Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-27 00:00:00

Кредитна спілка «Самопоміч» (далі - КС «Самопоміч») звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з [PERSON] 9126 (дев`ять тисяч сто двадцять шість) гривень 62 копійки заборгованості, що випливає з кредитного договору №GR0000000127 від 29.10.2021 та 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні сплаченого судового збору. Позов мотивовано тим, що 29 жовтня 2021 року між Кредитною спілкою «Самопоміч» та позичальником [PERSON] , членом кредитної спілки «Самопоміч» 31.05.2016 р. було укладено кредитний договір №GR0000000127, відповідно до якого кредитна спілка надала йому кредит в розмірі 6000 (шість тисяч) гривень 00 копійок на умовах плати за користування кредитними коштами в розмірі 57% річних. Кредит надавався строком на вісімнадцять місяців. Відповідно до пункту 4.1 кредитного договору №GR0000000127 від 29.10.2021 р. та Додатку №1 до вказаного договору, позичальник брав на себе зобов`язання сплачувати щомісячно 503 гривні 30 копійок, що складається з частини основної суми кредиту та процентів за користування кредитом, починаючи з 29.10.2021 р. до 29.04.2023 р. За період з 29.10.2021 р. по 17.01.2022 р. на виконання вищевказаного договору боржником було сплачено 1506 гривень 60 копійок, з яких 806 гривень 74 копійки повернено частину основної суми кредиту, 699 гривень 86 копійок процентів за користування кредитними коштами. Позивач вказує, що відповідач з січня 2023 р. постійно порушував взяті на себе договірні зобов`язання щодо строків внесення та повноти сплат. Кредитна спілка неодноразово зверталася до боржника [PERSON] з вимогами щодо необхідності дотримання умов кредитного договору та погашення простроченої заборгованості, але усі усні та письмові вимоги кредитної спілки боржником були проігноровані, залишені без належного реагування та задоволення. Таким чином, станом на 17.05.2023 заборгованість по кредитному договору №GR0000000127 від 29.10.2020 р. становить: 9126 (дев`ять тисяч сто двадцять шість) 62 копійки, що складається з 5193(п`ять тисяч сто дев`яносто три) гривні 26 копійок суми простроченого основного боргу по кредиту та 3933 гривні 36 копійок процентів за користування кредитом. Враховуючи вищенаведене, позивач просить позов задовольнити. Ухвалою судді Горохівського районного суду Волинської області від 25.05.2023 провадження у справі було відкрито та розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання 28.06.2023 представник позивача КС "Самопоміч" не з`явився, голова правління КС "Самопоміч" надіслав суду заяву, в якій просив справу розглядати без участі представника кредитної спілки, щодо проведення заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач [PERSON] в судове засідання 28.06.2023 р. не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення від 06.06.2023. Відповідач про причини неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності чи клопотання про відкладення розгляду справи не подав, відзив на позовну заяву не надходив. Відповідно до п.1 ч.3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника), без поважних причин або без повідомлення причин неявки. У відповідності до вимог ч.2 ст.247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За погодженням представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов такого висновку. Згідно з частиною першою статті 13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом статей 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Відповідно до ч.2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (стаття 1046 ЦК України). Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем [PERSON] 29 жовтня 2021 року укладено кредитний договір №GR0000000127 (далі кредитний договір), відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 6 000 гривень на умовах плати за користування кредитними коштами в розмірі 57 % річних строком на вісімнадцять місяців (а.с. 7-9). Відповідно до пункту 4.1 кредитного договору та графіку погашення кредиту (додаток №1 до кредитного договору) позичальник зобов`язався сплачувати щомісячно 503,30 гривень (останній платіж 502,21 грн.), що складається з основної суми кредиту та процентів за користування кредитом, починаючи з 29.10.2021 р. до 29.04.2023 р. На виконання взятих на себе зобов`язань за договором позивач надав позичальнику кредитні кошти у зазначеному вище розмірі, що підтверджується видатковим касовим ордером від 29 жовтня 2021 року (а.с. 11). Вищенаведені обставини свідчать про те, що між КС «Самопоміч» та відповідачем [PERSON] виникли договірні зобов`язання, які випливають з кредитного договору, цей договір є укладеним відповідно до вимог статті 1054 ЦК України, оскільки передача грошей відбулася і сторонами кредитного договору було досягнуто згоди відносно всіх його істотних умов. Відповідно до частини першої статті 1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно зі статтею 1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно п.п.3 п.8.1. Кредитного договору, кредитодавець має право вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів у разі настання обставин, передбачених п.6.4. Договору. Відповідно до п.6.4 зазначеного договору, у разі затримання позичальником сплати частини споживного кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла щонайменше на три календарні місяці, кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі. Однак, відповідач [PERSON] взяті на себе за кредитним договором зобов`язання належним чином не виконав, у зв`язку з чим позикодавець у відповідності до ст.ст.1048-1049, ч.2 ст.1050 ЦК України та п.6.4, 8.1 кредитного договору, правомірно вимагає дострокового повернення позики, простроченої суми кредиту та сплати процентів. Згідно особової картки позичальника його заборгованість по кредитному договору за №GR0000000127 від 29.10.2021 становить 9126 (дев`ять тисяч сто двадцять шість) гривень 62 копійок, що складається з 5193 (п`ять тисяч сто дев`яносто три) гривні 26 копійок суми простроченого основного боргу по кредиту та 3933 (три тисячі дев`ятсот тридцять три) гривні 36 копійок процентів за користування кредитом. Останній платіж відповідачем було здійснено 17.01.2022 р. (а.с.13). 27 березня 2023 року відповідачу була скерована вимога про погашення заборгованості за кредитним договором, яка була отримана відповідачем, зі змісту якої вбачається, що КС «Самопоміч» вимагає погасити заборгованість за кредитним договором до 06.04.2023. Вимога позивача відповідачем у вказаний строк не виконана, доказів зворотнього суду не надано. Оскільки відповідач своїх зобов`язань перед кредитною спілкою за кредитним договором не виконав, доказів сплати боргу на спростування вимог, викладених в позовній заяві, суду не надав, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення основного боргу в розмірі 5193 (п`ять тисяч сто дев`яносто три) гривні 26 копійок підлягають до задоволення повністю. Щодо стягнення щомісячних процентів за користування кредитом у розмірі 3933 (три тисячі дев`ятсот тридцять три) гривні 36 копійок, нарахованих позивачем до стягнення з відповідача, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову в цій частині з огляду на наступне. Як вбачається з розрахунку позивача за кредитним договором, останнім нараховано до стягнення з відповідача 3933 гривні 36 копійок боргу зі сплати відсотків за період з 18.01.2022 року до 17.05.2023 року. 27 березня 2023 року позивачем було направлено відповідачу повідомлення-вимогу щодо дострокової сплати заборгованості за кредитним договором, чим позивач змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом. Згідно даної вимоги повернення кредиту та сплата нарахованих відсотків повинні бути здійснені позичальником у строк до 06 квітня 2023 року. Суд враховує правові висновки, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 року у справі N 444/9519/12 (провадження N 14-10цс18), від 04.07.2018 року у справі N 310/11534/13-ц (провадження N 14-154цс18), від 31.10.2018 року у справі N 202/4494/16-ц (провадження N 14-318цс18), відповідно до яких, якщо банк використав право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України, то такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом. Кредитодавець втрачає право нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку у разі пред`явлення вимоги до позичальника про дострокове погашення боргу на підставі ст. 1050 ЦК України. Таким чином, позивач втратив право нараховувати щомісячні відсотки за кредитом з 07.04.2023 р. Здійснивши розрахунок щомісячних процентів за користування кредитом в межах строку кредитування (з 18.01.2022 р. по 06.04.2023 р.), суд приходить до висновку, що до стягнення з відповідача підлягають щомісячні проценти у розмірі 3600 (три тисячі шістсот) гривень 85 копійок. Отже, суд відмовляє у задоволенні позову в частині вимог про стягнення з відповідача на користь кредитної спілки процентів за користування кредитом за період з 07.04.2023 р. по 17.05.2023 р. у сумі 332 грн. 51 коп. Частиною 3 ст.\~12\~ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76\~ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України). Як передбачено ст.ст. 79, 80\~ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ч. 1 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, на підставі оцінки наведених позивачем аргументів і наданих ним доказів суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність вимог позивача про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором в сумі 8794,11 гривень. Відповідач не спростував доводів позовної заяви, а суд не виявив на підставі наявних документів у справі інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, відтак вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як слідує з матеріалів справи, зокрема, платіжної інструкції №475 від 17 травня 2023 року, за подання даного позову кредитною спілкою «Самопомі» сплачено судовий збір у розмірі 2684,00 гривні. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 2586 гривень 21 копійок. На підставі викладеного, статей 526, 610, 629, 1046, 1048, 1049, 1050, 1054\~ЦК України та

Outcome: partial