Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-29 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що вони з відповідачем проживали разом, у зареєстрованому шлюбі не перебували. Під час спільного проживання у них народилась дитина донька [PERSON] . Фактичні відносини між ними припиненні. Спільне господарство не ведуть, донька проживає з позивачкою в [ADDRESS] . Вона самостійно займається вихованням і матеріальним забезпеченням доньки, з моменту припинення спільного проживання по теперішній час. Відповідач не цікавиться своєю дитиною, участь в її утриманні та матеріальному забезпеченні не бере. Нині донька перебуває у періоді активного росту та потребує значних витрат на харчування, одяг, взуття та розвиток. Її заощаджень, заробітної плати не вистачає, щоб забезпечити потреби доньки. На місяць витрачається значна сума на придбання продуктів, дитина потребує зміни гардеробу кожний новий сезон. У зв`язку з викладеним просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дитини. Ухвалою суду від 24.05.2023 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом осіб. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Нею надано до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі та просила справу розглянути без її участі (а.с.47). Відповідач до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, судова повістка відповідачу надсилалась рекомендованим листом з повідомленням за місцем його проживання, що зареєстроване у встановленому законом порядку, але на адресу суду повернувся конверт без вручення з відміткою Укрпошти «адресат відсутній за вказаною адресою». З наданої відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію фізичних осіб у ДМС України в Кіровоградській області адресної довідки від 19.04.2023 року встановлено, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: с. Олексіївка Кропивницького району Кіровоградської області, куди й було направлено повістку. Відтак, з урахуванням викладеного та вимог ст.131, ч.1 ст.223 ЦПК України, та практики Верховного Суду (постанова КГС ВС від 18.03.2021 року у справі №911/3142/19), де зазначається, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності відповідача, який в судове засідання не з`явився. Відповідно до ч.4ст.223\~ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 2\~ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі\~ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Як встановлено\~ст. 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.\~180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно статті 3 «Конвенції про права дитини» від 20 листопада 1989 року (далі Конвенція) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. У відповідності до\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, згідно з законами України. Як зазначено в ст. 27 Конвенції про права дитини\~Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Як встановлено\~ст. 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно\~ст. 181 СК України\~способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними або за рішенням суду. Судом встановлено наступне: Сторони по справі мають доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 06.07.2022 року. (с.6). Як встановлено судом, батько проживає окремо, матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, тим самим не виконує свого батьківського обов`язку щодо утримання дитини. Згідно\~ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Пунктом 17\~Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"№ 3 від 15.05.2006року\~передбачено, що згідно з ч. 3 ст.181 Сімейного кодексу України\~аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Так, в судовому засіданні встановлений та доведений доказами той факт, що дитина проживає з матір`ю та знаходиться на її утриманні, батько дитини у добровільному порядку матеріальної допомоги не надає, тому суд, з врахуванням найкращих інтересів дитини, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини. Враховуючи вище викладене, суд вважає необхідним стягувати з відповідача на користь позивача на утримання дитини аліменти у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Сторони не позбавлені можливості у разі зміни матеріального стану звернутися до суду з позовом про збільшення або зменшення розміру аліментів. Відповідно до вимог ст.\~141\~ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved