Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-09 00:00:00

19.05.2023 року представник АТ «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ГЛОБУС» адвокат Прохоренко В.П. звернувся до Новобузького районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] , у якому просив стягнути з [PERSON] на користь АТ «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ГЛОБУС» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту АТ «КБ «ГЛОБУС» для фізичних осіб від 17.12.2020 року у розмірі 26415,25 гривень, в тому числі: 16825,00 гривень прострочена заборгованість по кредиту; 9590,25 гривень прострочена заборгованість по процентам та судові витрати: судовий збір у розмірі 2684,00 гривень; витрати на професійну правничу (правову) допомогу у розмірі 6000 гривень. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 17.12.2020 року між АТ «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ГЛОБУС» та [PERSON] було укладено договір про надання комплексу послуг банківського обслуговування в АТ «КБ «ГЛОБУС» шляхом подачі відповідачем заяви-анкети № 40625224 на приєднання до вказаного договору, відповідно до якої сума кредиту становить 16825,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами, строком 24 місяці. Відповідно до вимог п. 1.9 Договору підписанням заяви-анкети на приєднання до Договору, в тому числі в електронному вигляді з використанням Електронного підпису, клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення Договору клієнт ознайомився з повним текстом Договору та додатками (в тому числі тарифами), повністю зрозумів його зміст та погоджується з всіма умовами Договору та тарифами, що є чинним на дату укладення цього Договору. Оскільки відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав та має заборгованість станом на 01.03.2023 року в розмірі 26415,25 грн., позивач був змушений звернутися з відповідним позовом до суду. За протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.05.2023 року матеріали справи передані до провадження судді Вжещ С.І. Після встановлення зареєстрованого місця проживання відповідача, ухвалою судді від 23.05.2023 року заяву прийнято до розгляду, провадження у справі відкрито. Призначено справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 06.06.2023 року о 10:00 годині. 06.06.2023 року ухвалою суду на підставі п. 2 ч. 2 ст. 223 ЦПК України відкладено судовий розгляд по справі до 26.06.2023 року 11:00 години. 26.06.2023 року розгляд справи не відбувся у зв`язку з перебуванням судді у нарадчій кімнаті. Справу призначено до розгляду на 10.07.2023 року о 09:00 год. Представник позивача в судове засідання не з`явився, разом з позовом останній направив до суду письмову заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи, у разі неявки відповідача. Відповідач [PERSON] в судові засідання 06.06.2023 року та 10.07.2023 року не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причину своєї неявки суд не повідомив, відзив на позов до суду не подавав. Зважаючи на те, що в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі відповідача, судом, зі згоди представника позивача, вирішено розгляд справи проводити в заочному порядку, на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст.ст. 280, 281 ЦПК України. При цьому, оскільки в судове засідання сторони не з`явились, суд відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України,\~проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу. Суд, вивчивши доводи позовної заяви та дослідивши додані до неї письмові документи в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Як вбачається з Заяви-Анкети № 40625224 про приєднання до Договору про надання комплексу послуг банківського обслуговування ВТ «КБ «ГЛОБУС» 17.12.2020 року між АТ «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ГЛОБУС» та [PERSON] було укладено договір про надання комплексу послуг банківського обслуговування ВТ «КБ «ГЛОБУС» шляхом подачі заяви-анкети № 40625224 на приєднання до вказаного договору (а.с. 16). Згідно умов вищезазначеного договору [PERSON] отримав споживчий кредит в розмірі 16825,00 грн., зі сплатою 66.21965 % річних (реальна процентна ставка), строком 24 місяці. Встановлено, що позивач повністю виконав свої зобов`язання за кредитним договором. Однак, відповідач свої зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконує, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Таким чином, відповідно до детального розрахунку заборгованості, наданого позивачем станом на 01.03.2023 року заборгованість [PERSON] за кредитом складає 26415,25 грн., з яких: 16825,00 гривень прострочена заборгованість по кредиту; 9590,25 гривень прострочена заборгованість по процентам (а.с. 31..). Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно ч.1 та ч.2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. У відповідності до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до змісту ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Статтею 614 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини, якщо інше не встановлено договором або законом. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Як вбачається з матеріалів справи, зобов`язання не виконані з вини відповідача. Згідно ч.1 ст.624 ЦК України якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню в повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ГЛОБУС» не повернуті, що свідчить про порушення його прав, суд погоджується із тим, що він вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів та сплати процентів. Крім того, суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому суд враховує, що, відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. З огляду на вищевикладене, беручи до уваги те, що відповідач взятих на себе кредитних зобов`язань в строки, передбачені кредитним договором, не виконав, суд знаходить позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, відповідачем не надано суду доказів на підтвердження належного виконання ним зобов`язань та спростування суми заборгованості перед позивачем та позовні вимоги взагалі. Виходячи з викладеного вище, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з [PERSON] на користь позивача 26415,25 гривень заборгованості за кредитним договором про надання споживчого кредиту АТ «КБ «ГЛОБУС» для фізичних осіб від 17.12.2020 року, яка складається з: простроченої заборгованості по кредиту у розмірі 16825,00 гривен; простроченої заборгованості по процентам у розмірі - 9590,25 гривень. Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. За приписами п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, в тому числі, на правничу допомогу. Частиною 1 статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Так, судом встановлено, що між позивачем АТ «КБ «ГЛОБУС» та адвокатом Прохоренко В.П. укладено договір про надання професійної правничої (правової) допомоги № 051222 від 05.12.2022 року, що підтверджується його копією долученою до позовної заяви (а.с…). Оплата позивачем наданих послуг в сумі 6000 грн. підтверджується копією акту № 40625224 від 09.05.2023 року прийому передачі послуг за Договором № 051222 про надання професійної правничої (правової) допомоги від 05.12.2022 року, яким визначено обсяг надання професійної правничої (правової) допомоги та вартість послуг в сумі 6000 грн. та копією платіжної інструкції кредитного переказу коштів № 5030 від 09.05.2023 року (а.с.27, 28). Представником позивача у позовній заяві був зазначений попередній (орієнтовний) розрахунок витрат на оплату послуг з професійної правничої (правової) допомоги у розмірі 6000 грн. З урахуванням вище зазначеного, суд вважає, що понесені позивачем витрати підтверджені належними доказами, відповідають критеріям розумності, співмірності та ґрунтуються на вимогах закону, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу у повному обсязі, в розмірі 6000 грн. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з задоволенням позовних вимог у повному обсязі, з відповідача також належить стягнути на користь позивача сплачений ним при зверненні з позовом до суду судовий збір у сумі 2684 грн.

Outcome: approved