Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-12 00:00:00

громадянка [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В заяві заявниця вказує, що 01 вересня 1984 року їй було видано трудову книжку на її ім`я, де російською мовою вказано: « [PERSON] », [INFO] . Титульний аркуш з відміткою, що заявниця ознайомлена. Трудовий стаж заявниці було розпочато в серпні 1984 року. Однак, трудова книжка заявниці має певні помилки, про які їй стало відомо в цьому році від посадових осіб Пенсійного фонду. Так, в лютому місяці цього року, заявниця звернулася до Управління Пенсійного фонду смт. Томаківка для попередньої перевірки документів , оскільки в кінці цього року вона має намір звертатися для призначення пенсії за віком, в усному\~ порядку їй було пояснено, що в документах є помилки, які вирішуються в судовому порядку, а саме: власне ім`я « [PERSON] » в трудовій книзі записано російською мовою, тоді як записи повинні бути українською мовою, і співпадати українською мовою з усіма записами на українській мові « [PERSON] ». Також ім`я заявниці має певні розбіжності з довідками, виданими установами, де вона працювала на протязі свого життя, і з чим не погоджується Пенсійний фонд. Заявниця зазначає, що її ім`я українською мовою у правильній формі відповідно до паспорту громадянина України виглядає так: « [PERSON] ». Відповідно до Реєстраційного номера облікової картки платника податків вказано українською мовою - « [PERSON] ». В свідоцтві про народження дітей заявниці, а саме свідоцтво про народження на [PERSON] , серії [NUMBER] від 08.10.2022 року, у графі відомості про матір ім`я заявниці значиться « [PERSON] ». В свідоцтво про народження сина заявниці, виданого на ім`я [PERSON] , серії [NUMBER] від 25.01.2023 року, в графі відомості про матір вказано наступне: «« [PERSON] ». Відповідно до свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] , виданого 20.06.2017 року, в графі відомості за дружину вказано наступне: « [PERSON] », прізвище після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Також паспорт громадянина України, виданий на ім`я « [PERSON] », запис здійснено українською мовою, дата видачі 05.06.1997 року Солонянським РВ УМВС України в Дніпропетровській області, серії [NUMBER] . У дипломі про освіту запис про студента вказано українською мовою « [PERSON] ». Записи здійснені в трудовій книзі заявниці підтверджуються сучасними довідками, архівними відомостями, а саме: Довідкою №16 від 07.03.2023, виданою Томаківським ліцеєм №1 Томаківської селищної ради Дніпропетровської області записи в трудових архівах зроблені «…»; Довідкою №3 від 10.03.2023, виданою КЗ «Томаківська централізована бібліотечна система» записи в архіві значаться «…………..»; Довідкою від 02.03.2023 року вих..№С-09, виданої Архівною установою «Трудовий архів» Солонянської селищної ради Дніпропетровської області записи зроблено «…………….». Однак, в довідках, виданих архівною установою «Трудовий архів» Солонянської селищної ради Дніпропетровської області від 02.03.2023 року, теж є розбіжності - ім`я заявниці значиться українською мовою « [PERSON] » - без \~подвоєння, тоді як правильний запис українською мовою повинен був бути « [PERSON] », що суперечить граматиці української мови, та правильному запису відповідно до паспорта громадянина України. В довідці про заробіток за 1991 1992 роки ім`я заявниці вказано « [PERSON] » або « [PERSON] », тоді як правильний запис повинен був бути у формі « [PERSON] ». Саме, ці неточності, розбіжності і є перешкодою у майбутньому для заявниці при оформленні пенсії за віком та зарахування певного трудового стажу за 1991-1992 роки. Відповідно до п. 1 Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року за № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Відповідно до п. 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України №58 від 29 липня 1993 року, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів. Згідно з п. 2.2. Інструкції до трудової книжки вносяться, зокрема, відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення. Відповідно до п. 2.11 Інструкції відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказується на підставі паспорту або свідоцтва про народження.\~ Відповідно до ст.\~62\~Закону України\~«Про пенсійне\~забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Метою \~встановлення \~факту,\~ що\~має \~ юридичне\~ \~значення є\~те,\~що в\~цей час\~та в майбутньому заявниця не зможе підтвердити свій трудовий стаж роботи, оскільки в трудовій книжці серії [NUMBER] , розпочатої 01.09.1984 року та довідках, виданих архівними установами, допущені помилки в написанні імені заявниці, а саме: « [PERSON] », чи то на різних мовах, чи то з граматичними помилками, або в скороченому вигляді, що є перешкодою в оформленні пенсії. В судове засідання сторони не з`явились. Від заявниці до суду надійшла заява з проханням розглянути цивільну справу у її відсутність. Заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Від представника Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області надійшла заява з проханням розглянути справу у їх відсутність, винести рішення на розсуд суду. Представник Архівної установи «Трудовий архів» Солонянської селищної ради Дніпропетровської області не з`явився. Заінтересована особа повідомлена належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення 22.06.2023 року. У відповідності до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши, дослідивши матеріали справи, всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується\~\~на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно з ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У відповідності до ч.1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. За змістом частини першої\~статті 293 ЦПК\~окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. А виходячи із змісту пункту 5 частини другої\~статті 293 ЦПК\~суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема і справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом 2\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року\~передбачено, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. \~ Відповідно до п.1\~Постанови Пленуму Верховного Суду №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 зі змінами, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 зі змінами, можуть встановлюватися факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. В свою чергу згідно із пунктом 6 частини першої\~статті 315 ЦПК\~суд може розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 761/16799/15-ц зазначено, що «суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право». Також суд враховує правову позицію викладену у Постанові Верховного суду у справі № 206/6186/18 від 21.09.2020, відповідно до якої «визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права». Аналогічні правові позиції викладені у Постановах Верховного суду від 23.12.2020 у справі № 682/1303/19, у справі № 644/9753/19 (постанова ВС від 26.08.2020), у справі № 644/9753/19 (постанова ВС від 03.02.2021). Судом встановлено, що заявниці видано трудову книжку з вкладишем серії [NUMBER] , заповненої 01.09.1984 року російською мовою, де наявний запис російською мовою: « [PERSON] ,\~ [INFO] ».\~ Титульний аркуш якої має відмітку, що заявниця ознайомлена. Згідно копії свідоцтва про шлюб, виданого ПОВТОРНО Томаківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 20.06.2017 року, серії [NUMBER] , громадянин [PERSON] , [INFO] , та громадянка [PERSON] ,\~ [INFO] , зареєстрували шлюб 18 листопада 1983 року, актовий запис № 2470. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини « [PERSON] ». Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , виданого ПОВТОРНО Томаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), серії [NUMBER] , актовий запис № 85 від 29 липня 1987 року, в графі мати вказано наступні відомості: « [PERSON] ». Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , виданого ПОВТОРНО Томаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), серії [NUMBER] , актовий запис № 117 від 28 липня 1984 року, в графі мати вказано наступні відомості: « [PERSON] ». Згідно повідомлення Архівної установи «Трудовий архів» Солонянської селищної ради Дніпропетровської області № С-09 від 02.03.2023 року надати витяг з наказів про прийняття, переведення та звільнення на [PERSON] не має можливості, т.я. накази з особового складу (кадрових питань) «Солонянський комбінат комунальних підприємств» Солонянського району Дніпропетровської області за 1991-1992 рр. до архівної установи на зберігання не надходили. Згідно архівного витягу Архівної установи «Трудовий архів» Солонянської селищної ради Дніпропетровської області № Т-08 від 02.03.2023 наказом № 9 від 26 березня 1990 року по Солонянському райво громадянці [PERSON] , виховательці Солонянської д/у № 3, надано відпустку без збереження заробітної плати по догляду за малою дитиною з 28.03.1990 р. до виповнення трьох років дитині 22.06.90 року та наказом № 19 від 8 травня 1991 року по Солонянському райво громадянку [PERSON] , виховательку Солонянської д/у № 3, звільнено з роботи згідно ст. 36 п.1 КЗпП УРСР, за згодою сторін з 10 травня 1991 року. Згідно архівній довідки Архівної установи «Трудовий архів» Солонянської селищної ради Дніпропетровської області № С-08 від 02.03.2023 по документам архівного фонду «Солонянський комбінат комунальних підприємств» в книгах обліку з робочими (відомостей на зарплату) значиться в 1991 році « [PERSON] » (російською мовою); в 1992 році « [PERSON] » (російською мовою) - так в документах. Згідно довідки КЗ «Томаківська централізована бібліотечна система» № 3 від 10.03.2023 року [PERSON] дійсно працювала на посаді бібліотекаря Томаківської центральної районної бібліотеки Томаківської централізованої бібліотечної системи з 01.11.1986 року (Наказ № 87 від 29.10.1986 року). В наказі № 1 від 05.01.1987 року про затвердження посадових окладів працівникам централізованої бібліотечної системи згідно штатного розкладу вказано про те, що [PERSON] на 05.01.1987 працювала на посаді бібліотекаря. В наказі № 98 від 19.12.1988 року вказано про щорічну відпустку [PERSON] з 22.12.1988 року по 13.01.1989 року. Наказ про звільнення [PERSON] відсутній. Згідно копії ДИПЛОМУ диплом Запорізького педагогічного училища серії [NUMBER] по спеціальності «Викладання в початкових класах загальноосвітньої школи» видано [PERSON] в м. Запоріжжі 02 липня 1984 року. Згідно копії картки платника податків заявниця [PERSON] , [INFO] , має РНОКПП № [NUMBER] . Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Таким чином, суд приходить висновку, що усі наведені докази у їх сукупності свідчать про належність заявниці правовстановлюючих документів, тобто вимоги заявниці є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved