Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-09 00:00:00

09.01.2023 р. позивач, в інтересах якої діє адвокат Брух А.О., звернулася до суду з даним позовом, яким просить зняти арешт та заборону відчуження з квартири [ADDRESS] , який накладений на підставі повідомлення прокурора м.Червонограда №941 від 10.04.1995 року та припинити обтяження (арешт нерухомого майна) у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень за №4195152 від 11.12.2006 року Червоноградською державною нотаріальною конторою. В обґрунтування позову послалася на те, що вона є дружиною покійного [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] , який був власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Червоноградської державної нотаріальної контори 11.08.1993 за реєстраційним номером 2-2316. Оскільки дана квартира була придбана у шлюбі із [PERSON] , вважає, що власником частки такої є вона. Після смерті чоловіка, звернулась у нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва, так як на підставі повідомлення прокурора м.Червонограда №941 від 10.04.1995 року на квартиру накладено арешт. Вказує, що потреба у застосуванні арешту відпала, оскільки кримінальна справа була закритою, проте на даний час діє накладене обтяження, що позбавляє її права на виділення частки у спільному майні та прийняття спадщини після смерті чоловіка. Ухвалою від 16.01.2023 року у справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання на 17.02.2023 року, яке за клопотанням представника відповідача відкладено на 13.03.2023 року. Розгляд справи 13.03.2023 року не відбувся через знеструмлення електромережі суду, а 20.03.2023 року - через оголошення повітряної тривоги у Львівській області. У судовому засіданні 24.04.2023 року оголошено перерву, яку продовжено 22.05.2023 року у зв`язку із витребуванням документів та 27.06.2022 року через ненадходження витребуваних документів. Представник позивача у судових засіданнях позов підтримав, з підстав, зазначених у такому. Представник відповідач висловивши свою позицію відносно позову, зазначив, що за інформацією УІАП ГУ НП у Львівській області від 09.02.2023 кримінальна справа за № 134/0794 порушена 12.10.1993 Червоноградським РВ УМВС України у Львівській області за ст.168 ч.1 КК України (в редакції 1960 року). Дана кримінальна справа була об`єднана зі справами № 134-0812, №174-0025, №174-0026 та 29.12.1995 закрита Червоноградським районним судом Львівської області на підставі ст.6 п.4 КПК України (в редакції 1960 року). Також, згідно інформації Управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУ НП у Львівській області від 28.06.2023 у вказаних у кримінальних справах 29.10.1993 пред`явлено обвинувачення гр. [PERSON] , [INFO] , гр. [PERSON] та гр. [PERSON] . Згідно з наявними даними УІАП ГУ НП у Львівській області вищевказана кримінальна справа 29.12.1995 закрита Червоноградським районним судом Львівської обласні на підставі ст.6 п.4 КПК України (в редакції 1960 року). 17.05.2001 закрита на підставі ст.11-1 ч.3 КПК України (в редакції 1960 року). Обвинувачення гр. [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] у вищевказаних справах не пред`являлося. Згідно інформації відділу ведення ЄРДР та інформаційно-аналітичної роботи Львівської обласної прокуратури відомості про кримінальні справи, у яких до 20.11.2012 прийняті відповідні процесуальні рішення, в Єдиному реєстрі досудових розслідувань не обліковуються, згідно інформації відділу документального забезпечення Львівської обласної прокуратури кримінальні справи №№134-0794, 134-0812, 174-0025, 174-0026 та наглядові провадження у вказаних кримінальних справах відсутні та не передавались для зберігання в архів відділу документального забезпечення прокуратури Львівської області (Львівської обласної прокуратури).Також в архіві Червоноградської окружної прокуратури даних про рух кримінальної справи № 134/0794 та матеріалів кримінальної справи не виявлено. Інша інформація щодо вищевказаного кримінального провадження, процесуальні рішення, а також рішення, прийняті за результатами розгляду такої, в Червоноградській окружній прокуратурі, Львівській обласній прокуратурі відсутні. При вирішенні даної справи покладається на думку суду. Оцінивши докази по справі, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 11.08.1993 року, посвідченого державним нотаріусом Червоноградської державної нотаріальної контори за реєстраційним номером 2-2316, [PERSON] продала, а [PERSON] купив, належну їй на праві власності квартиру [ADDRESS] (а.с.15). Згідно реєстраційного посвідчення на квартиру, виданого 17.08.1993 року Міжміським бюро технічної інвентаризації, квартира [ADDRESS] зареєстрована за [PERSON] на праві особистої власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Червоноградською державною\~нотаріальною конторою\~за реєстраційним\~номером 2-2316 (а.с.14). Із інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчужень об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 22.12.2022 (інформаційна довідка №318503489) вбачається, що у розділі «Відомості з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна» міститься запис про обтяження вищевказаного майна, а саме арешт нерухомого майна: реєстраційний номер обтяження: 4195152; зареєстровано: 11.12.2006; реєстратор: Червоноградська державна нотаріальна контора, 80100 Львівська область м.Червоноград вул.Шептицького, 12; підстава обтяження: повідомлення 941 від 10.04.1995 року прокурора м.Червонограда; об`єкт обтяження: квартира за адресою: [ADDRESS] , власник [PERSON] (а.с.9). Із матеріалів справи також вбачається, що [PERSON] помер [INFO] у віці 62 років, про що 14 грудня 2021 року складено відповідний актовий запис за №1483, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Червоноградським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Мінстерства юстиції (м.Львів) (а.с.8). Також встановлено, що 11.02.2022 року приватним нотаріусом Червоноградського районного нотаріального округу Заєць В.М. заведена спадкова справа № 15/2022 після смерті [PERSON] , померлого [INFO] (а.с.10). Як вбачається із копії свідоцтва про укладення шлюбу, позивач [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] , такий було зареєстровано 20 лютого 1982 року у Будинку урочистих подій м.Червоноград за актовим записом №68 (а.с.7). Представник позивачки - адвокат Брух А.О. звернувся до Червоноградської окружної прокуратури із адвокатським запитом від 20.12.2022, на який 26.12.2022 Червоноградською окружної прокуротурою надано відповідь, у якій проінформовано, що чинним КПК України не передбачено скасування арешту майна, накладеного на підставі положень КПК України 1960 року та рекомендовано звернутись до суду. Встановлено, що кримінальна справа за № 134/0794 порушена 12.10.1993 Червоноградським РВ УМВС України у Львівській області за ст.168 ч.1 КК України (в редакції 1960 року). Дана кримінальна справа була об`єднана зі справами № 134-0812, №174-0025, №174-0026 та 29.12.1995 закрита Червоноградським районним судом Львівської області на підставі ст.6 п.4 КПК України (в редакції 1960 року). Також згідно з інформацією управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУ НП у Львівській області від 28.06.2023 у вказаних у кримінальних справах 29.10.1993 пред`явлено обвинувачення гр. [PERSON] , [INFO] , гр. [PERSON] та гр. [PERSON] . Згідно з наявними даними УІАП ГУ НП у Львівській області вищевказана кримінальна справа 29.12.1995 закрита Червоноградським районним судом Львівської обласні на підставі ст.6 п.4 КПК України (в редакції 1960 року). 17.05.2001 закрита на підставі ст.11-1 ч.3 КПК України (в редакції 1960 року). Обвинувачення гр. [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] у вищевказаних справах не пред`являлося. Вирішуючи питання щодо юрисдикційної належності спору, Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що згідно з п. 9 розд.\~XI «Перехідні положення» Кримінального процесуального кодексу України 2012 року\~питання про зняття арешту з майна, накладеного під час дізнання або досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, вирішується в порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом. Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства. Таким чином, ВП ВС у постанові від 24 квітня 2019 року у справі № 2-3392/11 (провадження № 14-105цс19) дійшла висновку, що у разі, якщо арешт накладений на майно особи, яка не є учасником кримінального провадження, розпочатого в період дії\~КПК України 1960 року, спір щодо зняття арешту з майна є приватноправовим і має розглядатися за правилами цивільного судочинства. Відповідно ч.1\~ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно\~ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 ЦК України\~встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ч.1 ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За нормами ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Разом з тим, ч.5 ст.1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином успадковуючи певну спадщину спадкоємець набуває право власності в порядку спадкування. Відповідно до п.11 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» №5 від 03 червня 2016 року, при розгляді позову про визнання права власності на арештоване майно та/або зняття арешту з майна судам слід всебічно і повно з`ясовувати обставини, наведені позивачем на підтвердження своїх вимог, неухильно дотримуватися при цьому як правових норм, що гарантують права осіб, які беруть участь у справі, так і положень про належність та допустимість доказів. Пунктом 2 вказаної постанови встановлено, що позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або інші законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Положеннями статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплений принцип непорушності права приватної власності, що означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону, за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно зі ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно з ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. В судовому засіданні встановлено, що позивач є спадкоємцем після смерті [PERSON] та звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак в ході оформлення документів, нотаріусом з`ясовано, що на спадкове майно, а саме на квартиру [ADDRESS] , було накладено арешт. У матеріалах справи відсутні докази про те, що на даний час існує потреба в арешті вищезазначеного майна, відтак відсутні законні підстави для продовження обтяження. Виходячи з вище викладеного, з урахуванням того, що за наявності арешту (обтяження №4195152), порушується право позивача на виділення частки у спільному майні та оформлення спадщини, внаслідок чого вона позбавлена змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися нерухомим майном, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений нею спосіб шляхом зняття арешту з зазначеного майна. За наведених обставин, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. На прохання позивача, з відповідача судові витрати не стягувати.

Outcome: approved