Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-11 00:00:00

ТОВ «АГРО ПІВДЕНЬ-1» в особі директора Іванова Олександра Васильовича звернулось до суду з позовом до [PERSON] з позовною заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позовна заява мотивована тим, що [INFO] помер - [PERSON] . На випадок своєї смерті [PERSON] заповідав Товариству з обмеженою відповідальністю «АГРО ПІВДЕНЬ -1», земельну ділянку, загальною площею 3,4555 га, розташовану за адресою: Одеська область Комінтернівський (нині Одеський) район, Першотравнева (нині Визирська) сільська рада, кадастровий номер-5122784200:01:001:0332. В зазначений законом строк ТОВ «АГРО ПІВДЕНЬ-1» в особі директора Іванова Олександра Васильовича не звернувся у відповідності до ст. ст. 1223, 1268,1269, 1270 ЦК України до Лиманської державної нотаріальної контори Одеської області з заявою про прийняття спадщини у зв`язку з тривалою хворобою, та відсутністю у штаті ТОВ «АГРО ПІВДЕНЬ-1» посади юриста. Із заявою про прийняття спадщини підприємство звернулось в лютому 2021 року проте у зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщини, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Посилаючись на вищевказане, просив суд визначити йому додатковий строк в шість місяців для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. У судове засідання директор ТОВ «АГРО ПІВДЕНЬ -1» не з`явився, надав до суду заяву якою просила проводити судовий розгляд без його участі, позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. В судове відповідач [PERSON] не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Дослідивши докази наявні в матеріалах справи, суд враховує наступне. Судом встановлено, що [INFO] помер - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 27.08.2020 року Лиманським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про що зроблено актовий запис № 231. На випадок своєї смерті [PERSON] заповідав Товариству з обмеженою відповідальністю «АГРО ПІВДЕНЬ-1», земельну ділянку 3,4555 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер-5122784200:01:001:0332, що підтверджується заповітом складений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Петрушенко Т.А. від 09.11.2018 року. Земельна ділянка площею 3,4555 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер-5122784200:01:001:0332, що належала [PERSON] на державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №902791 від 03.03.2006 року. Згідно зі статтею 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частини першої статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Звертаючись до суду з позовом директор ТОВ «АГРО ПІВДЕНЬ -1»., як на підставу своїх порушених прав, зазначив, що строк для подання заяви про прийняття ним спадщини пропущений з поважної причини, так як він особисто тривалий час хворів невдовзі після сперті спадкодавця виникли перешкоди у вигляді карантинних заходів, тому не звернувся до нотаріуса з відповідною заявою у встановлений законом строк. У статті 1233 ЦК України зазначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. За загальним правилом, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які пов`язані, зокрема, з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Спадкове законодавство засновується на принципі переваги формального волевиявлення спадкодавця (заповіту) над положеннями закону, спадкоємці за законом спадкують тільки у випадках відсутності заповіту, визнання його недійсним, нерозподілення заповідачем усієї спадщини або неприйняття (відмови від прийняття) спадщини спадкоємцями, призначеними у заповіті (частина друга статті 1223 ЦК України). Про свободу заповіту, як фундаментальний принцип спадкового права та поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини вказано також у постановах Верховного Суду від 25 березня 2020 року у справі N 642/2539/18-ц, від 28 травня 2021 року у справі N 688/106/20, від 17.12.21 р. у справі № 315/368/19. Постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 № 211 « Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»; від 20 травня 2020 року № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»; та від 22 липня 2020 року № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з 12 березня 2020 року до 31 серпня 2020 року в Україні запроваджено карантин. Відповідно до п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 року № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», з 19 грудня 2020 року до 28 лютого 2021 року на території України продовжено дію карантину, встановленого вказаними постановами Кабінету Міністрів України. В подальшому карантин установлено з 12 березня 2020 року до 30 квітня 2021 року згідно постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211. Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 15 грудня 2021 року № 1336 карантин продовжено до 31 березня 2022 року. Наразі дію карантину продовжено до 30 квітня 2023 року. За викладених вище обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після померлого [PERSON] , визнавши поважними причини пропуску позивачем встановленого законом шестимісячного строку.

Outcome: approved