Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-11 00:00:00

У жовтні 2022 року на адресу Роздільнянського районного суду Одеської області надійшла вищевказана позовна заява, мотивована тим, що 30.11.2018 року між Публічним акціонерним товариством «Кредобанк», найменування якого змінено на Акціонерне товариство «Кредобанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № CL- 152182, згідно з яким відповідачу було надано кредит у сумі 50 000 грн., що підтверджується меморіальним ордером № 67702171 від 30.11.2018 року, виписками по особовим рахункам з 30.11.2018 р. по 19.09.2022 р. та виписками по особовим рахункам з 30.11.2018 р. по 16.09.2022 р. Відповідно до п.1 Договору позивач зобов`язався надати у власність відповідачу грошові кошти на умовах поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання, а відповідач зобов`язується використати кредит на цілі, вказані в договорі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах, визначених договором. Пунктом 4.1 договору передбачено, що відповідач сплачує банку відсотки, за процентною ставкою 47,69 % річних, проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості. Пунктом 4.5. Договору визначену реальну річну процентну ставку 59,61 % річних. Відповідач був ознайомлений, прийняв усі умови, зобов`язувався їх виконувати. Відповідач умови договору не виконував. 28.01.2022 року на адресу відповідача було направлено повідомлення - вимогу щодо дострокового погашення заборгованості, яка була отримана відповідачем 08.02.2022 року, однак повністю проігнорована. Тому банк був вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав та законних інтересів. Таким чином, внаслідок порушення зобов`язань кредитного договору № CL- 152182 заборгованість [PERSON] перед АТ «Кредобанк» станом на 16.09.2022 року становить 67 637,60 грн. і складається: із заборгованості по кредиту - 39 318,59 грн., із заборгованості за відсотками - 28 319,01 грн. У зв`язку з вищевикладеним, позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість в сумі 67 637,60 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2481,00 грн. 31.10.2022 року на запит суду в порядку ч.7 ст.187 ЦПК України надійшли відомості про зареєстроване місце проживання відповідача. Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 01.11.2022 року провадження по справі відкрито, в порядку спрощеного поовного провадження, з викликом сторін. 10.04.2023 року на адресу суду від відповідачки [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву. Відповідно до вказаного відзиву, відповідачка зазначила, що не погоджується з позовними вимогами позивача. Додатково зазначила, що відповідно до діючого законодавства, а саме: прикінцевих положень Цивільного кодексу України, на період дії карантину позичальник звільняється від сплати на користь кредитодавця неустойки, штрафу, пені за таке прострочення. Також зазначила про те, що аналогічні норми містяться у ч. 18 прикінцевих положень Цивільного кодексу України, однак у період дії в Україні воєнного та надзвичайного стану. На підставі викладеного, просила суд зменшити розмір вимог позивача, обмежуючись тільки сумою заборгованості за кредитом. Представник позивача - адвокат Кізко Л. в судове засідання не з`явилась, надала суду письмові пояснення, відповідно до яких просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, справу розглянути за відсутності представника позивача. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву, відповідно до якої просить суд розглянути справу за її відсутності. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. В порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 30.11.2018 р. між АТ «Кредобанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №CL-152182, згідно якого відповідачу було надано кредит в розмірі 50000,00 грн., що підтверджується меморіальним ордером №67702194від 30.11.2018 року, меморіальним ордером №67702171 від 30.11.2018 року, виписками по особовим рахункам з 30.11.2018 року по 19.09.2022 рік та випискам по особовим рахункам з 30.11.2018 року по 16.09.2022 рік. Відповідно до п. 1 Договору, позивач зобов`язався надати у власність відповідачу грошові кошти на умовах поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання, а відповідач зобов`язувався використати кредит на цілі, вказані в цьому Договорі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах, визначених цим Договором. Згідно з п. 6.3 Договору, повернення суми кредиту, здійснюється щомісячно разом із процентами за користування кредитом, у вигляді рівних сум - ануїтетного платежу (розмір якого визначається п. 6.2 Кредитного договору). Згідно до п. 6.1, 6.2 Договору, позичальник зобов`язаний повернути банку кредит у повному обсязі в порядку і терміни, передбачені кредитним договором та/або додатками до нього. Позичальник здійснює погашення заборгованості відповідно до Графіку платежів (Додаток № 1 до Договору), всього позичальник зобов`язаний здійснити 60 щомісячних платежів по 2222 грн щомісячно, кожного останнього числа відповідного місяця, впродовж 60 місяців з дати укладення Кредитного договору. Щомісячні платежі з 30.11.2018 року по 29.11.2023 року погашаються в однаковому порядку. Пунктами 4.1., 4.2. Договору передбачено, що відповідач сплачує Банку відсотки, за процентною ставкою 47,69 % річних. Проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості по кредиту методом «факт/360» (фактична кількість днів у місяці, але умовно в році 360 днів), за ставкою, визначеною п. 4.1. Кредитного договору, з дня видачі кредиту до дня повернення кредиту в повному обсязі, якщо інше не випливає з умов цього Кредитного договору. Судом встановлено, що відповідач був ознайомлений, прийняв усі умови договору, зобов`язувався їх виконувати. Відповідач не виконує свої зобов`язання за Договором, що призвело до порушення прав позивача. Відповідно до п. 6.9. Кредитного договору банк, у випадках передбачених п.3.3. Кредитного договору вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших належних до сплати платежів за Кредитним договором, про що письмово повідомляє позичальника. Судом встановлено, що умовами Кредитного договору визначено, що у випадку прострочення погашення кредиту або іншого порушення графіку повернення кредиту та сплати відсотків Позичальником, Кредитор вправі вимагати дострокового погашення кредиту. В свою чергу, Позичальник зобов`язаний достроково погасити кредит та інші нарахування протягом тридцяти календарних днів з моменту отримання письмової вимоги про дострокове повернення кредиту. 28.01.2022 року позивачем на адресу Відповідача було направлено повідомлення - вимога щодо дострокового погашення заборгованості. Вказане повідомлення було отримано відповідачем 08.02.2022 року, однак вказане повідомлення - вимога була повністю проігнорована відповідачем. Судом встановлено, що згідно із розрахунком заборгованості за договором кредиту №CL-152182 від 30.11.2018р. [PERSON] станом на 16.09.2022 р. має заборгованість перед позивачем в сумі: 67637,60 грн., що складається з: 39318,59 - заборгованості за кредитом; 28319,01 грн. - заборгованості за відсотками. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов`язання заданим договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048, ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до умов кредитного договору. Судом встановлено, свої зобов`язання за кредитним договором Банк виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти в розмірі та в порядку, передбаченому договором. Відповідачка [PERSON] отримала кредит у зазначеному розмірі, але не виконувала взяті на себе зобов`язання, не погашала заборгованість за кредитним договором, станом на 16.09.2022 р. заборгованість відповідача перед позивачем становить 67637,60 грн., що складається з: 39318,59 грн. - заборгованості за тілом кредиту; 29319,01 грн. - заборгованості за відсотками. Позивачем вживалися заходи щодо спонукання відповідача виконати свої зобов`язання за кредитним договором, про що свідчить досудова вимога щодо дострокового стягнення заборгованості, однак, відповідач не вчинив жодних дій, спрямованих на погашення заборгованості. Виходячи з наведеного вище вимоги, про стягнення заборгованості за тілом кредиту та заборгованості за відсотками є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню. Стосовно вимог відповідачка [PERSON] зазначених у відзиві від 10.04.2023 року, про зменшення розміру вимог позивача, обмежившись тільки сумою заборгованості за кредитом, суд зазначає, що умовами Кредитного договору, а саме: п. 4.1 було передбачено, що за користування Кредитом позичальник сплачує Банку відсотки, за процентною ставкою 47,69% річних. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється Договором. За частиною 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві кошти у строк та в порядок, що встановлені Договором. Таким чином, сторонами було погоджено строк повернення процентів до дня повернення кредиту в повному обсязі. Стосовно доводів відповідача [PERSON] про заборону стягнення пені та штрафів по Кредитному договору, на період дії в України військового стану, суд зазначає, що в даному випадку вказані види стягнення не були заявлені позивачем до стягнення з відповідача, безпосередня сума стягнення з [PERSON] передбачає лише: суму заборгованості за кредитом, в розмірі 39318,59 грн. та суму заборгованості за відсотками в розмірі 28319,01 грн. Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач порушив взяті на себе за кредитним договором зобов`язання, а тому позовні вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору у розмірі 2481,00 гривні 00 копійок підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved