Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-25 00:00:00

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Приватний нотаріус Новомосковського районного нотаріального округу Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Солодовник Вікторія Володимирівна про зміну черговості одержання права на спадщину. Позивач в позові посилається на те, що [INFO] помер [PERSON] , у зв`язку з чим відкрилася спадщина до складу якої входить земельна ділянка площею 4,89 га, кадастровий номер 1222386100:01:001:0470, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Почино-Софіївського старостинського округу № 11 Новомосковського району Дніпропетровської області. Спадкодавець за життя заповіту не лишив, тому процедура спадкування відбувається за законом. Рішенням Магдалинівського районного суду від 02.02.2022 року по справі № 179/2177/21 встановлено факт, що позивачка та спадкодавець проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Рішення набрало законної сили 05.03.2022 року. На підставі ст. 1264 ЦК України, позивач як особа, яка проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини є спадкоємицею четвертої черги. Від попереднього шлюбу, спадкодавець мав дочок: [PERSON] та [PERSON] , які в розумінні ст. 1261 ЦК України відносяться до спадкоємець першої черги. Рішенням Магдалинівського районного суду від 07.11.2022 року по справі № 179/417/22 [PERSON] визначено додатковий строк три місяці для подання нею заяви про прийняття спадщини після померлого батька. Рішення набрало законної сили 20.12.2022 року. Менша донька проживає на території країни агресора тому позивач припускає, що саме ця обставина перешкоджає їй повноцінно займатися спадкуванням, але після усунення перешкод, вона матиме таку нагоду. Спадкодавець розлучився з матір`ю його дітей, доньки лишилися проживати з матір`ю, бажання спілкуватися з батьком у них не виникало, вони ним не цікавилися. Спадкоємиці першої черги за законом, не турбувалися про батька, не надавали йому жодної допомоги, не відвідували його. 26.05.2017 року [PERSON] переніс ішемічний інсульт, в результаті чого йому паралізувало праву сторону тіла та порушилася вимова, і з цього дня він знаходився у безпорадному стані та потребував допомоги внаслідок тяжкої хвороби. Позивачка піклувалася за спадкодавцем в останні роки його життя, в період з липня 2017 року по липень 2021 року здійснювала догляд та одержувала компенсацію як фізична особа, яка надавала соціальні послуги. Возила хворого спадкодавця до лікарні та привозила до нього лікарів, купувала ліки та продукти харчування, прибирала в будинку, прала одяг, готувала їжу, здійснювала гігієнічні процедури. Основний дохід у позивачки з землі сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Спадкодавець мав мінімальну пенсію за віком, з якої у відповідності до приписів ст. ст. 27, 70 Закону України «Про виконавче провадження» відраховувалися 20 % та сума виконавчого збору в межах виконавчих проваджень 55048150, 56657355 відкритих Магдалинівським РВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області, на виконання рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 30.05.2017, ухваленого за результатом розгляду цивільної справи № 179/187/16-ц, провадження № 2/179/652/17. Те, що лишалося з пенсії спадкодавця було недостатнім для повноцінного забезпечення життєдіяльності хворої людини. За період часу з 26.05.2017 року по 21.07.2021 року позивачем придбавалося велика кількість товарів для забезпечення життєдіяльності, оплачувалися комунальні платежі за місцем спільного проживання з спадкодавцем, забезпечувала продуктами харчування. Отже позивачка здійснювала опіку над спадкодавцем, матеріально забезпечувала, піклувалася про нього, з травня 2017 року останній знаходився у безпорадному стані та потребував допомоги внаслідок тяжкої хвороби. [INFO] у віці 69 років [PERSON] помер, смерть настала вдома в [ADDRESS] , від хронічної серцево-мозкової недостатності. Позивачка за власні кошти здійснила поховання спадкодавця, їй як особі, яка здійснила його поховання, виплачено допомогу на поховання пенсіонера. Доньок спадкодавця на похоронах не було. У зв`язку із наведеним, позивач вважає, що маються наявні підстави для зміни черговості спадкування та застосування до правовідносин спадкуванням після смерті [PERSON] положень ч. 2 ст. 1259 ЦК України. На підставі наведених обставин, позивач звертається до суду та прохає змінити черговість спадкування після смерті [PERSON] та надати [PERSON] право на спадкування разом зі спадкоємцями першої черги. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, зазначивши, що проживання позивача разом із спадкодавцем не є підставою для права на спадкування за законом першої черги. Представник відповідача вважає, що її піклування як дружини над чоловіком, догляд за ним не створює будь-яких переваг, зокрема при спадкуванні. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] (т. 1 а. с. 10). Позивач отримала лікарське свідоцтво про смерть та здійснила поховання померлого (т. 1 а. с. 37, т. 2 а. с. 117-118). [PERSON] і [PERSON] проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 2004 року по день смерті [PERSON] , яка настала [INFO] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 02 лютого 2022 року (т. 1 а. с. 14). На день смерті [PERSON] на праві власності належала земельна ділянка площею 4.89 га, кадастровий номер 1222386100:01:001:0470 (т. 1 а. с. 11-13). У Приватного нотаріуса Новомосковського РНО Солодовник В.В. зареєстрована спадкова справа № 13/2022 до майна померлого [PERSON] (т. 2 а. с. 2). Заяви про прийняття спадщини подали позивач та донька померлого [PERSON] (т. 2 а. с. 3, 27, 46-47). 26.05.2017 року [PERSON] встановлено діагноз - ішемічний інсульт в басейні лівої середньомозкової артерії у вигляді правобічного помірно вираженого геміпарезу, псевдобульбарного синдрому на тлі гіпертонічної хвороби III ступеню. У зв`язку із виявленими у нього захворюваннями він періодично проходив лікування в умовах стаціонару та потребував постійного стороннього догляду, що підтверджується відомостями його медичної картки (т. 1 а. с. 19-25). Позивач в період з липня 2017 року по липень 2021 року здійснювала догляд за [PERSON] , та одержувала компенсацію як фізична особа, яка надавала соціальні послуги, що підтверджується довідкою Новомосковського управління соціального захисту населення № 56 від 04.02.2022 року (т. 1 а. с. 26). [PERSON] за період з травня 2017 року по липень 2021 року призначено пенсію в розмірі 77 839 грн., з якої відраховано 15 185,03 грн. в межах виконавчих проваджень 55048150, 56657355 відкритих Магдалинівським РВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області, на виконання рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 30.05.2017 року (т. 1 а. с. 34-36, т. 2 а. с. 117-118). Позивач звертаючись до суду з позовом зазначала, що час сумісного проживання з нею [PERSON] , а саме в період з травня 2017 року перебував безпорадному стані, оскільки постійно хворів, потребував допомоги внаслідок тяжкої хвороби. При цьому, відповідачі не надавали жодної допомоги, батька не відвідували. Позивач лікувала померлого за свій рахунок, забезпечувала належні умови проживання, доглядала за ним, тому вважає, що має право на спадкування разом із спадкоємцями першої черги з підстав, визначених статтею 1259 ЦК України. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Частинами першою та другою статті 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняттям ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними (частина перша статті 1267 ЦК України). Тлумачення положень статей 1258, 1259 та інших положень книги 6 ЦК України дозволяє стверджувати про необхідність розмежовувати такі правові конструкції як одержання права на спадкування наступною чергою (частина друга статті 1258 ЦК України) та зміну суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом. Одержання права на спадкування наступною чергою стосується другої - п`ятої черг і пов`язується із такими негативними юридичними фактами як: відсутність спадкоємців попередньої черги; усунення спадкоємців попередньої черги від права на спадкування; неприйняття спадкоємцями попередньої черги спадщини; відмова від прийняття спадщини. На зміну суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом в межах певної черги, впливають так юридичні факти як: зміна черговості на підставі договору або рішення суду (стаття 1259 ЦК України); застосування правил про право представлення (стаття 1266 ЦК України); відмова спадкоємця від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за законом (частина друга статті 1274 ЦК України); спадкова трансмісія (стаття 1276 ЦК України); збереження правового зв`язку при усиновленні (частина третя статті 1260 ЦК України). Зміна суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом, стосується першої-п`ятої черги. Відповідно до статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали із спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них права на спадкування за законом у першу чергу на підставі статті 1261 ЦК України. За змістом частини другої статті 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Підставами для задоволення позову щодо зміни черговості одержання спадкоємцями за законом права на спадкування є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкодавцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами, тощо); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1-3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. Для задоволення такого позову необхідна наявність всіх п`яти вищезазначених обставин. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 02 грудня 2020 року в справі № 592/1045/18- ц (провадження № 61-820св20), від 01 березня 2021 року в справі № 233/5990/18 (провадження № 61-19232св19), від 17 березня 2021 року у справі №200/12980/14 (провадження №61-14159св19), від 25 березня 2021 року в справі №195/707/19-ц (провадження № 61-16935св20), від 22 квітня 2021 року в справі № 331/6453/18 (провадження № 61-380св21). Під безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений віком, тяжкою хворою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Належними доказами, які підтверджують безпорадний стан особи, є відповідні медичні (лікарські) документи, висновки судово-медичних експертів. Судом встановлено, що позивач довела належними і допустимими доказами наявність юридичних фактів у їх сукупності, за наявності яких у неї виникло право на зміну черговості спадкування з підстав, передбачених частиною другою статті 1259 ЦК України, а саме тривалий час здійснення опіки над спадкодавцем, його матеріальне забезпечення, надання допомоги, а також перебування спадкодавця у безпорадному стані, який був викликаний тяжкою хворобою. Виходячи з наведених обставин суд дійшов до висновку про задоволення вимоги позивача про зміну черговості одержання права на спадкування після смерті [PERSON] разом із спадкоємцями першої черги. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позовних вимог позивача, із відповідача (спадкоємиці) на користь позивача підлягає стягненню сплачений при подачі позову судовий збір в розмірі 1073 грн. 60 коп.

Outcome: approved