Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини до відповідачки [PERSON] . В позові посилається на те, що він перебуває у шлюбі з [PERSON] , який зареєстрований 19 серпня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Словянську реєстраційної служби Слов`янського міськ районного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №338. У шлюбі у них народилася донька [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Сімейні стосунки між подружжям та ведення спільного господарства фактично припинено з початку лютого 2023 року і з цього часу сторони проживають окремо. Спільне життя не склалося по причині різності характерів та поглядів на життя, на підставі чого постійно виникали непорозуміння. Все зазначене призвело до того, що на даний час шлюб носить формальний характер. Діти проживають разом з позивачем, знаходяться на його утриманні та вихованні. Спору про те, що діти проживають з батьком між сторонами не має. Зазначене може бути підтверджено показами сторін та завіреним нотаріальним договором між батьками про визначення місця проживання дітей. Звертає увагу суду на те, що він на примирення не згідний, оскільки шлюб носить формальний характер, збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам позивача, відповідачки та дітей. Просить суд розірвати шлюб між ним та [PERSON] , який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Слов`янську реєстраційної служби Слов`янського міськ районного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №338, а малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , після розірвання шлюбу, залишити проживати разом із батьком [PERSON] на його вихованні та утриманні. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, але подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позов підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи, про причини не явки суд не повідомила. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає частковому задоволенню. Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 09 квітня 2013 року підтверджується, що [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , який зареєстрований 19 серпня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Слов`янську Слов`янського міськ районного управління юстиції у Донецькій області (а.с.4). Свідоцтвом про народження серія [NUMBER] та № [NUMBER] підтверджується що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] (а.с.5,6). Довідками від18.03.2023 та 24.03.2022 року підтверджується, що [PERSON] та [PERSON] фактично проживають за адресою [ADDRESS] (а.с.14,15). Договором про визначення місця проживання дітей, участь батьків у їх вихованні та про сплату аліментів від 13.06.2023 року встановлено, що [PERSON] та [PERSON] дійшли спільної згоди про визначення місця проживання, виплату аліментів та утримання спільних дітей [PERSON] та [PERSON] , а саме що вони будуть проживати з батьком за адресою [ADDRESS] (а.с.16). Відповідно до ст. 110 СК України, передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушуванням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Згідно з ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Судом встановлено, що сторони по справі не підтримують подружні стосунки, не ведуть спільного господарства, тривалий час не проживають разом, а тому їхню сім`ю слід вважати такою, що фактично розпалася, а шлюб між ними необхідно розірвати, оскільки подальше перебування в шлюбі може суперечити інтересам одного з сторін. Щодо позовної вимоги про визначення місця проживання дітей з батьком [PERSON] . Згідно з чинним законодавством, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина (яка не досягла 14 років), спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Згідно з ст. 19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Позивачу при зверненні до суду з позовною вимогою про визначення місця проживання дитини в суді необхідно доводити наступні обставини: відповідальне ставлення до своїх батьківських обов`язків; стан здоров`я як батьків, так і дитини; матеріальне становище батьків; можливість забезпечення належних житлових умов; сімейний стан батьків; сталість соціальних зв`язків дитини, її психологічний стан, місце навчання; інші обставини(шкідливі звички, графіки роботи, професія і т.д.). Однак, у разі відсутності спору, позивач повинен був при звернені до суду із заявою про визначення місця проживання дитини посилатися на ст. 293 ч.3 ЦПК України, згідно якої у порядку окремого провадження розглядаються справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Відповідно до ст.109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Отже, судом встановлено, що позивач та відповідач добровільно уклали Договір про визначення місця проживання дітей, який посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Суружіу Н.Д., тому права позивача з цього приводу не порушені, спір щодо місця проживання дітей відсутній. Позивач при звернені до суду із вказаною вимогою про визначення місця проживання дітей за відсутності спору та з наданням суду належним чином засвідченим Договором повинен був звернутися до суду в порядку окремого провадження, а враховуючи те, що він звернувся до суду в загальному провадженні та відсутність спору між подружжям, що підтверджується належним чином засвідченим нотаріусом договором про те, що батьки дійшли згоди про визначення місця проживання дітей, тому в цій частині позовних вимог слід відмовити.

Outcome: partial