з відповідача на користь позивача 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позовної заяви до суду, інші 50 відсотків судового збору на підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України повернути позивачу з державного бюджету. Також представник відповідача направив до суду відзив, в якому виклали заперечення щодо вимоги в частині стягнення безпідставно набутих коштів, посилаючись на те, що грошові кошти на рахунки ТОВ «Фінансова компанія управління активами» не надходили, тому просили суд відмовити у задоволенні позовних вимог щодо стягнення з ТОВ «Фінансова компанія управління активами» грошових коштів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 28.01.2020 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем вчинено виконавчий напис № 6664 про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Управління Активами» у розмірі 28 960,29 грн. На підставі виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу м. Київ Жданович В.М. відкрито виконавче провадження та направлено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві. 14.05.2021року під час примусового виконання виконавчого напису № 6664 від 28.01.2020 року приватним виконавцем направлено до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. З листів Головного управління Пенсійного фонду України в м. Киеві від 06.07.2021 № 17598-19191/Б-02/8-2600/21, від 12.07.2021 № 18137-19985/5-02/8-2600/21, вбачається, що [PERSON] виплата пенсії здійснюється в зменшеному розмірі з урахуванням утримань в сумі не більше 20% від суми місячного розміру пенсії на підставі постанови ВП [NUMBER] від 14.05.2021 приватного виконавця Ждановича В.М. Так, розмір відрахувань в сумі складає 1206,15 грн. (червень: 602,99 грн.; липень: 603,16 грн.). Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 05.08.2021 року у справі № 367/5800/21 за заявою [PERSON] було забезпечено позов до подання позовної заяви, а саме: зупинено стягнення по виконавчому провадженню № [NUMBER] з примусового виконання виконавчого напису № 6664, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія Управління Активами» заборгованості в розмірі 28 960,29 грн. Проте, відповідно до листа Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 09.09.2021 № 2600-9594-8/144524, на підставі оскаржуваного виконавчого напису здійснено утримання коштів протягом 3-х місяців (червня, липня та серпня), зокрема, у серпні було утримано з пенсії Позивача 603,16 грн. Відповідно, сума відрахувань складає 1 809, 31 грн. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до підпунктів 1.1-1.2 Глави 16 Розділу 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій) та статті 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172 (далі - Перелік документів), для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1 1 цього переліку) подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи, що підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Постановою Пленуму ВСУ від 31.01.1992 №2 «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову у їх вчинені» у пункті 13 роз`яснено, що відповідно до статей 34. 36, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується документами, передбаченими спеціальним нормативним актам з цього приводу, і що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у випадках, коли законом встановлено інший строк давності, не минув цей строк. Основними умовами вчинення нотаріусом виконавчого напису є подання документів, які встановлюють заборгованість боржника перед кредитором, що підтверджують безспірність вимоги та подачі вимоги в межах строку позовної давності у три роки та у межах річного строку щодо вимоги про стягнення неустойки. Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягування з підписом боржника про його отримання. Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення 83 глави ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Аналіз статті 1212 ЦК України дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали. Сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави полягає у вилученні в особи - набувача частини її майна, що набута поза межами правової підстави, у випадку якщо правова підстава переходу відпала згодом, або взагалі без неї - якщо майновий перехід не ґрунтувався на правовій підставі від самого початку правовідношення, та передання майна тій особі - потерпілому, яка має належний правовий титул на нього. В силу ст. 141 ЦПК України судові витрати, суд покладає на відповідача. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно матеріалів справи, між позивачем та адвокатом Федоріним Іваном Васильовичем було укладено Договір про надання правової допомоги № 1 від 13.09.2021 р. Відповідно до Акта про надану правову допомогу № 1-1 від 29.11.2021 року, загальна сума, що підлягає оплаті на підставі Акта становить 10 000 грн. Згідно квитанції №0.0.2360999652.1 від 30.11.2021 позивач сплатив адвокату Федоріну І.В. гонорар за Договором про надання правової допоги №1 від 13.09.2021 року у розмірі 10 000 грн. На підставі отриманих доказів, враховуючи складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн. Отже, враховуючи вищенаведені фактичні обставини справи, беручи до уваги неможливість встановити безспірність вимог до [PERSON] щодо наявності заборгованості, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову. З огляду на ст.ст. 141, 142 ЦПК України, суд вважає на необхідне стягнути з відповідача 50 відсотків судового збору, сплаченого за позовну вимогу про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та за подання до суду заяви про забезпечення позову, а судовий збір за позовну вимогу про стягнення безпідставно набутих коштів - стягнути в повному обсязі. Враховуючи, що позивачем при поданні позовної заяви та заяви про забезпечення позову було сплачено судовий збір у розмірі 2043 грн. (681 грн. - за подання заяви про забезпечення позову, 1362 грн. - за подання позовної заяви з однією немайновою вимогою та однією майновою вмиогою), замість 2270 грн., суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави недоплачену позивачем суму судового збору у розмірі 227 грн. На підставі ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України, від 22.02.2012, №296/5, ст.ст. 4,12,81, 142, 263-268 ЦПК України, ст. 1212 ЦК України суд, -

Outcome: approved