Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, яким просив розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований 20.06.2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ізмаїльського міського управління юстиції Одеської області в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу, актовий запис № 214, а також, просив позбавити [PERSON] батьківських прав щодо [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 20.06.2002 між ним, [PERSON] , та [PERSON] укладено шлюб. Від шлюбу з [PERSON] у сторін народилась донька [PERSON] , [INFO] . З перших днів подружнього життя у сторін була дружна сім`я, заснована на почуттях любові, поваги один до одного, але з часом почуття любові, поваги та розуміння згаслі і поступово стосунки між нами зіпсувались. В останній час спільного проживання їх погляди на життя стали абсолютно протилежними, зникли взаємоповага та взаєморозуміння, у зв`язку з чим між ними виникали суперечки та сварки, свідком яких неодноразово була їх малолітня дитина. Наразі кожен з них живе окремим життям та своїми інтересами. З жовтня 2022 фактично сім`я припинила своє існування. Спільного сімейного життя вони не ведуть та шлюбних стосунків не підтримують. Шлюб існує лише формально і його збереження суперечить інтересам як його, так і відповідача. На даний момент відповідач [PERSON] проживає окремо від нього та їхньої доньки. Дитина проживає з ним за адресою: [ADDRESS] , та він самостійно її виховує її та утримує. Так, він є власником приватного будинку за зазначеною адресою, у дитини є окрема кімната, в будинку є кухня, ванна кімната, велика прибудинкова територія, тобто абсолютно все необхідне для життя та щасливого дитинства. Відповідач [PERSON] протягом тривалого періоду не підтримує ніяких близьких стосунків з дочкою [PERSON] . Також, [PERSON] ухиляється від виконання обов`язків у фінансовому утриманні [PERSON] , оскільки не купує жодних речей (одягу, взуття тощо), продуктів харчування, засобів гігієни тощо. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, якою позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти задоволення позову. Представник третьої особи - органу опіки та піклування Ізмаїльської міської ради Одеської області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якою не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа - орган опіки та піклування Ізмаїльської міської ради Одеської області про розірвання шлюбу та позбавлення батьківських прав, необхідно задовольнити, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтею 56 СК України передбачено право дружини та чоловіка на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За змістом ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 20 червня 2002 року, що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 20.06.2002 року, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Ізмаїльського міського управління юстиції Одеської області, актовий запис № 214. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 04.10.2011 року, виданого Першим Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 1585. Після припинення спільного проживання неповнолітня[PERSON] , [INFO] , залишилися проживати разом з батьком [PERSON] , який взяв на себе відповідальність за життя та здоров`я доньки. Згідно повного витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» Міністерства внутрішніх справ України ВР - 001131847, громадянин України [PERSON] , [INFO] , на території України станом на 19.06.2023 до кримінальної відповідальності не притягувався. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за № 332967149 від 20.05.2023 року, [PERSON] належать 7/18 частин житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] на підставі рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 03.03.2021 року. Мати дитини, [PERSON] , не бере участь у житті доньки, ухиляється від її виховання, свідомо нехтує своїми обов`язками, не проявляє до дитини материнської уваги та турботи, родинні стосунки не підтримує, не надає матеріальної допомоги, не цікавиться успіхами донки ні в письмовій, ні в усній формі, тобто фактично самоусунулася від виконання батьківських обов`язків. На адресу служби у справах дітей Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області [PERSON] надіслала заяву, відповідно до якої надала згоду на позбавлення її батьківських прав. Вона усвідомлює зміст ст.166 Сімейного кодексу України. Відповідно до акту обстеження умов проживання, неповнолітня [PERSON] проживає разом з батьком за адресою: [ADDRESS] . Приватний будинок складається з 3 кімнат, кухня, ванна кімната. Умови проживання відповідають санітарно-гігієнічним вимогам. У дитини є окрема кімната, в яких чисто, охайно, затишно. Дитина забезпечена сезонним одягом, шкільним приладдям, технічними засобами для дистанційного навчання. Питання доцільності/недоцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно неповнолітньої [PERSON] , [INFO] розглянуто 04.07.2023 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, протокол № 10. Члени комісії розглянули матеріали справи, взяли до уваги заяву, відповідно до якої [PERSON] надала згоду на позбавлення її батьківських прав відносно неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , та вирішили: пропонувати органу опіки та піклування виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області надати висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області за №01-26/417/23 від 12.07.2023 року [PERSON] визнано за доцільне та в інтересах дитини позбавити батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] . Статтею ст.56 СК України передбачено право дружини та чоловіка на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За змістом ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їх дітей, їх особисті та майнові права після розірвання шлюбу не будуть порушені, суд дійшов до висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсному волевиявленню сторін і шлюб може бути розірваний. Вирішуючи позовні вимоги про позбавлення батьківських прав, суд виходить з такого. За змістом ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до п.п.1, 2, 4 ч.1 ст. 164 СК України мати та батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, є хронічними алкоголіками або наркоманами. Пленум Верховного Суду України у п.п.15, 16 постанови «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» за №3 від 30 березня 2007 року роз`яснив судам, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини від інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального усвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. [PERSON] позов та обставини позову визнала у повному обсязі. За таких обставин, суд вважає, що відповідачка дійсно не виконує своїх батьківських обов`язків, оскільки не приділяє увагу вихованню дитини, не здійснює за нею належний догляд та контроль, не піклується про її духовний і фізичний розвиток, не забезпечує її необхідним харчуванням, не цікавиться її здоров`ям, не створює умови для отримання нею освіти, а також не проявляє до неї материнської уваги та турботи. Оскільки сторони однією сім`єю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, а також те, що відповідач [PERSON] самоусунулась від виховання доньки [PERSON] , суд вважає за можливе позовну заяву задовольнити та розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 20 червня 2002 року, відділом реєстрації актів громадянського стану Ізмаїльського міського управління юстиції Одеської області, актовий запис № 214 і позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно дитини [PERSON] , [INFO] .

Outcome: approved