Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-27 00:00:00

В січні 2023 року позивач [PERSON] , в інтересах якої діє представник - адвокат Зайка П.К. звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] з вимогою про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначили, що з 09.08.2008 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Спочатку сімейне життя подружжя складалося добре, натомість протягом останніх двох років сімейні стосунки між ними погіршились, що в кінцевому результаті призвело до постійних сварок, та до фактичного припинення шлюбних відносин. З березня 2022 року позивачка поїхала з дітьми до іншої країни та найближчим часом повертатись не планує. Шлюбно-сімейні відносини між позивачем та відповідачем не склались через різні погляди на сімейне життя, спільне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе, тому позивач просить розірвати шлюб. Ухвалою суду від 18 січня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. 28 березня 2023 року, за клопотанням відповідача [PERSON] , від імені якого діє представник\~- адвокат Павленко В.В., ухвалою суду сторонам надано строк для примирення терміном на 3 місяці. Ухвалою суду від 28 червня 2023 року поновлено провадження у справі, розгляд справи призначено на 28 червня 2023 року. Позивач, представник позивача в судове засідання не з`явились, представник позивача в наданій суду письмовій заяві просив розглянути справу за відсутності позивача та за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, наполягав на їх задоволенні, зазначив, що сторонам судом надавався строк на примирення, однак примирення між подружжям не відбулось. Відповідач, представник відповідача в судове засідання не з`явились, представник відповідача в наданій суду письмовій заяві просив розглянути справу за відсутності відповідача та за відсутності представника відповідача. Зазначив, що позовні вимоги не визнають, заперечують проти задоволення позову, просять ще надати час для примирення. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 09 серпня 2008 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданого Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, зроблено запис №553. Від шлюбу подружжя мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження. Із позовної заяви вбачається, що сторони не підтримують сімейно-шлюбні стосунки, які не склались через різні погляди на сімейне життя, спільне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе. Задовольняючи позов, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, в той час як сторони не мають наміру зберегти шлюб. Відповідно до п. 10постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України, охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно дост. 1 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається. Відповідно до ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного Кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до вимог ч. 1 ст.110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, враховуючи обопільну згоду сторін на розірвання шлюбу, суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони мають різні інтереси та погляди, шлюбні відносини існують лише формально, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть. В силу вимог ст.\~113\~СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно до ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved