Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-10 00:00:00

16.05.2023 представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що сторони [PERSON] та [PERSON] перебували у офіційному шлюбі. У шлюбі народилася спільна дитина - дочка [PERSON] , [INFO] , на даний час досягла 16 років. Сторони разом з неповнолітньою дитиною постійно проживали за адресою по [ADDRESS] . Рішенням Охтирського міськрайонного суду від 08.09.2019 шлюб між сторонами розірвано. З вересня 2019 року відповідачка виїхала з села у невідомому напрямку. Неповнолітній дитині тоді виповнилося 13 років, дитина залишилася проживати разом з батьком. З 2019 року по 2023 роки відповідачка жодного разу не приїздила у с. Пологи, про неповнолітню дитину не цікавиться, матеріально не утримує і не допомагає. Вважає, що основною підставою у випадку з відповідачкою, відповідно до вимог чинного сімейного законодавства, є ухилення від виконання матір`ю свого обов`язку по вихованню, утриманню та забезпеченню своєї рідної неповнолітньої дочки. Ухилення з боку відповідачки, на думку представника позивача, є навмисним, так як вона повністю розуміє наслідки своєї винної поведінки, що характерно для неї за рисами її характеру. Поважних причин щодо неможливості виконання батьківського обов`язку у відповідачки не існувало і не існує. Відповідачці байдужа рідна дитина, оскільки вона злісно не виконує обов`язки по вихованню, утриманню та забезпеченню дитини. Перешкод у спілкуванні з дитиною ніхто не чинив і не чинить - відповідачка умисно ухиляється від виховання дитини, утримання, тобто не виконує свого батьківського обов`язку свідомо. Відповідачка фактично самоусунулася від підготовки дочки до самостійного життя, зокрема не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, у разі потреби лікування, що негативно впливає на фізичний розвиток як складову виховання. Просив позбавити [PERSON] , [INFO] , останнє відоме місце проживання та реєстрації якої: [ADDRESS] , батьківських прав відносно неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . 23.05.2023 ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження з викликом сторін. 14.06.2023 залучено до участі у справі орган опіки та піклування Чернеччинської сільської ради. 14.06.2023 ухвалою суду закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити з підстав, зазначених у позові. Відповідачка, будучи належним чином сповіщена про час та місце судового розгляду, в судове засідання не прибула, правом на подачу відзиву не скористалася. Представник Служби у справах дітей Охтирської РДА в суді не заперечувала проти задоволення позову, зазначивши, що відповідачка взагалі не бере участі в житті дитини, тому з врахуванням думки дитини, наявні всі підстави для позбавлення її батьківських прав. Представник органу опіки і піклування Чернеччинської сільської ради в судове засідання не з`явився, подав заяву про слухання справи у відсутності їх представника. Допитана в судовому засіданні неповнолітня [PERSON] пояснила, що мати припинила проживати з нею і батьком з 2019 року, коли їй було 13 років. За весь цей час мати ніяк не цікавилася її життям. Інколи телефонувала. Бачилася з матір`ю останній раз восени 2022 року, коли остання приїжджала в м.Охтирка до подруги і вони випадково зустрілися у місті. Матеріальної допомоги майже не надає, це може бути 1 тисяча гривень на рік. Її утримує батько, який повністю забезпечує її життєві потреби, виховує і хвилюється за неї. Де разаз мати, їй не відомо. Приймаючи до уваги згоду позивача, суд проводить заочний розгляд справи на підставі доказів, наявних у справі, відповідно до положень ч. 4 ст. 223 ЦПК України. Суд заслухавши позивача і його представника, представників третіх осіб, неповнолітню [PERSON] , дослідивши докази у справі, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог позивача, виходячи з наступного. Відповідно до ст. ст. 51, 52, 55 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою, діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтею 150 СК України встановлено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, до яких, серед інших, належить і обов`язок піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. В преамбулі до Конвенції про права дитини, зазначено, що дитині для повного та гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточенні. Згідно з ст. 9 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року (ратифікована 27.02.1991 року), держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованою Україною 27.02.1991, що набрала чинності для України 27.09.1991, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Частинами 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Положеннями ст. 141 СК України визначено, що мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до положень ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності; батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини, але всупереч зазначеним вимогам закону відповідач свої зобов`язання щодо виховання та розвитку дитини не здійснює. Статтею 164 СК України визначені підстави позбавлення батьківських прав. Так, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. У ч. 2 п. 16 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30.03.2007 зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Встановлено, що позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] ,що підтверджується свідоцтвом про народження, видане виконкомом Пологівської сільської ради Охтирського району Сумської області 15.08.2006, актовий запис №07. Згідно з рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 09.09.2019 шлюб між позивачем та відповідачкою розірваний. Відповідно до довідки про склад сім`ї [PERSON] , він дійсно зареєстрований та фактично постійно проживає в [ADDRESS] і його сім`я складається з дочки [PERSON] , [INFO] . Відповідно до частин 4 та 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Орган опіки і піклування Чернеччинської сільської ради у з висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої дочки [PERSON] , з врахуванням відсутності позиції відповідачки, поклався на розсуд суду. З висновку органу опіки та піклування Охтирської РДА вбачається, що [PERSON] припинила виконувати будь-які батьківські обов`язки, припинила з дитиною будь-які життєві зв`язки, не має бажання зустрічатися з донькою, не цікавиться станом її здоровя, розвитком здібностей, не бере участі у фізичному та морально-естетичному вихованні, тобто свідомо ухилилася від виконання своїх батьківських обов`язків. Орган опіки та піклування вважає доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини позбавлення батьківських прав [PERSON] . Таким чином, суд вважає, що зібраними по справі доказами підтверджено, що відповідачка не цікавиться дитиною, матеріально не допомагає, дитину не відвідує, не спілкується з нею, не піклується про фізичний і духовний розвиток протягом тривалого часу, таким чином ухиляється від своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дитини, а тому, приходить до висновку про наявність підстав для позбавлення її батьківських прав, так як це відповідатиме найкращим інтересам дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved