Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-10 00:00:00

08 червня 2023 року адвокат Глушкова О.І., яка діє в інтересах [PERSON] , звернулася до суду з позовом до Городківської сільської ради Тульчинського району Вінницької області, у якому просить визнати за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , право власності на цілий житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS] , загальною площею - 55,3 кв. м, житловою площею - 31,3 кв. м, до складу якого входять: житловий будинок - «А», веранда - «а», ганок - «а1», літня кухня - «Б», веранда - «б», ганок - «б1», сарай - «В», сарай - «в», гараж - «Г», сарай - «Д», сарай - «Є», сарай - «Е», погріб з шийкою - «П», убиральня - «У», криниця - «К», огорожа - «1-3». В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що [INFO] в с. Гарячківка Крижопільського району Вінницької області померла мати позивача - [PERSON] . Після її смерті залишилася спадщина, до складу якої увійшли земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,4880 га, кадастровий номер 0521981500:01:001:0056, яка розташована на території бувшої Гарячківської сільської ради, та житловий будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS] . За життя [PERSON] склала заповіт на користь позивача, яким заповіла йому усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде їй належати на день її смерті і на що по закону вона матиме право. Позивач як спадкоємець за заповітом прийняв спадщину після смерті матері та оформив спадкові права на частину спадкового майна, а саме на земельну ділянку. Однак, нотаріусом йому було відмовлено в оформлені спадкових прав на спірне будинковолодіння через відсутність правовстановлюючих документів на нього. В зв`язку з цим він змушений звернутися до суду з даним позовом. 09 червня 2023 року ухвалою судді Крижопільського районного суду Вінницької області відкрито провадження у справі та постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, а також вирішено клопотання представника позивача про витребування доказів. Ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області від 27 червня 2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача - адвокат Глушкова О.І. подала до суду заяву про розгляд справи у відсутності сторони позивача, позов підтримує та просить задовольнити. Представник відповідача - Городківської сільської ради Тульчинського району Вінницької області направила на електронну адресу суду клопотання, у якому просить розглянути справу без участі представника Городківської сільської ради за наявними у справі документами. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 статті 1222 ЦК України передбачено, що спадкоємцями за заповітом можуть бути, зокрема, фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст. 1233 ЦК України). Згідно чинного на час відкриття спадщини законодавства, спадкоємцем, що прийняв спадщину, вважається особа, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, ця особа не заявила про відмову від спадщини, а також спадкоємцем, що прийняв спадщину, є особа, яка на час відкриття спадщини не проживала постійно із спадкодавцем, однак у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подала нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Судом встановлено, що [INFO] в с. Гарячківка Крижопільського району Вінницької області померла [PERSON] , яка була матір`ю позивача [PERSON] . На день смерті [PERSON] була зареєстрована та проживала по [ADDRESS] . За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений 12 грудня 2005 року секретарем виконкому Гарячківської сільської ради Крижопільського району Вінницької області Барабаш Є.В. за р.№ 218, яким заповіла своєму сину [PERSON] усе своє майно. 07 листопада 2022 року за заявою [PERSON] приватним нотаріусом Тульчинського районного нотаріального округу Вінницької області Питель М.С. заведено спадкову справу № 223/2022 до майна померлої [INFO] [PERSON] . Того ж дня приватним нотаріусом Тульчинського районного нотаріального округу Вінницької області Питель М.С. на ім`я [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстроване в реєстрі за № 1433, на належну [PERSON] , яка померла [INFO] , земельну ділянку № [NUMBER] , розташовану на території Гарячківської сільської ради Тульчинського (бувшого Крижопільського) району Вінницької області, площею 2,4880 га, кадастровий номер 0521981500:01:001:0056, яка належала померлій на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 806255 від 14 грудня 2005 року. Вказані обставини підтверджуються: копією свідоцтва про смерть [PERSON] серії [NUMBER] від 03 лютого 2006 року, копією свідоцтва про народження позивача [PERSON] серії [NUMBER] від 27 лютого 1979 року, де його батьками вказані - [PERSON] та [PERSON] , копією заповіту [PERSON] , копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 07 листопада 2022 року, витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 70548597 від 07.11.2022, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 314415668 від 07.11.2022, а також матеріалами спадкової справи № 223/2022, заведеної 07 листопада 2022 року до майна померлої [INFO] [PERSON] . Отже, [PERSON] у встановленому законом порядку прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] та оформив спадкові права на частину спадкового майна. Судом також встановлено, що згідно виписки з погосподарської книги № 10, особовий рахунок № [NUMBER] , житловий будинок [ADDRESS] належав [PERSON] , яка померла [INFO] . Разом з тим, за життя [PERSON] рішення про прийняття спірного житлового будинку в експлуатацію не приймалось, правовстановлюючий документ на її ім`я не видавався й відповідно право власності на вказаний будинок у встановленому на той час порядку не реєструвалось. Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. У відповідності до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української PCP 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Порядок оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в ДБН А.3.1-3-94 «Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів» та в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23 березня 1999 року № 12/5-126, в якому, зокрема, роз`яснюється по об`єктах, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття постанови КМУ від 5 серпня 1992 року № 449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається БТІ. У листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що громадяни, які збудували житлові будинки до 5 серпня 1992 року, могли за умови прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть якщо його споруджено самовільно (самочинно) на земельній ділянці, яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності. За наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на спірні будинки, збудовані до 5 серпня 1992 року, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи. Приватний нотаріус Тульчинського нотаріального округу Вінницької області Питель М.С. відмовила позивачу [PERSON] в оформленні спадщини після смерті матері [PERSON] на житловий будинок по [ADDRESS] по причині відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно (постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07.11.2022 року № 110/02-31). У відповідності до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. Як вбачається з наявної в матеріалах справи копії технічного паспорту, виготовленого на замовлення позивача [PERSON] КП «Тульчинське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» 20 грудня 2022 року за результатами технічної інвентаризації будинку садибного типу за адресою: [ADDRESS] , будівництво житлового будинку «А», веранди «а», ганку «а1» здійснено у 1947 році, сараю «В», гаража «Г», сараю «Д», сараю «Є» - у 1960 році, погребу з шийкою «П» - у 1961 році, сараю «в» - у 1962 році, сараю «Е» - у 1985 році, літньої кухні «Б», веранди «б» - у 1989 році, ганку «б1», убиральні «У», криниці «К» - у 1990 році. Тобто, спірний житловий будинок з господарськими будівлями побудовано до 05 серпня 1992 року, а отже, [PERSON] , яка померла [INFO] , набула за життя право власності на вказане домоволодіння, яке переходить у порядку спадкування до її єдиного спадкоємця - сина [PERSON] . Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. У відповідності п. 24 зазначеної постанови такі заяви подаються до спадкоємців, що прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від їх прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Судом встановлено, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, а саме на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , що мотивовано нотаріусом відсутністю правовстановлюючих документів на дане нерухоме майно. Отже, позивачем обрано належний спосіб захисту цивільних прав та інтересів, який є найбільш ефективним у спірних правовідносинах. Оскільки спірне нерухоме майно набуто спадкодавцем [PERSON] у законний спосіб і належало їй за життя на праві власності, тому воно увійшло до складу спадщини після її смерті. Враховуючи викладене, за позивачем [PERSON] слід визнати в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Так як відповідачем у даній справі є орган місцевого самоврядування, тому суд вважає за можливе віднести судові витрати на рахунок позивача.

Outcome: approved