Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-11 00:00:00

В лютому 2023 року позивач Управління поліції охорони в Тернопільській області звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення збитків у розмірі 31 708,08 гривень. В позовній заяві позивач вказав, що 1 липня 2020 року між Управлінням поліції охорони в Тернопільській області, [PERSON] та Вінницьким вищим професійним училищем ДПО України укладено договір № 146/312 про навчання поліцейського за кошти поліції охорони. Відповідач [PERSON] зобов`язався за вищевказаним договором перебувати у трудових відносинах з УПО Тернопільської області не менше двох років з дня укладення Контракту про проходження служби в поліції. Наказом управління № 52 о/c від 30.06.2020 [PERSON] призначений на посаду поліцейського взводу охорони об`єктів та публічної безпеки № l батальйону УПО в Тернопільській області та направлений для проходження навчання в Вінницьке вище професійне училище ДПО України з 01.07.2020. В порушення умов договору [PERSON] звернувся до Управління з рапортом про звільнення його з служби в Національній поліції за власним бажанням. Відповідно до змісту наказу № 75 о/с від 18.08.2021 відповідач був звільнений 28.12.2020. На день звільнення він відпрацював після проходження навчання 2 роки 7 місяців 16 днів (в наказі вказано з врахуванням служби в ЗСУ) замість 2 років, чим порушив умови договору. На підставі вищевикладеного, позивач просить суд стягнути з відповідача збитки, завдані невиконанням умов договору від 01.07.2020 № 146/312 про навчання поліцейського за кошти поліції охорони в розмірі 31 708,08 гривень, судові витрати покласти на відповідача. Представник позивача Управління поліції охорони в Тернопільській області в судове засідання не з`явився, від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги підтримують, просять задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, відзиву не подав, про причини неявки суду не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Частиною 1 статті 1 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що Національна поліція України це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Згідно із ч.ч. 1, 3, 5 ст. 59 Закону України «Про Національну поліцію», служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 72 Закону України «Про Національну поліцію» професійне навчання поліцейських складається з: 1) первинної професійної підготовки; 2) підготовки у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання; 3) післядипломної освіти; 4) службової підготовки-системи заходів, спрямованих на закріплення та оновлення необхідних знань, умінь та навичок працівника поліції з урахуванням оперативної обстановки, специфіки та профілю його оперативно-службової діяльності. Порядок, організацію та терміни проведення професійного навчання визначає Міністерство внутрішніх справ України. За змістом ч. 1 ст. 73 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейські, які вперше прийняті на службу в поліції, з метою набуття спеціальних навичок, необхідних для виконання повноважень поліції, зобов`язані пройти первинну професійну підготовку за відповідними освітніми програмами (планами), затвердженими Міністерством внутрішніх справ України. Судом встановлено, що наказом Управління поліції охорони в Тернопільській області № 52 о/с від 30.06.2020 «По особовому складу», [PERSON] призначено на посаду поліцейського взводу охорони об`єктів та публічної безпеки № 1 батальйону Управління поліції охорони в Тернопільській області з посадовим окладом 1 700 гривень, присвоєно йому спеціальне звання «рядовий поліції» та закріплено за ним жетон № 0031252 з 01.07.2020. 01.07.2020 між Управлінням поліції охорони в Тернопільській області (далі Підрозділ), [PERSON] (далі Поліцейський) та Вінницьким вищим професійним училищем ДПО України (далі Навчальний заклад) укладено договір № 146/312 про навчання поліцейського за кошти поліції охорони (далі Договір). Відповідно до п. 1.1 Договору, Підрозділ доручає, а Навчальний заклад приймає на себе обов`язок за заявкою Підрозділу здійснити проходження Поліцейським первинної професійної підготовки та навчання за професією 5169 «Охоронник» і кваліфікацією 3-го розряду (далі навчання), а Підрозділ зобов`язується оплатити вартість такого навчання. Як вбачається з п. 1.5 Договору вартість навчання визначається навчальним закладом на підставі затвердженого Департаментом поліції охорони кошторису витрат на навчання та складає 46 388,40 гривень. Згідно п. 1.4 Договору, укладаючи цей Договір щодо порядку та умов оплати Підрозділом навчання Поліцейського, Сторони виходять з того, що Поліцейський має намір перебувати у трудових відносинах з Підрозділом не менше 2 (двох) років з дня укладання Контракту про проходження служби в поліції. За змістом п. 4.4 Договору, поліцейський зобов`язався відпрацювати в підрозділах УПО не менше 2 (двох) років з дня укладання Контракту про проходження служби в поліції. Наказом Управління поліції охорони в Тернопільській області № 75 о/с від 18.08.2021 «По особовому складу», капрала поліції [PERSON] , поліцейського взводу охорони об`єктів та публічної безпеки № 1 батальйону Управлінням поліції охорони в Тернопільській області звільнено зі служби в поліції на підстав п. 7 ч. 1 ст. 77 ЗУ «Про Національну поліцію» за власним бажанням з 18.08.2021. Вислуга на день звільнення в календарному обчисленні складає 2 роки 7 місяців 16 днів. Актами прийому-здачі виконаних робіт/послуг № ВУ-0002972 від 31.07.2020, № ВУ-0003246 від 31.08.2020, № ВУ-0003089 від 31.08.2020, № ВУ-0003374 від 30.09.2020, № ВУ-0004334 від 27.10.2020, № ВУ-0004526 від 31.10.2020, № ВУ-0004713 від 15.11.2020, № ВУ-0004845 від 30.11.2020, № ВУ-0005141 від 30.12.2020 підтверджено виконання Вінницьким вищим професійним училищем ДПО послуг з навчання [PERSON] . Відповідно до розрахунку боргу витрат УПО Тернопільської області на навчання [PERSON] за договором № 146/312 від (01.07.2020) 03.08.2020, сума боргу згідно договору визначена в розмірі 46 388,40 гривень. За період з липня 2020 року по грудень 2020 року фактична сума боргу згідно актів виконаних робіт становить 39 555,93 гривень, оскільки в період карантинних заходів витрати на навчання були зменшені. При звільнені [PERSON] відшкодував частину коштів за навчання в сумі 7 847,85 гривень. Станом на 01.09.2022 фактична сума боргу за навчання, яка підлягає відшкодуванню становить 31 708,08 гривень. За загальними положеннями, визначеним ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу кожна особа має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес особи в один із способів, визначених частиною другою статті 16 ЦК України. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Частиною 1 статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 1 статті 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За змістом статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Стаття 77 ЦПК України встановлює, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Допустимість доказів встановлено ст. 78 ЦПК України, згідно з якою, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно із частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За результатами розгляду справи судом встановлено, що між Управлінням поліції охорони в Тернопільській області, [PERSON] та Вінницьким вищим професійним училищем ДПО України укладено договір № 146/312 про навчання поліцейського за кошти поліції охорони, відповідно до положень якого відповідач зобов`язався перебувати у трудових відносинах з УПО Тернопільської області не менше двох років з дня укладення Контракту про проходження служби в поліції. Разом з тим, в порушення умов договору відповідач [PERSON] звільнився з Управління поліції охорони в Тернопільській області за власним бажанням до спливу двох років з дня укладення контракту про проходження служби в поліції, фактично відпрацювавши 1 рік 1 місяць 18 днів. Відповідно до п.п. 4.5, 4.6 Договору № 146/312 про навчання поліцейського за кошти поліції охорони від 01.07.2020, у разі неприбуття за призначенням або відмові стати до роботи відповідно до умов укладеного договору, дострокового відрахування з навчального закладу, де він проходив первинну професійну підготовку, через недисциплінованість, невиконання навчального плану, небажання продовжувати або проходити навчання, припинення служби в поліції до закінчення строку уперше укладеного контракту з підстав, визначених підпунктами 5-11 пункту 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», переведення до інших органів поліції до закінчення строку, визначеного договором, у порядку встановленому чинним законодавством України, компенсувати всі витрати, понесені підрозділом у зв`язку з проведенням навчання та утриманням поліцейського в навчальному закладі. У разі відмови Поліцейського від добровільного відшкодування Підрозділу витрат, таке відшкодування здійснюється у судовому порядку відповідно до чинного законодавства. 09.09.2022 Управлінням поліції охорони в Тернопільській області направлено на поштову адресу [PERSON] претензію № 1067/43/39/10/01-2022, у якій просили добровільно повернути борг, пов`язаний з його навчанням в сумі 31 708,08 грн. в п`ятиденний термін шляхом перерахування його на розрахунковий рахунок УПО Тернопільської області. Відповідачу також роз`яснено, що у випадку не поступлення вказаної суми на розрахунковий рахунок УПО Тернопільської області, протягом вказаного терміну Управління поліції охорони в Тернопільській області звернеться до суду для примусового стягнення суми заборгованості. Відповідачем добровільно не відшкодовано Управлінню поліції охорони в Тернопільській області витрати, понесені у зв`язку з проведенням його навчання. За вказаних обставин, суд вважає, що позовні вимоги Управління поліції охорони в Тернопільській області ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, є доведеними належними та допустимими доказами та підлягають задоволенню шляхом стягнення із [PERSON] в користь позивача коштів в розмірі 31 708,08 гривень. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 2 681 гривню сплаченого судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved