Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-05 00:00:00

І. ПРОЦЕДУРА 31.05.2023 року в інтересах позивача [PERSON] до суду звернувся адвокат Шепітко Г.І. з позовом до відповідача, в якому просить розірвати укладений між сторонами шлюб, що був зареєстрований 13.03.2020 року Суворовським районним у м. Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса), актовий запис №217. Позов пред`явлено на підставі ст. 110 СК України. Ухвалою від 14.06.2023 року провадження у справі відкрито. 03.07.2023 року від відповідача [PERSON] до суду надійшла заява про визнання позову, в якій відповідач визнає заявлені позовні вимоги, не заперечує проти задоволення позову та просить розглянути справу за її відсутністю. 03.07.2023 року представником позивача [PERSON] - [PERSON] до суду подано електронною поштою заяву, в якій представник позивача позовні вимоги підтримує та просить розглянути справу без участі сторони позивача. ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ В позовних вимогах позивач посилається на те, що сторони з 13.03.2020 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого не мають дітей. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами з січня 2021 року внаслідок відсутності взаєморозуміння значно погіршилися. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам подружжя. Шлюб носить формальний характер, примирення з відповідачем та збереження сім`ї є неможливим. Відповідач [PERSON] скористалась своїми процесуальними правами та направила до суду через Укрпошту заяву, яка зареєстрована 03.07.2023 року, в якій відповідач визнала позовні вимоги в повному обсязі, просить позов задовольнити та розглянути справу за її відсутності. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ [PERSON] та [PERSON] 13.03.2020 року зареєстрували шлюб, про що складено актовий запис №217, що вбачається з свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] , виданого Суворовським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) /а.с.5/. Від шлюбу у сторін дітей немає. На теперішній час сторони проживають окремо, шлюбні відносини припинено з січня 2021 року, спорів щодо поділу спільного майна не заявлено. IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ Суд зазначає, що спірні правовідносини є сімейними та регламентуються положеннями ст. ст. 110-112 СК. Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються. За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім`ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - сім`ю - шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання й право одного з них розірвати шлюб не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах. V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 206 ЦПК України визначено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин, з урахуванням визнання відповідачем [PERSON] позовних вимог, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

Outcome: approved