Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-04 00:00:00

08 лютого 2023 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла вищевказана позовна заява. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що рішенням Вижницького районного суду від 12.12.2007 [PERSON] [INFO] було відібрано в батьків - [PERSON] та [PERSON] без позбавлення їх батьківських прав. Відповідно до рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26.03.2021 [PERSON] , [INFO] відібрано у батька [PERSON] без позбавлення його батьківських прав. Рішенням виконавчого комітету Сокирянськох міської ради від 29.07.2021 № 182 «Про продовження функціонування прийомної сім`ї [PERSON] на території Сокирянської міської ради та влаштування [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] на виховання та спільне проживання» неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] влаштовано на виховання та спільне проживання до прийомної сім`ї [PERSON] . Відповідно до інформації Служби у справах дітей Сокирянської міської ради за період перебування дітей в прийомній сімї рідні батьки не звертались о служби з метою отримання інформації про [PERSON] та [PERSON] . Батьки дітей не цікавляться їх здоров`ям, рівнем розвитку, вихованням та навчанням, не допомагають матеріально, не відвідують їх за місцем проживання. Висновком Органу опіки та піклування Вижницької міської ради від 29.12.2022 вважається за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] . Батько неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ухиляється від виконання батьківських обов`язків по відношенню до дітей, фактично самоусунувся від догляду та виховання дітей, така поведінка свідчить про свідоме ухилення від виконання батьківських обов`язків по відношенню до дітей. Протягом року дітьми не цікавився та не звертався до служби у справах дітей про повернення йому дітей. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08 лютого 2023 року вказану справу передано на розгляд судді Бебешко М.М. Ухвалою суду від 06 березня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 05 квітня 2023 року У зв`язку з неявкою в підготовче засідання відповідача, останнє відкладено на 05 травня 2023 року. 07 квітня 2023 року до суду надійшла заява від представника позивача про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали. Ухвалою суду від 05 травня 2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті на 06 червня 2023 року. Через неявку відповідача в судове засідання, призначене на 06 червня 2023 року, останнє судом відкладено на 05 липня 2023 року. Відповідач в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлений судом своєчасно. Рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень відповідачу повернулися на адресу суду з відміткою про причину повернення «За закінченням терміну зберігання. Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України - суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких умов суд, відповідно до вимог статті 281 ЦПК України постановляє ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [INFO] народився [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про його народження. В графі «Батько» даного свідоцтво записаний [PERSON] , в графі «Мати» - [PERSON] . [INFO] народилась [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про його народження. В графі «Батько» даного свідоцтво записаний [PERSON] , в графі «Мати» - [PERSON] . 12 грудня 2007 року рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області відібрано без позбавленням батьківських прав у [PERSON] , 1988 року народження та [PERSON] , 1978 року народження їх малолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , що перебуває у спеціалізованому обласному будинку Управління охорони здоров`я Чернівецької обласної державної адміністрації. 18 лютого 2010 року рішенням Вижницького районного суду м. Чернівці повернуто [PERSON] , [INFO] її малолітню дитину, сина [PERSON] , [INFO] , яка була відібрана у неї на підставі рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 12 грудня 2007 року і яка на теперішній час знаходиться в Чернівецькому обласному будинку дитини. 18 лютого 2010 рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. 29 січня 2021 року рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області відібрано малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] від матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав. 26 березня 2021 року рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області відібрано малолітню [PERSON] , [INFO] від батька, [PERSON] , [INFO] , без позбавлення його батьківських прав. Стягнуто з [PERSON] , [INFO] аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі ? частини всіх видів його заробітку (доходу), починаючи від дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 03 березня 2021 року рішенням виконавчого комітету Вижницької міської ради Вижницького району Чернівецької області № 38 надано [PERSON] , [INFO] , жителю м. Вижниця Вижницького району Чернівецької області, який тимчасово перебуває у Центрі соціально-психологічної реабілітації дітей в м. Чернівці статус дитини, позбавленої батьківського піклування. 02 червня 2021 року рішенням виконавчого комітету Вижницької міської ради Вижницького району Чернівецької області № 96 надано [PERSON] , [INFO] , жительці м. Вижниця Вижницького району Чернівецької області, яка тимчасово перебуває у Центрі соціально-психологічної реабілітації дітей в м. Чернівці статус дитини, позбавленої батьківського піклування. 29 липня 2021 року рішення виконавчого комітету Сокирянської міської ради Дністровського району Чернівецької області № 182 влаштовано з 03 серпня до прийомної сімї [PERSON] на виховання та спільне проживання дітей, позбавлених батьківського піклування [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] за адресою [ADDRESS] . Згідно інформації Служби у справах дітей Сокирянської міської ради від 8.11.2022 № 01-10/279 за період перебування дітей в прийомній сім`ї рідні батьки не звертались до служби з метою отримання інформації про [PERSON] та [PERSON] . Батьки дітей не цікавляться їх здоров`ям, рівнем розвитку, вихованням та навчанням, не допомагають матеріально, не відвідують їх за місцем проживання с. Олексіївка, Дністровський район. Відповідно до інформації Служби у справах дітей Білоцерківської міської ради Київської області від 14.12.2022 № 1704/04-04 працівниками служби не вдалося обстежити умови проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , та поспілкуватись з ним, оскільки на час візиту квартира за вказаною адресою була зачинена, двері працівникам ніхто не відкрив. Під час спілкування з сусідами [PERSON] вони повідомили, що не бачили його з літа 2022 року і їм достеменно не відомо, де він перебуває на цей час. Згідно висновку Вижницької міської ради Чернівецької області від 29.12.2022 № 02-16/1918 визнано за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , що зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , по відношенню до неповнолітніх дітей, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . При вирішенні справи суд виходить з наступного. Статтею 164 Сімейного кодексу України (надалі СК України) зазначено підстави позбавлення батьківських прав. Так, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він:1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав з підстав, встановлених пунктами 2, 4 і 5 частини першої цієї статті, лише у разі досягнення ними повноліття. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Якщо суд при розгляді справи про позбавлення батьківських прав виявить у діях батьків або одного з них ознаки кримінального правопорушення, він письмово повідомляє про це орган досудового розслідування, який в порядку, передбаченому , розпочинає досудове розслідування. Рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав, відповідно до статті 165 СК України, мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Статтею 166 СК України описано правові наслідки позбавлення батьківських прав. Так, особа, позбавлена батьківських прав:1) втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання;2) перестає бути законним представником дитини;3) втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми;4) не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником;5) не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування);6) втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено права, обов`язки та відповідальність батьків за виховання та розвиток дитини. Так, виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Держава надає батькам або особам, які їх замінюють, допомогу у виконанні ними своїх обов`язків щодо виховання дітей, захищає права сім`ї, сприяє розвитку системи послуг з підтримки сімей з дітьми та мережі дитячих закладів. Позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей. Порядок і розміри відшкодування витрат на перебування дитини в прийомній сім`ї, сім`ї патронатного вихователя, дитячому будинку сімейного типу, будинку дитини, дитячому будинку, дитячому будинку-інтернаті, школі-інтернаті чи іншому закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, встановлюються законодавством. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. У разі відмови від надання дитині необхідної медичної допомоги, якщо це загрожує її здоров`ю, батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність згідно з законом. Медичні працівники у разі критичного стану здоров`я дитини, який потребує термінового медичного втручання, зобов`язані попередити батьків або осіб, які їх замінюють, про відповідальність за залишення дитини в небезпеці. Статтею 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини (ст.9 Конвенції). Згідно роз`яснень п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Таким чином, сукупність зібраних по справі доказів свідчить про те, що відповідач [PERSON] самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, а саме: не піклується про фізичний і духовний розвиток неповнолітніх дітей не цікавиться їх здоров`ям, рівнем розвитку, вихованням та навчанням, не допомагають матеріально, не відвідує їх за місцем проживання, тому суд дійшов висновку, що в інтересах дітей, є доцільним позбавлення [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно його неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Приймаючи до уваги те, що при задоволенні позовних вимог про позбавлення батьківських прав, суд має прийняти рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини, але враховуючи те, що аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , з відповідача стягнуто рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 березня 2021 року народження, а вимога про стягнення суд обмежується ухваленням рішення про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] в розмірі 1\\4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31 січня 2023 року до досягнення дитиною повноліття та зобов`язати Орган опіки та піклування Вижницької міської ради Чернівецької області відкрити у відділенні Державного ощадного банку України особовий рахунок на неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , для зарахування на нього грошових коштів, надісланих в рахунок сплати аліментів. Судове рішення в частині сплати аліментів за один місяць, відповідно до статті 430 ЦПК України підлягає до негайного виконання. Відповідно до п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. Приймаючи до уваги вимоги ч. 6 ст. 141 ЦПК України, та враховуючи те, що позивачем заявлені вимоги немайнового (позбавлення батьківських прав) та майнового (стягнення аліментів) характеру, а також положення ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 2684 гривні. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved