Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Соснівського районного суду м. Черкаси із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини однією сім`єю, заінтересована особа: [PERSON] . В обґрунтування заяви зазначила, що вона є донькою [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Зазначає, що в неї є брат [PERSON] , [INFO] , який також є сином [PERSON] , та який проживає за адресою: [ADDRESS] . Вказує, що з 2010 року з метою догляду за похилими батьками вона проживала разом з останніми за адресою їх реєстрації: [ADDRESS] . [INFO] померла мати [PERSON] , 1929 року народження. Після смерті мами на підставі заповіту від 15.05.2007 за реєстр. № 2-1334 власником частки у праві власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого державним нотаріусом Першої Черкаської державної нотаріальної контори Починок Ю.В. 25.08.2020 за реєстр.№1-2601 стала заявниця. 15.05.2007 батьком заявниці [PERSON] було складено заповіт, посвідченого державним нотаріусом Першої Черкаської державної нотаріальної контори за реєстр. №2-1333, яким [PERSON] заповів належну йому частку у праві власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] заявниці. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Спадщина, що відкрилась після смерті [PERSON] скадається з частки у праві спільної часткової власності на двокімнатну квартиру загальною площею 52,4 кв.м.. яка розташована за адресою: [ADDRESS] . На момент смерті [PERSON] був зареєстрований за адресою [ADDRESS] . Заявниця вказує, що зареєстрована за адресою [ADDRESS] , фактично з 2012 року і до смерті батька [PERSON] проживала та продовжує проживати за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, вказує, що будучи зареєстрованою за [ADDRESS] , на час відкриття спадщини фактично проживала зі спадкодавцем [PERSON] в м. Черкаси, за місцем його реєстрації. В період з 24.02.2022 по 03.03.2022 заявниця вказує, що неодноразово зверталася до Першої черкаської державної нотаріальної контори з метою подання заяви про прийняття спадщини після батька, [PERSON] , проте остання не здійснювала жодного прийому громадян. 03.03.2022 у зв`язку із збройною агресією рф проти України заявниця разом зі своєю донькою, - її чоловіком та трьома малолітніми онуками, які на той час проживали у м. Харкові, виїхали з України до Німеччини, де вона допомагала здійснювати догляд за онуками. Відтак, через повномасштабне вторгнення рф на територію України нею було пропущено шестимісячний строк, встановлений ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини. Протягом наступних чотирьох місяців (передбачених постановою КМУ від 24.06.2022 № 719 та роз`ясненням МЮ України від 11.07.21022) вона не мала можливості звернутися ані до консульства/посольства України у ФР Німеччини через величезні черги і неможливість зареєструватися електронним шляхом, ані безпосередньо до Першої державної нотаріальної контори. Причиною цьому було те, що нею оформлювалися відповідні документи на постійне проживання у Німеччині, а відтак до отримання всього пакету документів (останній отримано 13.12.2022) вона не могла прибути в Україну. Після повернення\~в Україну\~22\~грудня 2022\~року заявниця\~ звернулася\~до державного\~нотаріуса Черкаської\~державної нотаріальної\~контори Шалденко\~Л.В.\~з заявою\~про видачу\~свідоцтва про\~право на\~спадщину після\~смерті батька\~ [PERSON] .За результатами\~розгляду зазначеної\~заяви нотаріусом\~було винесено\~постанову про\~відмову у\~відкритті спадкової\~справи від\~26\~грудня 2022\~року за\~№1710/02-31.Причиною винесення вказаної постанови стало те, що вона протягом десяти місяців з дня смерті батька не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Окрім того, на момент смерті мого батька, [PERSON] , я не була зареєстрована з останнім по місцю його проживання. Брат заявниці, [PERSON] до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини не звертався. Так як не претендує на цю 1/2 частки у праві власності. Таким чином заявниця змушена звертатися до суду з даною заявою про встановлення факту її постійного проживання разом з батьком, [PERSON] на час відкриття спадщини. Адже у\~випадку встановлення\~даного факту\~вона вважатиметься\~такою,\~що прийняла\~спадщину в\~порядку ч.\~З ст.\~1268\~Цивільного кодексу\~України,\~відповідно до\~якої спадкоємець,\~який постійно\~проживав зі\~спадкодавцем на\~час відкриття\~спадщини вважається\~таким,\~що прийняв\~спадщину,\~якщо протягом\~шестимісячного строку,\~встановленого ст.\~1270\~Цивільного кодексу\~України,\~він не\~заявив про\~відмову від\~неї.Таким чином, встановлення даного факту необхідне їй для того, щоб мати можливість прийняти та оформити спадщину. Тому, заявниця просить суд встановити факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] , зі спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Соснівського районного суду від 15.02.2023 року справу передано за підсудністю на розгляд до Придніпровського районного суду м.Черкаси. Відповідно до даних протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.03.203, суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Кондрацька Наталія Миколаївна, визначена для розгляду судової справи №712/1331/23. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16.03.2023 відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду. В судовому засіданні представник заявника адвокат Гарбазей Д.О. підтримав заявлені вимоги та надав пояснення аналогічні викладеним у заяві. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що заявниця є його рідною сестрою. Вказує, що [PERSON] з 2010 року проживала з батьками за адресою: [ADDRESS] та здійснювала за ними догляд, займалась домашнім господарством. В неї є дочка, яка проживає в її квартирі по [ADDRESS] із сім`єю, в сестри [PERSON] чоловіка немає. Додав, що не заперечує щодо того, що квартира буде належати заявниці, він на неї не претендує. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що із заявницею [PERSON] знайома приблизно з 1990 року, вони колеги. Вказує, що [PERSON] проживала за адресою: [ADDRESS] разом з батьками, здійснювала за ними догляд, вела господарство. Свідок була в заявниці дома періодично, десь один раз на два-три місяці. В квартирі по [ADDRESS] були її речі, книги, одяг. Коли закінчувались пари, то [PERSON] бігла додому, бо потрібно було батька покормити. Останнього разу, в квартирі була перед війною, тоді батько вже помер. Зараз [PERSON] проживає у квартирі сама. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що сім`ю [PERSON] знає дуже давно, приблизно з 1956 року працювала з [PERSON] (матір`ю заявниці), потім вони проживала в одному під`їзді, часто буває в них в квартирі. [PERSON] проживає разом з батьками протягом останніх 10 років, а то і більше. Свою квартиру вона залишила доньці, яка зараз там проживає із сім`єю. Вказує, що заявниця доглядала за батьками, вела господарство, відводила до лікарів, батько хворів і вона викликала лікарів, в квартирі проживала весь час. Коли помер [PERSON] , то [PERSON] проживала разом з ним. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона є сусідкою [PERSON] , живуть через стіну, сім`ю знає дуже добре, знала і батьків заявниці. Вказує, що [PERSON] проживала разом з батьками протягом останніх 10 років. Спочатку вона доглядала матір, потім вона померла,і [PERSON] продовжила проживали з батьком і доглядала вже його. Коли потрібна була допомога, то [PERSON] завжди просила допомогти. В квартирі вона проживала постійно, в неї там є особисті речі, зокрема комп`ютер через який вона проводить заняття в коледжі, особливо коли був карантин. Суд, заслухавши представника заявника, заінтересовану особу, свідків та дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України\~суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч. 2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Тобто, суд вправі задовольняти заяви про встановлення факту, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Судом встановлено, що [INFO] народилась [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] від 21.12.2022 року (повторно), актовий запис №1264. Батьками записані [PERSON] та [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] від 16.11.2021, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси ЦМУ МЮ (м.Київ), актовий запис №3744. Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть №201 від 08.11.2021 року [PERSON] помер [INFO] за адресою: [ADDRESS] (а.с.11, 38). Згідно з наданою карткою виклику швидкої медичної допомоги від 07.11.2021 №611 швидку за адресою [ADDRESS] викликала донька [PERSON] . Відповідно до Висновку щодо ненасильницької смерті людини за місцем проживання від 07.11.2021 вбачається, що [PERSON] помер [INFO] за адресою: [ADDRESS] . В графі «відомості про отримання дозволу на вхід до житла чи іншого володіння особи вказана донька [PERSON] »; в графі «відомості про близьких родичів та їх пояснення про обставини смерті вказана - [PERSON] проживаюча за адресою: [ADDRESS] » (а.с.36-37). Встанрвлено, що [PERSON] здійснювала організацію поховання батька [PERSON] , що підтверджується Договором-замовлення №5007 від 08.11.2021 року; Договором-замовлення №499 на організацію та проведення поховання; накадними, квитанціями (а.с.47-49) Згідно Свідоцтва про право власності на житло від 28.06.1993 року, яке видане органом приватизації Соснівського райвиконкому вбачається, що квартира [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності належить [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 25.08.2020 №1-2601 посвідченого державним нотаріусом Першої черкаської державної нотаріальної контори Починок Ю.В. [PERSON] прийняла спадщину після матері [PERSON] , яка складається із 1/2 частки квартири [ADDRESS] . 15.05.2007 року [PERSON] склав заповіт, відповідно до якого він заповів дочці [PERSON] всю належну йому частину квартири [ADDRESS] . Даний заповіт зареєстрований у спадковому реєстрі за №42407651 15.05.2007 року, номер в реєстрі нотаріальних дій 2-1333, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №9642492. Постановою державного нотаріуса Першої черкаської державної нотаріальної контори Шалденко Л.В. №1710/02-31 від 26.12.2022 заявниці [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з тим, що вона вважається такою, що пропустила строк для прийняття спадщини, а отже її не прийняла і тому у нотаріуса немає правових підстав для видачі свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] вбачається, що його батьками записані [PERSON] та [PERSON] . Дане, підтверджує факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] (а.с.90). [PERSON] в заяві від 03.04.2023 №1442 посвідченій приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Алєксєєвою І.Ю. засвідчив, що він жодних претензій щодо успадкування квартири за адресою: [ADDRESS] до своєї сестри [PERSON] не має, на отримання частки у праві власності на квартиру не претендує. До нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не звертався (а.с.89). Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №72159915 від 17.04.2023 вбачається, що після смерті [PERSON] спадкових справ в реєстрі не зареєстровано (а.с. 98). За положеннями ст. 293 ЦПК України,\~окреме провадження\~це вид\~непозовного цивільного\~судочинства,\~в порядку,\~якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав,свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Частиною другою вказаної статті визначено перелік справ, які розглядаються судом в порядку окремого провадження. Таким чином, факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Пунктом 6 рішення Конституційного Суду від 03.06.1999 №5-рп/99 установлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Відповідно до правової позиції викладеної у п. 21 постанови Пленуму Пунктом Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судовому практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3\~Сімейного кодексу\~України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (постанова Верховного Суду від 25 листопада 2019 року у справі № 202/5003/16-ц (провадження № 61-44809св18). Відповідно до Декларації №0000-2ХЕ4-22А8 про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу від 10.05.2018 вбачається, що адресою проживання [PERSON] вказано [ADDRESS] (а.с.41). Дані відомості підтверджуються і медичною карткою амбулаторного хворого [PERSON] (а.с. 43,44), протоколом замовлення послуг та обладнання №901357235 від 30.11.2020 року (а.с.45). З наданих квитанцій №0.0.2219897650.1, №0.0.1980083602.1, №0.0.2270123180.1, №0.0.2063232147.1 вбачається, що [PERSON] оплачувала послуги ТБ та/або Інтернет за адресою [ADDRESS] (а.с.46). Факт проживання [PERSON] підтверджується також товарними чеками (а.с.50-59), абонементом Укрпошти №76118 (а.с.60). Так, [PERSON] та її батько [PERSON] мешкали однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] , незважаючи на те, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , вони вели спільне господарство та мали єдиний бюджет, були пов`язані взаємними правами та обов`язками, заявниця доглядала батька до самого дня смерті, організувавши потім його поховання. У цьому помешканні наявні особисті речі [PERSON] , дані обставини підтверджується дослідженими письмовими доказами та показаннями свідків. Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом\~ст. 1223 ЦК України\~у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно зі\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до правового висновку, висловленого у Постанові Верховного Суду від 10.01.2019 у справі №484/747/17 відсутність реєстрації місця проживання спадкодавця за місцем реєстрації спадкоємця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкоємцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі\~статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~не є абсолютним підтвердженням обставин, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою\~статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані заявником, та оцінені судом. [PERSON] звернулась до суду із заявою з метою встановлення факту її постійного проживання з батьком [PERSON] за однією адресою, на момент смерті останнього, тобто [INFO] , як спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для подальшого оформлення прав на спадкове майно. На думку суду, недотримання вимог Закону України\~«Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», а також Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» щодо реєстрації [PERSON] за однією адресою зі своїм батьком, не свідчить про те, що вона не мешкала з останнім за однією адресою, станом на момент смерті. За таких обставин, оскільки факт постійного проживання заявника зі спадкодавцем на час відкриття спадщини знайшов підтвердження у судовому засіданні з досліджених письмових доказів та показань свідків, а видача свідоцтва про право на спадщину за законом на ім`я заявника не може бути проведена на загальних підставах, які зазначені у Законі України «Про нотаріат», суд вважає за необхідне задовольнити заяву повністю та встановити факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] , зі спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] . Заявник [PERSON] є інвалідом II групи, що підтверджується пенсійним посвідченням серії [NUMBER] від 06.12.2018 року. Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. Частиною шостою статті 141 ЦПК України визначено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, судові витрати слід компенсувати за рахунок державного бюджету у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, оскільки заявниця є особою з інвалідністю ІІ групи, та відповідно до п.\~9 ч.\~1 ст.\~5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved