Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-29 00:00:00

До Козелецького районного суду з позовною заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом до суду звернулась [PERSON] до Кіптівської сільської ради, Чернінівського району, Чернігівської області. Позов мотивований тим, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] . На день смерті вона проживала без реєстрації за адресою: [ADDRESS] разом з позивачем у справі. Вказане підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 23 грудня 2011 року, довідкою виконкому Кіптівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області № 623 від 24 грудня 2021 року. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить: - земельна ділянка площею площею 3.35 га у межах згідно з планом, яка складається з ріллі площею 1.5768 га з кадастровим номером 7422086800:08:001:0597, сіножаті площею 1.4634 га з кадастровим номером 7422086800:08:002:0597, пасовища площею 0.2493 га з кадастровим номером 7422086800:08:003:0597, саду площею 0.0605 га з кадастровим номером 7422086800:08:004:0597, розташована на території Кіптівської сільської ради Чернігівського району (колишньої Олбинської сільської ради Козелецького району) Чернігівської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право власності на яку посвідчене державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯГ № 829004 від 28 листопада 2007 року, виданим на підставі розпорядження Козелецької районної державної адміністрації № 401 від 04 листопада 2005 року. Фактична площа земельних ділянок встановлена при розробленні проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) ЧРФ ЦДЗК, [PERSON] , та підтверджується витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №№ НВ-7400471122022, НВ-7400471252022, НВ-7400471402022, НВ-7400471482022 від 08 лютого 2022 року. За життя [PERSON] особистого розпорядження на випадок своєї смерті не зробила. Спадкоємцем першої черги спадкоємців за законом після її смерті є позивач, інших спадкоємців немає. Родинні відносини між ними підтверджуються: - свідоцтвом серія [NUMBER] від 16 березня 1972 року про народження [PERSON] , актовий запис № 17 від 22 вересня 1964 року, батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] ; - свідоцтвом серія [NUMBER] від 16 лютого 1985 року про укладення шлюбу громадянами [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 3, подружжю присвоєні прізвища [PERSON] . До нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини позивач не зверталася. Так склалося, що позивач зі своєю сім`єю та матір`ю були співвласниками квартири за адресою [ADDRESS] , проживали та були зареєстровані в ній до 21 грудня 2010 року, що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи № 6566544 від 30 грудня 2021 року та листом Про реєстрацію місця проживання від 30 грудня 2021 року. Вказану квартиру продали згідно договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 16 грудня 2010 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лавриненко О.І, зареєстрованого в реєстрі за № 1173. З того часу (грудня 2010 року) позивач з матір`ю постійно проживали в житловому будинку в [ADDRESS] , що належить позивачу у справі на праві приватної власності за договором купівлі-продажу, посвідченого 19 серпня 2005 року приватним нотаріусом Козелецького районного нотаріального округу Чернігівської області Кравченко І.О., зареєстрованого в реєстрі за № 3170. Позивач у справі [PERSON] здійснювала за матір`ю догляд, оскільки вона потребувала сторонньої допомоги у зв`язку з похилим віком. Позивач також перебувала на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Святошинської районної у місті Києві державної адміністрації та отримувала допомогу по догляду за людиною похилого віку [PERSON] з 08 вересня 2010 року по 19 грудня 2011 року, про що свідчать довідки управління № 609/39/611 від 08 вересня 2010 року та № 629/-37/02/12 від 27 грудня 2011 року. Таким чином, позивач у справі з 21 грудня 2010 року і до 04 жовтня 2012 року, а [PERSON] з 21 грудня 2010 року і до дня смерті [INFO] не мали зареєстрованого місця проживання на території України. Це було пов`язано з тим, що чоловіку позивача [PERSON] згідно з рішенням Святошинської районної у місті Києві державної адміністрації від 11 грудня 2009 року № 1408 була виділена 3-кімнатна квартира [ADDRESS] , за програмою 70х30. 26 березня 2010 року [PERSON] , [PERSON] , в тому числі і [PERSON] , було укладено договір про фінансування будівництва житла за програмою 70х30 № 163/П-4. Для сплати внесків на будівництво ними була продана квартира, де вони були зареєстровані. 24 травня 2012 року було укладено додатковий договір до вказаного договору у зв`язку зі зміною складу родини смертю [PERSON] . Свідоцтво про право власності на вказану квартиру отримано на [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] 09 липня 2012 року. Враховуючи викладене, позивач певний час (в тому числі на день смерті матері) проживала постійно разом з нею та здійснювала за нею догляд, оскільки вона потребувала сторонньої допомоги у зв`язку з похилим віком. У зв`язку з цим вважала себе такою, що фактично прийняла спадщину після її смерті. Тому виникає необхідність в судовому порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини. Встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини необхідно позивачу для оформлення прав на спадкове майно, що залишилося після смерті [PERSON] . Позивач в судове засідання не з`явилась, надавши до суду заяви про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, судові витрати з відповідача просить не стягувати. Представник відповідача Кіптівської сільської ради Чернігівського району, Чернігівськї області у судове засідання не з`явився, надавши до суду письмову заяву у якій просить розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи та розглянувши справу у відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав: [INFO] померла мати позивача [PERSON] . На день смерті вона проживала без реєстрації за адресою: [ADDRESS] разом з позивачем у справі. Вказане підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 23 грудня 2011 року, довідкою виконкому Кіптівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області № 623 від 24 грудня 2021 року. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить: - земельна ділянка площею площею 3.35 га у межах згідно з планом, яка складається з ріллі площею 1.5768 га з кадастровим номером 7422086800:08:001:0597, сіножаті площею 1.4634 га з кадастровим номером 7422086800:08:002:0597, пасовища площею 0.2493 га з кадастровим номером 7422086800:08:003:0597, саду площею 0.0605 га з кадастровим номером 7422086800:08:004:0597, розташована на території Кіптівської сільської ради Чернігівського району (колишньої Олбинської сільської ради Козелецького району) Чернігівської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право власності на яку посвідчене державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯГ № 829004 від 28 листопада 2007 року, виданим на підставі розпорядження Козелецької районної державної адміністрації № 401 від 04 листопада 2005 року. Фактична площа земельних ділянок встановлена при розробленні проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) ЧРФ ЦДЗК, [PERSON] , та підтверджується витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №№ НВ-7400471122022, НВ-7400471252022, НВ-7400471402022, НВ-7400471482022 від 08 лютого 2022 року. За життя [PERSON] особистого розпорядження на випадок своєї смерті не зробила. Спадкоємцем першої черги спадкоємців за законом після її смерті є позивач, інших спадкоємців немає. Родинні відносини між нами підтверджуються: - свідоцтвом серія [NUMBER] від 16 березня 1972 року про народження [PERSON] , актовий запис № 17 від 22 вересня 1964 року, батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] ; - свідоцтвом серія [NUMBER] від 16 лютого 1985 року про укладення шлюбу громадянами [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 3, подружжю присвоєні прізвища [PERSON] . До нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини позивач не зверталася. Так склалося, що позивач зі своєю сім`єю та матір`ю були співвласниками квартири за адресою [ADDRESS] , проживали та були зареєстровані в ній до 21 грудня 2010 року, що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи № 6566544 від 30 грудня 2021 року та листом Про реєстрацію місця проживання від 30 грудня 2021 року. Вказану квартиру продали згідно договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 16 грудня 2010 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лавриненко О.І, зареєстрованого в реєстрі за № 1173. З того часу (грудня 2010 року) позивач з матір`ю постійно проживали в житловому будинку в [ADDRESS] , що належить позивачу у справі на праві приватної власності за договором купівлі-продажу, посвідченого 19 серпня 2005 року приватним нотаріусом Козелецького районного нотаріального округу Чернігівської області Кравченко І.О., зареєстрованого в реєстрі за № 3170. Позивач у справі [PERSON] здійснювала за матір`ю догляд, оскільки вона потребувала сторонньої допомоги у зв`язку з похилим віком. Позивач також перебувала на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Святошинської районної у місті Києві державної адміністрації та отримувала допомогу по догляду за людиною похилого віку [PERSON] з 08 вересня 2010 року по 19 грудня 2011 року, про що свідчать довідки управління № 609/39/611 від 08 вересня 2010 року та № 629/-37/02/12 від 27 грудня 2011 року. Таким чином, позивач у справі з 21 грудня 2010 року і до 04 жовтня 2012 року, а [PERSON] з 21 грудня 2010 року і до дня смерті [INFO] не мали зареєстрованого місця проживання на території України. Це було пов`язано з тим, що чоловіку позивача [PERSON] згідно з рішенням Святошинської районної у місті Києві державної адміністрації від 11 грудня 2009 року № 1408 була виділена 3-кімнатна квартира [ADDRESS] , за програмою 70х30. 26 березня 2010 року [PERSON] та [PERSON] , в тому числі і [PERSON] , було укладено договір про фінансування будівництва житла за програмою 70х30 № 163/П-4. Для сплати внесків на будівництво ними була продана квартира, де вони були зареєстровані. 24 травня 2012 року було укладено додатковий договір до вказаного договору у зв`язку зі зміною складу родини смертю [PERSON] . Свідоцтво про право власності на вказану квартиру отримано на [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] 09 липня 2012 року. Враховуючи викладене, позивач певний час (в тому числі на день смерті матері) проживала постійно разом з нею та здійснювала за нею догляд, оскільки вона потребувала сторонньої допомоги у зв`язку з похилим віком. У зв`язку з цим вважала себе такою, що фактично прийняла спадщину після її смерті. Тому виникає необхідність в судовому порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини. Частина перша ст. 315 ЦПК України містить перелік фактів, які можуть бути встановлені судом. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 р. № 5, судом встановлюються факти, які породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. За змістом пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Щодо встановлення факту прийняття спадщини, то, враховуючи положення статей 1268, 1269 ЦК, мова може йти лише про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо спадкові правовідносин виникли після набрання чинності ЦК (після 1 січня 2004 року) (пункт 9 Листа Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування»). В пункті 1 вказаного Листа зазначено, що місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться. Заяви про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини в порядку окремого провадження підлягають задоволенню судом, якщо у паспорті спадкоємця відсутня відмітка про місце реєстрації особи. В силу ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» в редакції, яка діяла на час відкриття спадщини, місце проживання - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік, а місце перебування - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік. Реєстрацією визнається внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Відповідно до ч. 2 ст. 2 цього Закону реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини породжує для позивача юридичні наслідки, оскільки з визначенням її спільного проживання з матір`ю законодавство пов`язує прийняття спадщини, при цьому спір про встановлення даного факту відсутній. Встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини необхідно позивачу для оформлення прав на спадкове майно, що залишилося після смерті [PERSON] . Крім того, відсутні правовстановлюючі документи на нерухоме майно на ім`я померлого спадкодавця. Державний акт, що посвідчує право власності на земельну ділянку, був втрачений, що підтверджується довідкою відділення поліції № 1 Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області № 3561 від 06.06.2023 року, оголошенням в друкованому засобі масової інформації - газеті Чернігівщина: новини і оголошення № 22 від 01.06.2023 року. Підтвердженням того, що у власності [PERSON] були земельні ділянки, є: 1) копія державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯГ № 829004 від 28.11.2007 року, надана Головним управлінням Держгеокадастру у Чернігівській області; 2) витяги з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №№ НВ-7400471122022, НВ-7400471252022, НВ-7400471402022, НВ-7400471482022 від 08 лютого 2022 року. \~ \~ \~ \~Відповідно ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність особи припиняється у момент її смерті. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). \~ \~ \~ \~ Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки ,що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, батьки. На підставі наведенного та

Outcome: approved