Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-16 00:00:00

Головне управління ДПС у Запорізькій області звернулось до суду із заявою в якій просить зобов`язати Акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк» надати до Головного управління ДПС у Запорізькій області інформацію в паперовому або електронному вигляді про обсяг та рух коштів по рахунку ППФО [PERSON] (р.н.о.к.п.п. [NUMBER] ), а саме інформацію про рух грошових коштів на розрахунковому рахунку: № [NUMBER] за період з 01.01.2017 по дату закриття рахунку, в розрізі контрагентів з наданням дати проведення операцій, суми платежів, призначення платежів, найменування, кодів ЄДРПОУ. В обгрунтування заяви посилається на те, відповідно до пп. 20.1.4. п. 20.1 ст. 20, п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.7 п. 78.1 ст. 78, пункту 522 та п. 69.2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України від 02.12.2010р. № 2755-VI (із змінами), п. 2 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI (із змінами) на підставі наказу ГУ ДПС у Запорізькій області від 13.03.2023 № 290-п та направлення від 13.03.2023 р. № 437 виданих ГУ ДПС у Запорізькій області, з 13.03.2023 повинна була розпочатись документальна позапланова виїзна перевірка ППФО [PERSON] (р.н.о.к.п.п. [NUMBER] ). Фахівцями Головного управління ДПС у Запорізькій області 13.03.2023 здійснено вихід за податковою адресою платника: [ADDRESS] . За вказаною адресою знаходився п`ятиповерховий будинок. На тривалі виклики в дзвінок квартири [ADDRESS] , що розташована на 4 поверсі ніхто не відповів. Відповідно до п.п. 1.4.5 п. 1.4 Розділу І Наказу від 04.09.2020 р. № 470 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо порядку взаємодії між підрозділами органів Державної податкової служби України при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків» (із змінами), складено акт про неможливість проведення перевірки у зв`язку з відсутністю платника податків - фізичної особи за податковою адресою від 14.03.2023 № 251/08-01-24-06/ [NUMBER] . Другий примірник акта направлено ППФО [PERSON] (р.н.о.к.п.п. [NUMBER] ) в порядку, передбаченому п. 2 ст. 42 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (із змінами) за податковою адресою (№ відправлення 6900513652421 від 14.03.2023). Також, на адресу ППФО [PERSON] було направлено запит від 13.03.2023 №10000/6/08-01-24-06-03 про надання документів та інформації, що пов`язані з предметом перевірки. Запитувана інформація надана не була. 14 березня 2023 року ГУ ДПС у Запорізькій області направлено запит № 2321/5/08-01-24-06-03 до Головного управління національної поліції у Запорізькій області про встановлення місцезнаходження платника податків за податковою адресою. Відповідно пп. 16.1.11 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-У (із змінами і доповненнями), платник податків зобов`язаний повідомляти контролюючі органи про зміну місцезнаходження юридичної особи та зміну місця проживання фізичної особи - підприємця. Згідно інформаційних даних АІС «Податковий блок», ППФО [PERSON] (р.н.о.к.п.п. [NUMBER] ) для проведення розрахункових операцій використовував наступний банківський рахунок в АТ «ПУМБ», МФО 334851, № [NUMBER] . У зв`язку з цим, враховуючи, що станом на день подання заяви заінтересованими особами не надано інформацію про рух коштів товариства по рахунках Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк», подано вказану заяву. Сторони в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду повідомлені належним чином. Від представника заявника подана заява про розгляд справи без їх участі. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків. З матеріалів заяви встановлено, що відповідно до пп. 20.1.4. п. 20.1 ст. 20, п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.7 п. 78.1 ст. 78, пункту 522 та п. 69.2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України від 02.12.2010р. № 2755-VI (із змінами), п. 2 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI (із змінами) на підставі наказу ГУ ДПС у Запорізькій області від 13.03.2023 № 290-п з 13.03.2023 повинна була розпочатись документальна позапланова виїзна перевірка ППФО [PERSON] (р.н.о.к.п.п. [NUMBER] ) з 13.03.2023 тривалістю 5 робочих днів за період діяльності з 01.01.2017 по 19.03.2021 з метою своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства та за період з 01.01.2011 по 19.03.2021 з питань дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками та правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Фахівцями Головного управління ДПС у Запорізькій області 13.03.2023 здійснено вихід за податковою адресою платника: [ADDRESS] . За вказаною адресою знаходився п`ятиповерховий будинок. На тривалі виклики в дзвінок квартири [ADDRESS] поверсі ніхто не відповів. 14 березня 2023 року складено акт № 251/08-01-24-06/2231305919 про неможливість проведення перевірки у зв`язку з відсутністю платника податків - фізичної особи за податковою адресою. Другий примірник акта направлено ППФО [PERSON] за податковою адресою. 13 березня 2023 року на адресу ППФО [PERSON] було направлено запит №10000/6/08-01-24-06-03 про надання документів та інформації, що пов`язані з предметом перевірки. Запитувана інформація надана не була. 14 березня 2023 року ГУ ДПС у Запорізькій області направлено запит № 2321/5/08-01-24-06-03 до Головного управління національної поліції у Запорізькій області про встановлення місцезнаходження платника податків за податковою адресою. Органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (стаття 19 Конституції України). Згідно з п. 75.1. ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Відповідно до п. 19-1.1.1 - 19-1.1.2. ст. 19 ПК України контролюючі органи виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу: здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків; контролюють своєчасність подання платниками податків та платниками єдиного внеску передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків, зборів, платежів. Для виконання покладених на контролюючі органи функцій їм надані права, що визначені законодавцем та наведені у статі 20 ПК України. Відповідно до пп. 20.1.5 п. 20.21 ст. 20 ПК України контролюючий орган має право отримувати безоплатно від платників податків, а також від установ Національного банку України, банків та інших фінансових установ довідки у порядку, встановленому Законом України «Про банки та банківську діяльність» та цим Кодексом, довідки та/або копії документів про наявність банківських рахунків, а на підставі рішення суду - інформацію про обсяг та обіг коштів на рахунках, у тому числі про ненадходження в установлені строки валютної виручки від суб`єктів господарювання, інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком. Відповідно до п. 73.4 ст. 73 ПК України інформація про наявність та рух коштів на рахунках платника податків надається в обсягах більших, ніж передбачені пунктом 73.3 цієї статті, банками та іншими фінансовими установами контролюючим органам за рішенням суду. Для отримання такої інформації контролюючий орган звертається до суду. Відповідно до ч. 1 ст. 1076 ЦК України банк гарантує таємницю банківського рахунка, операцій за рахунком і відомостей про клієнта. Відомості про операції та рахунки можуть бути надані тільки самим клієнтам або їхнім представникам. Іншим особам, у тому числі органам державної влади, їхнім посадовим і службовим особам, такі відомості можуть бути надані виключно у випадках та в порядку, встановлених законом про банки і банківську діяльність. Статтею 60 Закону України «Про банки та банківську діяльність» поняття «банківська таємниця» визначено як інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним або стала відомою третім особам при наданні послуг банку або виконанні функцій, визначених законом, а також визначена у цій статті інформація про банк. Відповідно до ст. 62 Закону України «Про банки та банківську діяльність» інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками на письмову вимогу суду або за рішенням суду. З аналізу зазначеної норми вбачається, що на вимогу відповідних уповноважених державних органів банк вправі надати інформацію, яка містить банківську таємницю, у межах і обсягах, визначених цим та іншими законами, тобто банки надають обмежену законом інформацію. Підставою для розкриття інформації, яка містить банківську таємницю, є необхідність провести перевірку своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів до державного бюджету суб`єктом господарської діяльності. При цьому своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплата податків та зборів (обов`язкових платежів) здійснюється шляхом проведення органами державної податкової служби планових і позапланових виїзних перевірок, підстави та порядок яких визначені законом. Саме по собі неподання в установлений строк податкової декларації або їх розрахунків, необхідність перевірки достовірності, повноти нарахування та сплати усіх передбачених Податковим кодексом України податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства тощо є підставою для ініціювання органами державної податкової служби перевірок згідно з процедурою, визначеною главою 8 Податкового кодексу України. В цьому випадку розкриття банківської таємниці можливе в разі доведення органом державної податкової служби обставин, за яких перевірки є неможливими або є інша об`єктивна потреба в розкритті такої таємниці. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі №761/43384/16-ц. Відповідно до статті 348 ЦПК України у заяві про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичної особи або фізичної особи має бути зазначено, зокрема, обґрунтування необхідності та обставин, за яких вимагається розкрити інформацію, що містить банківську таємницю, щодо особи із зазначенням положень законів, які надають відповідні повноваження, або прав та інтересів, які порушено. Заявник просив розкрити інформацію, що містить банківську таємницю, посилаючись на неможливість вручити направлення на перевірку та розпочати документальну позапланову виїзну перевірку у зв`язку з тим, що ФО-П [PERSON] не знаходиться за податковою адресою. Разом з тим, судом встановлено, що за наказом №290-п від 13.03.2023 документальна позапланова виїзна перевірка мала проводитись 5 робочих днів з 13.03.2023. Таким чином, термін перевірки, встановлений наказом №290-п від 13.03.2023, сплив, заяву про розкриття інформації, що містить банківську таємницю заявником подано до суду 04.07.2023, а тому підстави для задоволення такої заяви відсутні. На підставі викладено та

Outcome: dismissed