Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-02 00:00:00

06 березня 2023 року [PERSON] , [PERSON] звернулися до Ананьївського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, та зняття з реєстраційного обліку. Розпорядженням в. о. голови Ананьївського районного суду Одеської області від 08.03.2023р. «Щодо передачі справи до іншого суду у зв`язку з неможливістю утворення складу суду» матеріали цивільної справи №491/229/23 передано до Балтського районного суду Одеської області. 14 березня 2023 року матеріали даної цивільної справи надійшли на адресу Балтського районного суду Одеської області та згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено склад суду за головуванням судді Ільніцької О.М. Ухвалою судді від 20.03.2023р. провадження по даній цивільній справі відкрите, постановлено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Балтського районного суду Одеської області від 22.06.2023р. закрите підготовче провадження в даній цивільній справі, справу призначено до судового розгляду по суті. В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначили, що вони є власниками квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , та проживають в ній. Відповідач ніколи не проживала у зазначеній квартирі, але коли вони звернулися до Ананьївської міської ради з документами про отримання субсидії, їм повідомили, що в їхній квартирі зареєстрована ще одна особа. Не зважаючи на те, що відповідач зареєстрована в зазначеній квартирі, в якій вона ніколи не проживала, вона квартирою не цікавиться, її особистих речей у квартирі немає, не сплачує комунальні послуги та в утриманні житла участі не приймає. Ніяких перешкод у проживанні відповідача в квартирі позивачами не чинилося. Реєстрація [PERSON] у квартирі позивачів створює їм значну перешкоду в належному праві володіння, користування та розпорядження житловою площею, а саме заважає в оформленні субсидії та пільг на сплату житлово-комунальних послуг, адже позивачі сплачують комунальні послуги з урахування реєстрації відповідача. Тому усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своєю квартирою шляхом визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням, є належним способом захисту порушених прав позивачів. Посилаючись на зазначене та враховуючи, що [PERSON] відсутня за місцем реєстрації: [ADDRESS] , та не користується даним житловим приміщенням, позивачі як власники зазначеного житлового приміщення вимушені звернутися до суду з позовною заявою про визнання [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування житловим приміщенням шляхом зняття з реєстрації місця проживання за адресою [ADDRESS] , яка на праві приватної власності належить позивачам. Позивачі в судові засідання не з`явилися, але направили на офіційну електронну адресу суду клопотання про розгляд справи в їх відсутності, зазначивши, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судові засідання не з`явилася. Від неї на адресу суду повернувся конверт з ухвалою про відкриття провадження, копією позовної заяви з додатками та судовою повісткою про виклик її в судове засідання на 25.04.2023р. з відміткою поштового відділення «Адресат відсутній за вказаною адресою». Іншими належними даними про зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи відповідача суд не володіє, тому про дату, час і місце проведення судових засідань вона повідомлялася шляхом розміщення на офіційному сайті Балтського районного суду Одеської області оголошення про виклик її як відповідача в судові засідання на 10.05.2023, 25.05.2023, 06.06.2023, 19.06.2023 та 03.07.2023. Відзиву на\~позовну заяву\~відповідач до\~суду не\~подала,крім того від неї не надходили будь-які заяви чи клопотання. Про поважність причини своєї неявки відповідач суду не повідомила. У зв`язку з неявкою в судові засідання відповідача та не повідомленням суду про поважність причин своєї неявки, ненаданням відповідачем відзиву на позов судом застосовано відповідно до ст.280 ЦПК України заочний розгляд справи. Суд, дослідивши докази, наявні в матеріалах цивільної справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про право власності на житло, виданого 03.08.2016р. виконавчим комітетом Ананьївської міської ради, квартира [ADDRESS] належить на праві приватної спільної часткової власності позивачам [PERSON] та члену її сім`ї [PERSON] в рівній частині кожному, яка приватизована згідно Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». Право власності на зазначену квартиру 30.08.2016р. зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а її власниками на праві приватної спільної часткової власності є позивачі, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №67151815 від 02.09.2016р. Відповідно до довідки №22 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданої [PERSON] , про те, що за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , дата реєстрації 16.07.2010; [PERSON] , [INFO] , дата реєстрації 13.09.2016; [PERSON] , [INFO] , дата реєстрації 13.09.2016. 17 січня 2023 року депутатом Ананьївської міської ради Шляхтою В.А., в присутності двох сусідів, складено акт обстеження житлово-побутових умов проживання, згідно якого було обстежено будинок [ADDRESS] , з метою виявлення осіб, які в ньому проживають, та встановлено, що квартира належить [PERSON] , в якій згідно довідки відділу надання адміністративних послуг Ананьївської міської ради зареєстровані [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . На час перевірки фактично проживають [PERSON] та [PERSON] , а [PERSON] за місцем реєстрації не проживає. Стаття 41\~Конституції України\~гарантує право\~володіти і\~користуватися своєю власністю, а також вказує на те, що право приватної власності є непорушним. Відповідно до частин першої та другої статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч.1 ст.321 ЦК України). Частина перша ст.383 ЦК України передбачає, що власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивачів права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власниками своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Положеннями ст.15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. А положеннями ст.16 цього Кодексу кожній особі надано право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а також передбачені способи захисту цивільних прав та інтересів. Тлумачення наведених норм цивільного законодавства дає підстави для висновку про те, що в разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження майном, що перебуває у приватній власності, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі звернутися до суду за захистом свого майнового права, зокрема з позовом про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, або шляхом виселення (негаторний позов). Отже судом встановлено, що відповідач [PERSON] , [INFO] , з 16.07.2010р. зареєстрована в квартирі за адресою: [ADDRESS] , яка на праві приватної спільної часткової власності належить позивачам, при цьому відповідач в даній квартирі не проживає, будь-яких прав на цю квартиру не має. Оскільки у зв`язку з реєстрацією відповідача в зазначеній квартирі у позивачів виникають проблеми у користуванні та розпорядженні нею, зокрема, позивачі не можуть повноцінно скористатись субсидією по оплаті комунальних послуг та сплачують їх з урахуванням реєстрації відповідача, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved