Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-16 00:00:00

На розгляді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області перебуває цивільна справа за позовною заявою [PERSON] до ТОВ «ХОРН ХОФ ІНВЕСТ», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позов мотивує тим, що на початку листопада 2021 року через додаток ДІЯ вона дізналася про наявність відкритого виконавчого провадження №66285609 відносно неї. Вказує, що отримавши копію виконавчого напису нею було встановлено, що такий був виданий за зобов`язаннями по кредитному договору №001-06500-210214 від 21.02.2014, укладеним між нею та ПАТ «Дельта Банк», правонаступником всіх прав та обов`язків якого є ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», а в подальшому ТОВ «Цикл Фінанс». Наголосила, що про відступлення прав вимоги за кредитним договором її ніхто не повідомляв, про наявність боргу, строків та умов його погашення її ніхто не повідомляв. Позивач вважає, що виконавчий напис вчинені нотаріусом з порушенням порядку вчинення такої нотаріальної дії, оскільки у порушення вимог Закону України\~«Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус не отримував первинні документи щодо видачі кредиту, у зв`язку з чим у нього були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості, визначений товариством, є безспірним. Зазначена товариством сума заборгованості у заяві про вчинення виконавчого напису є виключно відображенням одноособових арифметичних розрахунків та сама по собі не може свідчити про таку безспірність. У зв`язку з вищенаведеним, просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 16.06.2021 зареєстрований в реєстрі за №47058, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., а також вирішити питання про стягнення з відповідача судових витрат. Позивач не скористалася своїм правом на участь у судовому засіданні та подала заяву, відповідно до якої вона просить провести розгляд справи у її відсутності та задовольнити позов. Представник ТОВ «ХОРН ХОФ ІНВЕСТ» у судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заяв чи відзив на позов не подавав, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Приватний нотаріус Остапенко Є.М. також у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заяв, клопотань, заперечень не подавав. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 19 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. був вчинений виконавчий напис №47025 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Цикл Фінанс» заборгованості за кредитним договором №001-06500-210214 від 21.02.2014, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] , за період з 17.06.2018 року по 15.10.2019 року у розмірі 48 359,28 грн. Згідно постанови від 27.07.2021 приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Лукеча О.В. вбачається, що такою відкрито виконавче провадження №66285609 з примусового виконання вищевказаного виконавчого напису. Правовідносини, які виникли між сторонами врегульовані Законом України\~«Про нотаріат» та Цивільним кодексом України. Відповідно до норм ст. ст. 11, 525, 629\~ЦК України підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договір, який є обов`язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.\~50\~Закону України\~«Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржується до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, права та інтереси якої стосуються такі дії чи акти. Нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом (стаття 18 ЦК України). Згідно з пунктом 19 статті 34\~Закону України\~«Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Частиною 1 статті 88 Закону України "Про нотаріат" встановлено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Аналогічні положення містяться в пункті 3.1. Глави 16 "Вчинення виконавчих написів" Розділу ІІ "Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій" Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012. Отже, виконавчий напис вчиняється нотаріусом за наявності двох умов: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем і якщо з моменту виникнення права на позасудове вирішення спору не минув строк, передбачений законом. Частиною 1 статті 87 Закону України "Про нотаріат" передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (частина 2 статті 87 Закону України "Про нотаріат"). Згідно з пунктами 1.1., 1.2., 3.2., 3.5. Глави 16 "Вчинення виконавчих написів" Розділу ІІ "Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій" Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999. Під час вчинення виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999. Пунктом 2 Розділу "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин" Переліку в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються, а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Як на підставу вчинення виконавчого напису, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. посилається на п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999. Відповідні зміни до Постанови №1172 та віднесення кредитного договору до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, були внесені Постановою Кабінету Міністрів України за № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Разом з цим, Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14, визнав незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" зокрема в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Київський апеляційний адміністративний суд, взявши до уваги зазначений пункт 10.2. постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 "Про судове рішення в адміністративній справі", дійшов висновку про необхідність визнання нечинною Постанови Кабінету міністрів України № 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, з моменту її прийняття. З огляду на викладене, до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" № 1172 в редакції від 29.11.2001, про що правильно зазначив господарський суд апеляційної інстанції у цій справі № 910/13233/17. Пунктом 1 зазначеного Переліку в редакції від 29.11.2001 передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Також, підпунктом 5.1. пункту 5 глави 16 "Вчинення виконавчих написів" розділу ІІ "Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій" Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 (в редакції, чинній станом на 19.05.2021 - дату вчинення спірного виконавчого напису) встановлено, що виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість. Якщо виконавчий напис не вміщується на документі, що встановлює заборгованість, він може бути продовжений чи викладений повністю на прикріпленому до документа спеціальному бланку нотаріальних документів (підпункт 5.2. пункту 5 глави 16 Порядку № 296/5 від 22.02.2012). Отже, станом на дату вчинення спірного виконавчого напису нотаріуса, чинне законодавство передбачало можливість вчинення виконавчого напису лише за умови подання оригіналу договору чи його дублікату, що має силу оригіналу. Вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Окрім того, безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що, відповідно, виключає можливість спору зі сторони боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак і документи, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними, та такими, що містять вираз волі стосовно наявності певної заборгованості не лише кредитора, а й самого боржника, або ж безумовно підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі. Судом встановлено, що позивача належним чином не було повідомлено про звернення до нотаріуса для вчинення виконавчого напису та не надано їй для ознайомлення документів, на підставі яких такий мав бути виданий. Судом також встановлено та належним чином неоспорено відповідачем, що позивача по справі не було повідомлено про укладення договору про відступлення права вимоги та отримання на підставі такого в подальшому Товариством права вимоги за кредитним договором №001-06500-210214 від 21.02.2014 до позивача. Таким чином, сума заборгованості позивача перед відповідачем, на переконання суду, не може вважатися безспірною. У відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги ст.\~81\~ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості, зважаючи на те, що визначена у виконавчих написах сума заборгованості не є безспірною, відповідачем не надано належних доказів на підтвердження своїх тверджень та правомірності вчинення виконавчого напису, суд приходить до висновку, що вимога позивача про визнання оспорюваного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованою і підлягає до задоволення. Разом з тим, суд зазначає, що у прохальній частині позовної заяви позивач просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 16.06.2021 зареєстрований в реєстрі за №47058, та у постанові про відкриття виконавчого провадження вказаний аналогічний номер виконавчого напису. Проте, згідно наявної у матеріалах справи копії виконавчого напису, про визнання недійсним якого позивач і звернулася до суду, такий зареєстрований у реєстрі саме за номером 47025. За такого, суд приходить до переконання, що визнанню таким, що не підлягає виконанню є саме виконавчий напис за №47025 від 19.05.2021. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір за подання позовної заяви.

Outcome: approved