Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-06 00:00:00

27.04.2023 поштою до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 125907,76 грн з підстав неналежного виконання зобов`язань за договором позики. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 22.06.2021 між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, за умовами якого позичальник отримав у борг 40 000 грн. в строк до 22.10.2021 або до першої вимоги. Договір укладався у простій письмовій формі. Факт укладення договору підтверджується розпискою. Відповідач до теперішнього часу борг не повернув. Тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором позики, яка складається з: 40 000,00 грн. (сума основного боргу), 40 000,00 грн. (сума пені), 33 000,00 грн. (сума процентів), 12 907,76 грн. (інфляційні втрати), а загалом 125\~907,76 грн. та 1 259,08 грн. судових витрат. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 01.05.2023 відкрито провадження по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Цією ж ухвалою встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи. 05.06.2023\~він представника\~відповідача надійшов\~відзив на\~позовну заяву,\~в якій\~ останній\~зазначає,\~що проценти\~за період\~дії договору\~позики за\~червень-жовтень\~2021\~року щомісячно\~по 1500\~грн.\~були сплачені\~відповідачем,\~що підтверджується\~платіжними квитанціями\~від 20.07.2021,\~21.07.2021,\~21.08.2021,\~22.09.2021,\~21.10.2021.\~Нарахування відсотків\~після 22.10.2021\~є недопустимим,\~оскільки договором\~це не\~передбачено. У період\~дії карантину,\~встановленого Кабінетом\~Міністрів України\~з метою\~запобігання поширенню\~на території\~України коронавірусної\~хвороби СОVID-19\~позичальник звільняється\~від обов`язків\~сплачувати на\~користь кредитодавця\~(позикодавця)\~неустойку,\~штраф,\~пеню за\~прострочення виконання\~зобов`язання. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Тому з відповідача підлягає стягненню тільки сума позики. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 22.06.2021 між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики, за умовами якого позичальник отримав у борг 40 000 грн. П.2 договору передбачено, що позичальник зобов`язується повернути борг у повному розмірі до 22.10.2021 або за першою вимогою позикодавця протягом 10 календарних днів з моменту виставлення такої вимоги. Пунктом 4 договору встановлено, що на суму позики щомісячно нараховуються проценти у розмірі 1500 грн., які Позичальник зобов`язується сплачувати Позикодавцю до 22-го числа (включно) кожного наступного місяця за який відбулось нарахування відсотків. Згідно з п.5 договору у разі неповернення суми у строк, вказаний у п. 2, Позичальник сплачує Позикодавцю пеню у розмірі 1 відсотку від суми позики за кожний день прострочення. Згідно з розпискою 22.06.2021 [PERSON] отримав у борг від [PERSON] 40000 грн. у строк до 22.10.2021. З квитанцій від 20.07.2021, 21.07.2021, 21.08.2021, 22.09.2021, 21.10.2021 вбачається, що відповідач сплачував позивачу по 1500 грн. відсотків. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 1049 ЦК України\~встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Велика Палата Верховного Суду 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/ 16-ц. висловила наступну правову позицію: право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Пунктом 15 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у передбачено, що у разі прострочення позичальником у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби СОVID -19, або/та у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення. Відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.12.2020 року ( з подальшими змінами) з 19 грудня 2020 р. до 30 червня 2023 р. на території України встановлений карантин з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19). Згідно з п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, в редакції Закону України № 2120-ІХ від 15.03.2022 року, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Таким чином, проценти за період дії договору позики за червень-жовтень 2021 року щомісячно по 1500 грн. сплачені відповідачем після закінчення строку кредитування їх нарахування договором не передбачено. Від сплати пені та інфляційних втрат відповідач звільнений згідно законодавством. Тому стягненню з відповідача на користь позивача підлягає тільки сума позики. Згідно із ч.1, п.1 ч.2\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позов задоволено частково, на 31,7%, то судовий з відповідача підлягає стягненню у сумі 399,11 грн.

Outcome: partial