Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-27 00:00:00

Позивач 11.04.2023\~в особі\~представника [PERSON] \~звернулася до\~Приморського районного\~суду м.\~Одеси з\~позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивовані тим, що 11.10.2008 [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб. Шлюб між сторонами не розірвано, позивачка має намір звернутися з позовом про розірвання шлюбу в іншому провадженні. Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Відповідач самоусунувся від виховання дітей, не виконує батьківських обов`язків. Пропозицію позивача домовитися про участь в утриманні дітей, які нараді проживають в Португалії, відповідач залишив без відповіді. Відповідач має можливість утримувати своїх дітей, інших утриманців або вад здоров`я він не має. Відповідач працює близько 10 років моряком далекого плавання на судах іноземних судновласників, його заробітна складає 4188 євро. Тому, позивач просить стягнути аліменти на трьох дітей у розмірі половини доходу відповідача, а саме 84\~619,06 грн. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 13.04.2023 провадження у справі відкрите, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання на 30.05.2023. Ухвалою суду від 30.05.2023 відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про участь в судовому засідання в режимі відеоконференції. У зв`язку з неявкою учасників справи у судове засідання 30.05.2023 розгляд справи було відкладено на 28.06.2023. Ухвалою від 05.06.2023 задоволено клопотання представника позивача про участь в судовому засідання в режимі відеоконференції. У судовому засіданні 28.06.2023 проведеному в режимі відеоконференції за участі представника позивача [PERSON] суд застосував наслідки ст.126 ЦПК України та залишив клопотання представника позивача про витребування доказів без розгляду. Представник позивача підтримала позовні вимоги та просила задовольнити, вказала, що відповідач дітей не підтримує, а його заробіток дозволяє сплачувати аліменти у заявленому розмірі. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дійшов висновку, про часткову обґрунтованість позовних вимог, з огляду на наступне. Судом встановлено, що 11 жовтня 2008 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, в результаті чого дружина змінила прізвище як [PERSON] , що вбачається з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.17). [INFO] у батьків [PERSON] та [PERSON] народилася донька [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с.14). [INFO] у батьків [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] , що встановлено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.23). [INFO] у батьків [PERSON] та [PERSON] народилася донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.19). На аркушах справи 16 та 20 містяться текст складений іноземною мовою. З`ясувати обставини з наданого тексту складеного іноземною мовою неможливо, перекладу до суду представлено не було, тому суд не приймає до уваги такі докази. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею ст. 51 Конституції України гарантовано, а ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані\~утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Відповідно статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають значення. Наведені норми імперативно закріплюють обов`язок\~обох батьків\~утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч.8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Частинами першою та другою статті 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. При визначенні розміру аліментів в основу полягає необхідна сума для гармонічного розвитку дитини. Крім того, суд враховує, що батьки мають виховувати та забезпечувати дітей однаково, в рівній мірі. Будь-яких доказів того, що відповідач працює моряком та отримує заробітну плату у визначеному представником позивача розмірі, суду не представлено. Також не надано доказів, що діти сторін проживають наразі в Португалії. Відсутні будь-які докази того, що діти займаються додатковими зайняттями. Мають додаткові розходи чи потребують особливого догляду. Тому, враховуючи, вимоги позивача та наявні докази, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі 5000 грн на кожну дитину. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Тож, виходячи з письмових доказів, наявних в матеріалах справи, враховуючи безумовний обов`язок батька дітей утримувати їх до досягнення повноліття, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. Частиною 1 статті 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позов подано до суду 21.12.2022, тому аліменти підлягають стягненню з 21.12.2022, як прямо передбачено ст. 191 СК України. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільняються від судового збору позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Згідно ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки, позивачі у справах про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору, покласти на відповідача оплату судового збору у розмірі 1073,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial