Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-26 00:00:00

24.03.2023 року АТ КБ «Приват Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 11.07.2016 року в сумі 32313 гривень 89 копійок, яка виникла станом на 23.02.2023 року в зв`язку з неналежним виконанням відповідачкою його умов. Ухвалою суду від 03.04.2023 року відкрито провадження по справі з визначенням її розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 20.04.2023 року, яке відкладено на 30.05.2023 року за клопотання відповідачки. 25.05.2023 року відповідачка [PERSON] подала відзив на позов, в якому просила відмовити в задоволенні позовних вимог посилаючись на те, що жодних договорів з позивачем не укладала та просила застосувати строк позовної давності. 12.05.2023 року позивач подав відповідь на відзив, в якому просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на неналежне виконання відповідачкою умов кредитного договору. Щодо застосування строку позовної давності, з посиланням на правову позицію Верховного Суду України, викладену у справах № 6-14цс14 від 19.03.2014 року та 6-61цс14 від 18.06.2014 року, зазначив, що звернувся до суду з даним позовом в межах строку позовної давності, визначеного ст. 257, 261 ЦК України, оскільки строк дії перевипущеної кредитної картки 11/23. Ухвалою суду від 30.05.2023 року судове засідання відкладено на 14.06.2023 року для витребування у позивача, явку якого в судове засідання визнано обов`язковою, додаткових доказів. Ухвалою суду від 14.06.2023 року судове засідання відкладено на 27.06.2023 року для витребування у позивача, явку якого в судове засідання визнано обов`язковою, додаткових доказів. Представник позивача - Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» в судове засідання не з`явився. У наданій заяві просив розглядати справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі і не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася. У наданій заяві просила суд розглядати справу за її відсутності та відмовити у задоволенні позовних вимог. В зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як встановлено в судовому засіданні відповідно до умов Договору б/н від 11.07.2016 року, укладеного між позивачем та [PERSON] , останній відкрито кредитний рахунок із початковим кредитним лімітом 500 гривень, який в подальшому: 26.05.2017 року збільшено до 4000 гривень; 28.11.2019 року збільшено до 8000 гривень; 30.09.2020 року збільшено до 10000 гривень; 18.12.2020 року збільшено до 23000 гривень; 13.09.2021 року збільшено до 29000 гривень; 26.12.2022 року зменшено кредитний ліміт (анульовано) 0.00 (а.с. 9-48). Відповідно до п. 2.1.1.2.3 Договору після отримання Банком від Клієнта необхідних документів, а також Заяви, Банк проводить перевірку наданих документів і приймає рішення про можливість встановлення кредитного ліміту на кредиитну карту. Клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анюлювати) кредитний ліміт. За наслідками підписання вищевказаного договору для отримання кредиту [PERSON] 26.03.2016 року та 06.02.2020 року видано кредитні картки «Універсальна», термін дії яких, відповідно, 03/20 та 11/23 (а.с. 10). Відповідно до п. 2.1.1.2.3 Договору погашення Кредиту - поповнення Картрахунку Клієнтом в розмірі Мінімального обов`язкового платежу шляхом внесення коштів у готівковому або безготівковому порядку, а так само шляхом договірного списання коштів з інших рахунків Клієнта на підставі доручення Клієнта. Відповідно до витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Унівесальна» базова % ставка в місяць, яка нараховується на залишок заборгованості, за тратами, здійсненими з 01.04.2015 року становить 3.6 %. Обов`язковий щомісячний платіж з 01.04.2014 року становить 5% від заборгованості (але не менше 100 грн та не більше залишку заборгованості) (а.с.12). ПАТ КБ «ПриватБанк» змінило назву на АТ КБ «ПриватБанк», що підтверджено витягом зі статуту цього товариства (арк. 54-56). У зв`язку з неналежним виконанням своїх зобов`язань відповідачкою, станом на 23.02.2023 року утворилася заборгованість в загальному розмірі 32313 гривень 89 копійок, яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 26522 гривень 41 копійка та заборгованості за відсотками за користування кредитом в сумі 5791 гривень 48 копійок, що підтверджується розрахунком (а.с. 5-8). Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Нормою ст. 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Враховуючи, що [PERSON] не сплачує кошти за користування кредитом добровільно, у передбачений кредитним договором термін, в судове засідання не з`явилась та не спростувала вказаної суми заборгованості, вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Доводи відповідачки, зазначені у відзиві про те, що жодних договорів з позивачем вона не укладала суд відхиляє, оскільки анкета - заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанк, якою підтверджено, що вказана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг та тарифів, складають Договір між банком та [PERSON] про надання банківських послуг, містить підпис останньої, є дійсною та ніким не скасована. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. За приписами ч.ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Як вбачається зі змісту розрахунку заборгованості, наданого позивачем, останній платіж в сумі 500 гривень, внесений клієнтом на погашення заборгованості, здійснено 22.11.2022 року (а.с. 8). Термін дії перевипущеної кредитної картки - 11/23, строку дії договору від 11.07.2016 року не зазначено. Позивач звернувся до суду з даним позовом 24.05.2023 року, тобто в межах строку позовної давності, визначеного ст. ст. 257, 261 ЦК України, в зв`язку з чим підстави для застосування строку позовної давності відсутні. Виходячи з положень п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача 2684 гривні 00 копійок в рахунок повернення витрат по сплаті судового збору, які підтверджені документально (а.с. 57).

Outcome: approved