Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-11 00:00:00

В провадженні Софіївського районного суду Дніпропетровської області перебуває справа за позовом [PERSON] , до Вакулівської сільської ради, про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. В обгрунтування позову вказує, що в червні 2011 року [PERSON] , за домашньою угодою, придбав, для проживання, у гр. [PERSON] житловий будинок [ADDRESS] . Відповідно витягу з реєстру ОКП «Софіївське БТІ» право власності на житловий будинок по [ADDRESS] зареєстровано за гр. [PERSON] .. В даному житловому будинку позивач фактично став проживати з червня 2011 року, а власник будинку, [PERSON] , 04 червня 2011 року, після нашої домашньої угоди купівлі-продажу будинку, знялася з реєстрації та виїхала на постійне місце проживання до м. Кривий Ріг. З часу придбання житлового будинку позивач зареєструвався за вказаною адресою, де проживає та зареєстрований і до теперішнього часу. Після виїзду [PERSON] , на постійне місце проживання до м. Кривий Ріг зв`язки між ними обірвалися, а від сторонніх людей йому стало відомо, що вона померла. Оселившись у будинку позивач за власні кошти та власними силами, зробив ремонт, відремонтував господарські споруди. В подальшому завів власне господарство, розводив птицю та худобу, вирощував овочі на присадибній ділянці домоволодіння, сплачував земельний податок. Позивачем сплачуються послуги за постачання електроенергії. З часу його вселення в будинок і до теперішнього часу, крім позивача цим будинком ніхто не користувався, а [PERSON] , єдиний хто утримує домоволодіння у сфері свого фактичного впливу. Житловий будинок [ADDRESS] розташований на присадибній ділянці розміром 0,25 га. Вартість житлового будинку з надвірними забудовами, відповідно звіту про оцінку вартості майна від 07 березня 2023 року, розташованого за адресою [ADDRESS] , становить 105800 грн.00коп. Житловий будинок [ADDRESS] відповідно технічного паспорта має загальну площу 51,3 кв.м., а житлову - 25,8 кв.м. Таким чином, з 2011 року по теперішній час, тобто на протязі часу, що перевищує десять років, позивач добросовісно, відкрито та безперервно володіє домоволодінням [ADDRESS] , що відповідно до положення ч.1 ст.344 ЦК України свідчить про набуття позивачем права власності на цей об`єкт нерухомості за набувальною давністю. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує. Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Заяв про розгляд справи без його участі суду не надавав. Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку. З матеріалів справи встановлено, що в червні 2011 року [PERSON] , за домашньою угодою, придбав, для проживання, у гр. [PERSON] житловий будинок [ADDRESS] . Відповідно витягу з реєстру ОКП «Софіївське БТІ» право власності на житловий будинок по [ADDRESS] зареєстровано за гр. [PERSON] .. В даному житловому будинку позивач фактично став проживати з червня 2011 року, а власник будинку, [PERSON] , 04 червня 2011 року, після нашої домашньої угоди купівлі-продажу будинку, знялася з реєстрації та виїхала на постійне місце проживання до м. Кривий Ріг. З часу придбання житлового будинку позивач зареєструвався за вказаною адресою, де проживає та зареєстрований і до теперішнього часу. Після виїзду [PERSON] , на постійне місце проживання до м. Кривий Ріг зв`язки між ними обірвалися, а від сторонніх людей йому стало відомо, що вона померла. Оселившись у будинку позивач за власні кошти та власними силами, зробив ремонт, відремонтував господарські споруди. В подальшому завів власне господарство, розводив птицю та худобу, вирощував овочі на присадибній ділянці домоволодіння, сплачував земельний податок. Позивачем сплачуються послуги за постачання електроенергії. З часу його вселення в будинок і до теперішнього часу, крім позивача цим будинком ніхто не користувався, а [PERSON] , єдиний хто утримує домоволодіння у сфері свого фактичного впливу. Житловий будинок [ADDRESS] розташований на присадибній ділянці розміром 0,25 га. Вартість житлового будинку з надвірними забудовами, відповідно звіту про оцінку вартості майна від 07 березня 2023 року, розташованого за адресою [ADDRESS] , становить 105800 грн.00коп. Житловий будинок [ADDRESS] відповідно технічного паспорта має загальну площу 51,3 кв.м., а житлову - 25,8 кв.м. Таким чином, з 2011 року по теперішній час, тобто на протязі часу, що перевищує десять років, позивач добросовісно, відкрито та безперервно володіє домоволодінням [ADDRESS] , що відповідно до положення ч.1 ст.344 ЦК України свідчить про набуття позивачем права власності на цей об`єкт нерухомості за набувальною давністю. Вищевказані обставини підтверджуються - довідкою БТІ,технічним паспортом житлового будинку, звітом про оцінку майна, довідкою Софіївської селищної ради, копією довідки про реєстрацію місця проживання особи, копіями погосподарських книг за період з 2006 по 2020 роки, копією витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Статтями 16, 328ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути в тому числі і визнання права; право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст.344ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Згідно Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першої статті 344ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК), (п. 9 Постанови) Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. (п. 13 Постанови) Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю. Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першоїстатті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). (п. 14 Постанови) Отже, враховуючи, що позивач добросовісно заволодів чужим майном і понад 10 років продовжує відкрито, безперервно користуватися житловим будинком по [ADDRESS] , суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на нього за набувальною давністю.

Outcome: approved