Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-27 00:00:00

У вересні 2022 року на адресу Печерського районного суду м. Києва надійшов вищевказаний позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Обґрунтовуючи позовні вимоги [PERSON] ( надалі - Позивач) зазначає про те, що між ним та [PERSON] (надалі - Відповідач) Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) 20.05.1993 року було зареєстровано шлюб. За час шлюбу, а саме [INFO] у сторін народилась донька [PERSON] , про що Відділом реєстрації актів громадянського стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві було зроблено відповідний запис № 158 від 15.02.2003 року та видано Свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Проте, як зазначає Позивач, спільне життя з Відповідачем поступово припинилося, оскільки вони мають різні погляди на шлюб, сім`ю, ведення спільного господарства. Шлюбно-сімейні відносини припинено, спільне господарство не ведеться, на даний час проживають окремо, будь-якого спілкування між Позивачем та Відповідачем не має, шлюб існує формально, внаслідок чого збереження сім`ї неможливе. За наведених обставин, Позивач просить розірвати шлюб між ним та Відповідачем. Так, ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 03.10.2022 року заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, залишено без руху. 28.10.2022 року на виконання ухвали Печерського районного суду м. Києва від 03.10.2022 року позивачем усунуто вказані недоліки. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 28.10.2022 року відкрито провадження у цивільній справі № 757/25462/22-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та призначено судове засідання. Ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 12.12.2022 року провадження у справі було зупинено та надано учасникам справи строк на примирення в 2 місяці. Ухвалою Печерського районного суду від 13.02.2023 року провадження у справі було відновлено, оскільки обставини, що викликали зупинення провадження у даній цивільній справі відпали, сторони по справі не примирилися. 28.03.2023 року на адресу суду від представника відповідача надійшло клопотання про залишення позовної заяви без розгляду. 13.06.2023 року на адресу суду від представника позивача надійшла заява про доручення доказів до матеріалів справи. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Представник відповідача вимоги позивача не визнав, заперечував проти їх задоволення та просив відмовити в задоволені позову. Заслухавши пояснення учасників по справі, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов до наступного. Так, в судовому засіданні встановлено, що 20.05.1993 року між громадянами [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції м. Києва, було зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації актів цивільного стану зроблено відповідний актовий запис № 558. Згідно копії Свідоцтва про народження Серії [NUMBER] , видане 15.02.2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, відповідний актовий запис № 158, сторони мають повнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Сторони не проживають однією сім`єю, не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, проживають окремо, сумісне життя не склалося. Доводи представника відповідача в обґрунтування клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, суд розцінює як затягування розгляду справи, оскільки вимоги до позовної заяви встановлені ст. 175 ЦПК України були перевірені відповідно на стадії відкриття провадження у справі, крім того, в судовому засіданні був представник позивача, який відповідно представляє інтереси Позивача. Статтею 51 Конституції України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і сторін. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а Позивач не має намір зберігати шлюб з Відповідачем. Приймаючи до уваги заяву Позивача, суд вважає, що причини, що спонукають його наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим.. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку, що шлюбно-сімейні відносини сторонами не підтримуються, шлюб між сторонами фактично розпався, сім`я носить формальний характер, рішення про звернення до суду із даним позовом є виваженим та відповідає волевиявленню позивача. Крім того, суд бере до уваги, що судом сторонам був наданий строк на примирення, який не привів до примирення сторін, а відтак, суд приходить висновку про розірвання шлюбу між сторонами. Згідно ч. 2 ст. 114, абз. 2 ч. 3 ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи наведене,

Outcome: approved