Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-10 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач зазначила, що 13.09.2022р. між сторонами укладено договір позики, за умовами якого позивач як позикодавець передала у власність відповідачу як позичальнику суму позики в розмірі 37\~000 доларів США, а він зобов`язався повернути їй таку ж суму грошових коштів до 28.09.2022р., про що між ними складено розписку. \~ \~ \~ \~У встановлений договором строк відповідач свої зобов`язання не виконав, через що просить стягнути з нього суму позики, 3% річних в сумі 255,45 доларів США, а також судові витрати. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки не сповістив, відзив на позов не подав. \~ \~ \~ \~За згоди позивача по справі ухвалюється заочне рішення. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків. \~ \~ \~ \~Встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. \~ \~ \~ \~13.09.2022р. між сторонами укладено договір позики, за умовами якого позивач як позикодавець передала у власність відповідачу як позичальнику суму позики в розмірі 37 000 доларів США, а він зобов`язався повернути їй таку ж суму грошових коштів до 28.09.2022р., про що між ними складено розписку (а.с.9) \~ \~ \~ \~Оригінал розписки суду наданий до огляду, копія долучена до матеріалів справи. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.2 ст.1047\~ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. \~ \~ \~ \~Згідно вимог ч. 1 ст.\~1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. \~ \~ \~ \~Так, в постанові Верховного Суду України від 02.07.2014р. у справі № 6-79цс14 зазначено, що відповідно до норм ст.ст. 1046, 1047\~ЦК України договір позики (на відміну від договору кредиту) за своєю юридичною природою є реальною односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника або інший письмовий документ, незалежно від його найменування, з якого дійсно вбачається як сам факт отримання в борг (тобто із зобов`язанням повернення) певної грошової суми, так і дати її отримання. \~ \~ \~ \~Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, яка викладена у постанові Верховного Суду України від 18.09.2013р. № 6-63цс13, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладання договору, але й факту передачі грошей. \~ \~ \~ \~Як видно\~з договору,\~ним підтверджено\~факт отримання\~в борг\~(тобто\~із зобов`язанням\~повернення)\~певної грошової\~суми,\~дату її\~отримання,\~що з\~урахуванням норм\~ст.ст.\~1046,\~1047\~ЦК\~України та\~вищенаведеної правової\~позиції Верховного\~Суду України\~від 02.07.2014р.\~у справі\~№6-79цс14,\~доводить факт\~отримання відповідачем\~грошей у\~борг. \~ \~ \~ \~Приймаючи до уваги, що до теперішнього часу відповідач не виконав умови договору позики і не повернула позивачу грошового боргу, порушене право позивача підлягає захисту в судовому порядку шляхом стягнення суми боргу на користь позивача. \~ \~ \~ \~Окрім того, ч. 2 ст. 625 ЦК України конкретизовано визначений ст. 536 та 694 цього Кодексу обов`язок покупця сплачувати встановлений договором або законом розмір процентів за незаконне користування чужими грошовими коштами з визначенням додаткового зобов`язання боржника на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції, а також трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. \~ \~ \~ \~Позивачем заявлені вимоги про стягнення 3% річних в сумі 255,45 доларів США за період з 29.09.2022 по 21.12.2022р. \~ \~ \~ \~За п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу. \~ \~ \~ \~Указом Президента Україні № 64/2022 від 24.03.2022р. в Україні введено воєнний воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022р. \~ \~ \~ \~Відтак в задоволенні вимог в цій частині слід відмовити. \~ \~ \~ \~Понесені позивачем витрати по сплаті судового збору стягнути з відповідача пропорційно задоволеної суми позову, тобто в розмірі 12\~319грн 94коп. \~ \~ \~ \~Також позивачем заявлені до стягнення понесені витрати за надання правової допомоги у розмірі 272\~500грн. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. \~ \~ \~ \~Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. \~ \~ \~ \~Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. \~ \~ \~ \~Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. \~ \~ \~ \~При цьому склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). \~ \~ \~ \~Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. \~ \~ \~ \~Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат (позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена в постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16). \~ \~ \~ \~Частиною 8 ст. 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). \~ \~ \~ \~З матеріалів справи вбачається, що звертаючись до суду, позивач просила судові витрати покласти на відповідача, зазначивши розмір судових витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції 272 500грн. (а.с.6). \~ \~ \~ \~На підтвердження витрат на правничу допомогу адвокат подав копію договору № 20221209 від 09.12.2022р. та додаткової угоди до нього (а.с.43), ордер (а.с.52), акт № 07/2023 про надання правової (правничої) допомоги. \~ \~ \~ \~Перевіривши наявність підстав для стягнення витрат на професійну правничу допомогу відповідно до вимог процесуального права, відповідно до встановлених судом обставин справи, суд дійшов наступних висновків. \~ \~ \~ \~Судом враховано, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених збитків, але й спонукання боржника утримуватися від вчинення дій, що в подальшому спричиняють необхідність поновлення порушених прав та інтересів позивача. \~ \~ \~ \~Водночас стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу. \~ \~ \~ \~Така позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30 січня 2023 року у справі № 910/7032/17. \~ \~ \~ \~Схожа позиція викладена у додатковій постанові Верховного Суду від 12 січня 2023 року у справі № 910/13060/21, у якій вказано, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалено рішення, витрачених коштів, але і в певному сенсі спонукання сторін від подачі безпідставних заяв, скарг і своєчасно вчиняти дії, необхідні для поновлення порушених прав та інтересів юридичних осіб. \~ \~ \~ \~Відтак, питання розподілу судових витрат не є вимогою позову, яка направлена на захист порушених прав, свобод або законних інтересів позивача. Розподіл судових витрат має компенсаційний характер і є певною мірою відповідальністю кожної зі сторін за вчинення дій, в тому числі процесуальних, під час розгляду справи. \~ \~ \~ \~Суд виходить з того, що ЄСПЛ (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України" від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява N 19336/04, § 268) присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. \~ \~ \~ \~Застосовуючи критерій співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених як у частині четвертій статті 137 ЦПК України так і у частинах третій - п`ятій статті 141 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Зокрема, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: \~ \~ \~ \~1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; \~ \~ \~ \~2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; \~ \~ \~ \~3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; \~ \~ \~ \~4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись. \~ \~ \~ \~При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат. \~ \~ \~ \~З положень ст.ст.137,141 ЦПК України, суд дійшов висновку, що під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, суд: \~ \~ \~ \~1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами,

Outcome: partial