Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-28 00:00:00

Позивач звернувсь до Гребінківського районного суду Полтавської області з вказаним позовом, яким просить суд: визнати за [PERSON] , [INFO] , право власності на будинок садибного типу за адресою: [ADDRESS] , що складається: 1) житлового будинку «А-1» загальною площею 72,3 кв.м., 2) літня кухня-сарай «Б», 3) сарай «В», 4) погріб «Г», 5) сарай «Д», 6) огорожа «№1», 7) колодязь «№3», 8) вбиральня «Е», 9) гараж «в», 10) сарай «З», 11) ворота «№2», 12) колодязь пробойний «№4» в порядку спадкування за заповітом після смерті баби [PERSON] , [INFO] . В обгрунтування позову зазначає, що [INFO] в с. Бесідівщина, Лубенського району, Полтавської області, померла баба позивача - [PERSON] . За життя 27.03.1986 року в с. Бесідівщина, [PERSON] було складено заповіт, який посвідчено секретарем Ульяновської сільської ради Гребінківського району Полтавської області та зареєстрований в реєстрі за №26, згідно з яким остання заповіла своєму онукові [PERSON] , все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося. Після смерті позивач, як спадкоємець прийняв спадщину після смерті своєї баби. До спадкового майна належить будинок садибного типу за адресою: [ADDRESS] . Вказує, що 07.04.2023 року нотаріусом Гребінківської державної нотаріальної контори, винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, згідно якої [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно, що фактично належало померлій [PERSON] . З метою захисту своїх прав та охоронюваних законом інтересів, позивач вимушений звернутися до суду з цим позовом. Ухвалою Гребінківського районного суду Полтавської області від 23.05.2023 року відкрито загальне позовне провадження за вищевказаною позовною заявою і призначено підготовче засідання на 19.06.2023 року о 09 год. 00 хв. з викликом сторін. (а.с.26-27). Ухвалою Гребінківського районного суду Полтавської області від 19.06.2023 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні на 29.06.2023 року на 13 год 30 хв. (а.с.37,38). 29.06.2023 року у судове засідання позивач [PERSON] не з`явився він належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, натомість через канцелярію суду раніше подав заяву про проведення судового засідання без його участі, на позовних вимогах наполягає, просить задовольнити. (а.с.35). Представник відповідача Виконавчого комітету Гребінківської міської ради - Сидоренко Р.М., через систему «Електронний суд» надіслав заяву про розгляд справи без участі сторони відповідача в якій зазначив, що при вирішенні питання про задоволення позову [PERSON] , покладається на розсуд суду. (а.с.41,42). Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог: Гребінківська державна нотаріальна контора - в.о. завідувача Іщенко Г., у судове засідання не з`явилась, натомість надіслала заяву в якій просить розгляд справи провести без її участі, проти позову не заперечує. (а.с.32). Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, за відсутності заперечень відповідача, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України). Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.13 ЦПК України (диспозитивність цивільного судочинства), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. У розумінні цивільно-процесуального закону предмет позову це матеріально-правова вимога позивача, стосовно якої він просить ухвалити рішення, у матеріальному розумінні це певна річ (об`єкт), щодо якої виник спір. Згідно ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] у с. Тарасівка, Гребінківського району, Полтавської області померла рідна баба позивача по лінії батька, [PERSON] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим Гребінківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 03.04.2023, актовий запис №17 від 30.08.1990 року. (а.с.8). Із матеріалів справи вбачається, що [INFO] в с. Бесідівщина, Гребінківського району, Полтавської області, баба позивача [PERSON] склала заповіт на випадок своєї смерті, та заповіла своєму онуку [PERSON] , все своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалося. Заповіт посвідчено секретарем Ульяновської сільської ради Гребінківського району Полтавської області Шарпило Т.П. та зареєстровано в реєстрі за №26 (а.с.9, 9 зворот). Відповідно до виписки з погосподарської книги за період з 01.01.1983 по 31.12.1985, виданої Виконавчим комітетом Гребінківської міської ради Полтавської області від 17.05.2023 №18.10-09/89, в господарстві за особовим рахунком № [NUMBER] [PERSON] , в с. Бесідівщина, проживали: голова домогосподарства [PERSON] , [INFO] , (до дня смерті [INFO] ); дружина [PERSON] , [INFO] , внук [PERSON] , [INFO] (а.с.14). Відповідно до виписки з погосподарської книги за період з 01.01.1991 по 31.12.1995, виданої Виконавчим комітетом Гребінківської міської ради полтавської області від 19.08.2023 №03-16/71-10, в господарстві за особовим рахунком № [NUMBER] [PERSON] , в [ADDRESS] , проживають: голова домогосподарства [PERSON] , [INFO] ; дружина [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] (а.с.15). Із матеріалів справи вбачається, що позивачем станом на 05.09.2022 року проведено технічну інвентаризацію будинку, виготовлено технічний паспорт на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , та проведено незалежну оцінку вказаного об`єкту нерухомого майна (а.с.18-22). Згідно інформаційної довідки ФОП [PERSON] від 01.09.2022 року №1525, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , в цілому складається з: 1) житлового будинку «А-1» загальною площею 72,3 кв.м., 2) літня кухня-сарай «Б», 3) сарай «В», 4) погріб «Г», 5) сарай «Д», 6) огорожа «№1», 7) колодязь «№3», 8) вбиральня «Е», 9) гараж «в», 10) сарай «З», 11) ворота «№2», 12) колодязь пробойний «№4». Всі будівлі та споруди були побудовані до 05.08.1992 року. (а.с.12). Відповідно до довідки Комунального підприємства «Лубенське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» №890 від 01.09.2022 року, станом на 29.12.2012 року об`єкт нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , в КП «Лубенське МБТІ» не зареєстровано. (а.с.13). Відповідно до звіту про незалежну оцінку об`єкту нерухомого майна житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташується за адресою: [ADDRESS] , ринкова вартість об`єкту оцінки становить 71 354 грн. (а.с. 11). Із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07.04.2023 року №155/06-31, яка видана, в.о. завідувача Гребінківської ДНК Іщенко Г.К., вбачається, що спадкова справа до майна померлої [INFO] - [PERSON] , згідно алфавітної книги Гребінківської ДНК - заводилась. Заяви про прийняття спадщини або про відмову від спадщини не подавались, відповідно довідки виданої виконавчим комітетом Гребінківської міської ради Полтавської області №18.10-09/46 від 05.04.2023, спадщину шляхом проживання прийняв [PERSON] по заповіту посвідченого секретарем Ульяновської сільської ради Гребінківського району Полтавської області 27.03.1986 року, зареєстрованого в реєстрі за №26, про інших спадкоємців, які б могли прийняти спадщину чи відмовитися від неї невідомо. Так як у спадкоємця правовстановлюючі документи на спадкове майно, що фактично належало померлій [INFO] [PERSON] відсутні, у видачі свідоцтва про право на спадщину [PERSON] - відмовлено. (а.с.10). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 5 ст. 81 ЦПК України). Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви (ч. 2 ст. 83 ЦПК України). З урахуванням обставини, що [PERSON] померла у 1990 році, а спадщина після її смерті була прийнята [PERSON] того ж року, шляхом фактично вступу в управління майном після смерті спадкодавця застосуванню підлягають норми ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 524 ЦК УРСР 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ст. 534 ЦК УРСР 1963 року кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Заповідач може у заповіті позбавити права спадкоємства одного, кількох або всіх спадкоємців за законом. Відповідно до правил ст. ст. 548, 549 ЦК УРСР 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Таким чином на час відкриття спадщини в період чинності ЦК УРСР його нормами було передбачено певні дії, які свідчили про прийняття спадщини, у тому числі прийняття спадщини шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном (фактичне прийняття спадщини). Отже, з урахуванням того, що [PERSON] , на ім`я якого було складено заповіт вступив у володіння та управління спадковим майном після смерті [PERSON] в 1990 році, оскільки фактично проживав за однією адресою з померлою, тому вважається таким, що прийняв спадщину після смерті [PERSON] . Судом встановлено, що померлій бабі позивача [PERSON] належить, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , що в цілому складається з: 1) житлового будинку «А-1» загальною площею 72,3 кв.м., 2) літня кухня-сарай «Б», 3) сарай «В», 4) погріб «Г», 5) сарай «Д», 6) огорожа «№1», 7) колодязь «№3», 8) вбиральня «Е», 9) гараж «в», 10) сарай «З», 11) ворота «№2», 12) колодязь пробойний «№4». Згідно із ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (ч. ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України). За правилами ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. ст. 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦКУкраїни). Спадкоємець, який отримав спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, що передбачено ч. 1 ст. 1296 ЦК України. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. 3 ст. 1296 ЦК України). Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно (ч. 1 ст. 1297 ЦК України). Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом ст. ст. 316, 317 ЦК України право власності це право особи володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, але у межах, передбачених законом. З урахуванням вищезазначених вимог законодавства, суд приходить до висновку, що після смерті [PERSON] , відкрилась спадщина на вищезазначене майно, спадкоємцем за заповітом щодо якого є лише позивач, який на день смерті [PERSON] проживав з нею за однією адресою, а тому вважається таким, що прийняв спадщину, проте свідоцтво не отримав, що у свою чергу не позбавляє прав на спадкове майно. Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позовні вимоги. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved