Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-27 00:00:00

Позивач звернувся до Ватутінського міського суду Черкаської області з даним цивільним позовом за змістом якого просить визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомості, укладений між [PERSON] , паспорт [NUMBER] , виданий 23.07.1998 року Ватутінським МВ УМВС України в Черкаській області, та [PERSON] , паспорт [NUMBER] , виданий 29.10.1999 року Ватутінським МВ УМВС України в Черкаській області, зареєстрований 26.05.2000 року на Українській товарній біржі за № 91619. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є єдиним спадкоємцем рідної тітки [PERSON] , яка померла [INFO] , та прийняв спадщину шляхом подачі відповідної заяви до нотаріуса. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина до складу якої входить квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] . Вказану квартиру [PERSON] придбала 26.04.2000 року в [PERSON] через Українську товарну біржу шляхом укладення договору купівлі-продажу нерухомості, який має реєстраційний номер № 91619, та який в подальшому зареєстровано в бюро технічної інвентаризації за № 1262. Також у 04.07.2000 року [PERSON] здійснила реєстрацію місця свого проживання у вказаній квартирі, як її власник. Приватним нотаріусом Звенигородського районного нотаріального округу Побіянською Н.Б. надано позивачу роз`яснення про те, що оскільки договори щодо об`єктів нерухомості, зареєстровані на біржі, не прирівнюються до нотаріально посвідчених, для оформлення спадкових прав на квартиру спадкодавця необхідно в судовому порядку визнати дійсним договір купівлі-подражу відповідної квартири, який посвідчений Українською товарною біржею. Ухвалою від 17.03.2023 року відкрито провадження у справі, її учасників повідомлено, що розгляд даної цивільної справи здійснюється за правилами загального позовного провадження, та роз`яснено їм права, передбачені ст.ст.\~178-180, 191, 193 ЦПК України. Ухвалою від 15.05.2023 року підготовче провадження закрито та призначено справу до розгляду по суті. Позивач у судове засідання не з`явився, подав заяву за змістом якої підтримує заявлені позовні вимоги, просить провести розгляд справи за його відсутності та не має заперечень заочного розгляду справи. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про місце, дату та час розгляду справи, в розумінні ч. 11 ст. 128 ЦПК України, в підготовчі засідання 12.04.2023 року, 26.04.2023 року, 15.05.2023 року та в судові засідання 05.06.2023 року, 28.06.2023 року не з`явилась, причину неявки не повідомила, відзив на позовну заяву не надіслала, клопотань від її імені про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Представник третьої особи в судові засідання не з`являвся, поважність причин неявки суду не повідомляв, заяв чи клопотань від його імені до суду не надходило. З огляду на вказане, судом 28.06.2023 року постановлено ухвалу про проведення розгляду даної справи у заочному порядку. На підставі ч. 14 ст. 7, ч. 2 ст. 247 ЦПК України в зв`язку з неявкою учасників справи у судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно положень ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Суди розглядають справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення обов`язком суду, крім іншого, є вирішення питання про характер спірних правовідносин і про те, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні обставини справи. [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про смерть, виданого 26.10.2022 року Ватутінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №\~289. Згідно свідоцтва про поховання № 134, виданого 26.10.2022 року Ватутінського виробничого управління житлово-комунального господарства, поховання померлої [PERSON] здійснив [PERSON] . Позивач [PERSON] після реєстрації шлюбу 05.01.2019\~року змінив прізвище з [PERSON] на [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 05.01.2019 року Святошинським районним у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 21.09.1983 року Звенигородським районним відділом ЗАЦС, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Матір позивача [PERSON] народилась [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого повторно 06.12.1983 року Тайга міськЗАЦС, в якому її матір`ю вказано [PERSON] , та після одруження змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища. Померла [PERSON] народилась [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження №\~ [NUMBER] , виданого Тайганським міським бюро ЗАЦС, батьками якої вказано [PERSON] та [PERSON] , та після одруження змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 16.09.1970 року Чкалівським міським бюро ЗАЦС Таджикської РСР. З огляду на вказане, вбачається, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , яка є матір`ю позивача, та померлої [PERSON] , тобто позивач є рідним племінником [PERSON] . Позивачем прийнято спадщину [PERSON] , що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 70456356, виданим 28.10.2022 року приватним нотаріусом Звенигородського районного нотаріального округу Побіянською Н.Б. Відповідно до змісту інформації приватного нотаріуса Звенигородського районного нотаріального округу Побіянської Н.Б. нею відкрито спадкову справу № 287/2022 після смерті [INFO] [PERSON] , [INFO] . [PERSON] , [INFO] , як спадкоємець за закону подав заву про прийняття спадщини, однак станом на 14.03.2023 року спадкові права на майно спадкодавця не оформлені з незалежних від спадкоємця причин. Згідно договору купівлі-продажу нерухомості, посвідченого 26.04.2000\~року товарною біржею «Українська» за № 91619, [PERSON] придбала в [PERSON] квартиру загальною площею 36,7 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] . Вказаний договір також зареєстровано 21.06.2000 року в територіальному підрозділі бюро технічної інвентаризації за № 1262. Встановленим судом фактам відповідають правовідносини, які регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України (далі ЦК України), Цивільним кодексом Української РСР 1963 року (далі ЦК УРСР), законами України\~«Про товарну\~біржу»,\~«Про державну\~реєстрацію речових\~прав на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяжень»,\~та іншими\~підзаконними нормативно-правовими актами. За змістом ст.ст. 41, 55 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Положеннями ч. 1 ст. 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. З огляду на вказане, встановлення дійсності спірного договору за яким померла [PERSON] набула права власності на нерухоме майно охоплюється цивільним інтересом позивача, який є її спадкоємцем. Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України положення зазначеного Кодексу застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК 2003 року, положення цього Кодексу застосовується до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Оскільки спірний договір купівлі-продажу нерухомості укладено в 2000\~році, суд застосовує відповідні положення ЦК УРСР, які діяли на момент укладення договору. Положеннями ст. 47 ЦК УРСР передбачено, що нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими ч. 2 ст. 48 цього Кодексу. Якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконувала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Відповідно до ст. 48 ЦК УРСР недійсною є та угода, що не відповідає вимогам закону, в тому числі ущемлює особисті або майнові права неповнолітніх дітей. По недійсній угоді кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні все одержане за угодою, а при неможливості повернути одержане в натурі - відшкодувати його вартість у грошах. Якщо інші наслідки недійсності угоди не передбачені законом. У відповідності до вимог ст. 224 ЦК УРСР за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно ст. 227 ЦК УРСР договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (ст. 27 ЦК УРСР). Відповідно до ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» від 10.12.1991\~року біржовою операцією визнається угода, що відповідає сукупності зазначених умов: а) якщо вона являє собою купівлю-продаж, обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі; б) якщо її учасниками є члени біржі; в) якщо вона подана до реєстрації та зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. На дату укладання договору купівлі-продажу, товарні біржі в Україні реєстрували подібні договори, посилаючись на ст.ст. 3, 15, 17 Закону України «Про товарні біржі». Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. За змістом в п. 1.5 Розділу 1 Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб (далі Інструкція), затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 09.06.1998 року № 121, яка була чинною на час укладення сторонами відповідного договору купівлі-продажу та яка визначала порядок здійснення державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна в Україні,\~ державну реєстрацію права власності на об`єкти нерухомого майна здійснюють комунальні підприємства бюро технічної інвентаризації. Відповідно до п. 9 Додатку 1 до вказаної Інструкції договори купівлі-продажу, міни, зареєстровані біржею, віднесено до переліку правовстановлювальних документів, на підставі яких провадиться державна реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна. Оскільки на момент укладення договору його сторони керувались положеннями спеціального законодавства щодо укладення договорів на товарній біржі, під час оформлення договору купівлі-продажу сторони були ознайомлені з його умовами, ніяких претензій з питання оформлення договору не виникало; договір укладено з дотриманням вимог діючого на той час законодавства, за спільною згодою його сторін та на прийнятних для них умовах, умови договору його сторонами повністю виконано, право власності [PERSON] на придбане нерухоме майно в подальшому зареєстроване відповідно до законодавства, що діяло на момент його виникнення, зокрема з дотриманням вимог Інструкції, суд вважає, що [PERSON] на законних підставах набула право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , а тому наявні достатні підстави для задоволення позовних вимог. Задовольняючи позовні вимоги, враховуючи позицію позивача щодо залишення судових витрат за ним, суд не стягує їх з відповідача на його користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved