Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-11 00:00:00

09 травня 2023 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Мотивуючи свої вимоги тим, з 2009 року позивач проживала однією сім`єю з відповідачем без реєстрації шлюбу. За час перебування у шлюбі у них народився син - [PERSON] , [INFO] , доказом чого є свідоцтво про народження серії [NUMBER] , актовий запис №123, видане 19 квітня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Великомихайлівського районного управління юстиції Одеської області. При реєстрації народження сина, за їх спільною заявою поданою до органу реєстрації, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 125 Сімейного кодексу України [PERSON] визнав себе батьком дитини, про що свідчить запис у свідоцтві про народження сина у графі батько. Син [PERSON] проживає з позивачем, та знаходиться на її утриманні, про що свідчить довідка видана виконавчим комітетом Великомихайлівської селищної ради Роздільнянського району Одеської області від 27 квітня 2023 року від 27 квітня 2023 року №404/02-16. Позивач не чинила будь-яких перешкод для виконання відповідачем своїх обов`язків. Неодноразово пропонувала йому спілкуватися з сином, однак батьківські правовідносини між сином та відповідачем відсутні, участі у вихованні дитини [PERSON] не приймає. На даний час позивач безробітна, офіційно ніяких доходів не отримує. Позивач займається веденням підсобного домашнього господарства та сезонними підробітками за що з даної діяльності отримує певний дохід, та самостійно, власними силами намагається матеріально забезпечити, доглядати та виховувати сина, а також виконувати всі інші обов`язки покладені на неї законом та необхідні для належного утримання сина. Зважаючи на вищевикладене вважає оскільки на момент звернення до суду з позовом між позивачем та відповідачем не досягнуто згоди з приводу способу виконання обов`язку утримання сина, позивач як матір з якою проживає дитина може подати до суду заяву про стягнення аліментів. Позивачу відомо що [PERSON] призваний на військову службу, отримує заробітну плату, є працездатним чоловіком, від так має об`єктивні можливості для отримання доходів на утримання себе та свого сина. Аліменти відповідач не платить, стягнення по виконавчим документам не проводиться, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків немає, здоровий, хронічними захворюваннями не страждає. Тому просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до повноліття дитини. Позивач в судове засідання не з`явилась, через канцелярію суду від неї надійшла заява в якій вона просить суд розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, причин неявки до суду не повідомив. Оскільки відповідач належним чином повідомлявся про дату розгляду справи і позивач не заперечує проти розгляду справи у відсутності відповідача суд, відповідно до ст.280 ЦПК України, виніс ухвалу про заочний розгляд справи. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до статті 8 Закону України " Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення в Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Судом встановлено, що сторони з 2009 року проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Від вказаного шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 19 квітня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Великомихайлівського районного управління юстиції Одеської області, де батьком записаний [PERSON] . Крім того, в матеріалах справи наявна довідка № 404/02-16 від 27.04.2023 року видана виконавчим комітетом Великомихайлівської селищної ради Роздільнянського району Одеської області, з якої вбачається, що до складу сім`ї [PERSON] входять: син [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] . При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Позивач сама не може утримувати неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] та нести одноособово витрати пов`язані з його утриманням, відповідач є здоровою, працездатною людиною, проходить військову службу, інших осіб на утриманні не має, тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина. Згідно з ч.3ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Оцінюючи всі зібрані по справі докази, враховуючи інтереси дитини для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя, її повного та всебічного розвитку, матеріальний та сімейний стан платника аліментів, суд приходить до висновку, що [PERSON] має задовільний стан здоров`я, має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини його заробітку ( доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення сином [PERSON] повноліття. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1073,60 грн. щодо вимоги майнового характеру. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved