Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-25 00:00:00

У січні 2023 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить суд: розірвати шлюб між ним та [PERSON] , зареєстрований 02 вересня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 1653. В обґрунтування пред`явлених вимог вказує, що 02 вересня 2015 року між сторонами укладено шлюб. Від спільного шлюбу мають двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Протягом тривалого часу відносини між подружжям погіршилися, зникло взаєморозуміння та взаємоповага, втрачено почуття любові. З травня 2022 року проживають окремо, спільне господарство не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Фактично шлюбні відносини припинено. З цих підстав позивач просить шлюб розірвати. На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25 січня 2023 року справу передано на розгляд судді Шролик І.С. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 30 січня 2023 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження на 22 лютого 2023 року о 12.30 год. В судове засідання призначене на 22 лютого 2023 року сторони не з`явилися. Розгляд справи відкладено на 29 березня 2023 року о 12.00 год. 28 березня 2023 року відповідач через свого представника - адвоката Козакевич О.С. в порядку ст. 178 ЦПК України надала відзив на позовну заяву. В обґрунтування поданого відзиву зазначає, що з 2019 року відповідач хворіла на онкозахворювання зі встановленим діагнозом - Лімфома Ходжкіна ІІА з проходженням 4 курсів ПХТ з подальшим опроміненням та ремісією захворювання протягом останніх років, у зв`язку з чим безумовно тривалий час погано себе почувала, що можливо відобразилося на якості подружнього життя. Ремісія захворювання припала також на період знаходження відповідача у стані вагітності, що мало негативний стан на фізичний та психологічний стан жінки. На даний час продовжує боротися з наслідками перенесеної хвороби. Дійсно з травня 2022 року не проживають разом, оскільки обумовлені не втратою почуття любові чи бажання розірвати шлюб, а необхідністю у зв`язку із повномасштабним вторгненням рф на території України В березні 2022 року родина у повному складі вирушила у більш безпечне для дітей місце в м. Шпола Черкаської області. Після того, як було знайдено житло для тривалого проживання родини, у травні 2022 року вирішили, що позивач повернеться до м. Києва для отримання роботи та заробітку, необхідного для виховування дітей. Відповідач залишилися з дітьми у безпечному для них місці. Протягом тривалого часу в Києві були значні труднощі з електропостачанням та постійні обстріли, тому було прийняти рішення не наражати дітей на небезпеку та провести холодний період року за межами Київської області, яка одна з найбільших потерпала від відключень світла. Окрім того, зазначає, що будь-які спроби примиритися у свій час не дали бажаних результатів. Одночасно з поданням відзиву представником відповідача надано заяву про надання строку для примирення. Ухвалою суду від 29 березня 2023 року, занесеною до протоколу судового засідання від 29 березня 2023 року частково задоволено клопотання та надано строк для примирення строком на три місяці, до 26 червня 2023 року. Сторони в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлені судом належним чином. 16 червня 2023 року представник відповідача надіслав на електронну адресу суду заяву, в якій зазначає, що примирення не надало позитивних результатів, подружжя не примирилося, у зв`язку з чим відповідач визнає позовні вимоги. Окрім того, в заяві просить провести розгляд справи без їх участі та після розірвання шлюбу відновити відповідачу дошлюбне прізвище « [PERSON] ». В зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду. Оскільки, визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону і не порушує прав та інтересів будь-яких осіб, суд його приймає. Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 02 вересня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1653. Після укладання шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 9). Від спільного шлюбу сторони мають двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 10) Подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають зберегти шлюб, позивач на розірванні шлюбу наполягає, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. Судом надавався сторонам строк для примирення, проте примирення не надало жодних результатів. Відповідно до ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечитиме інтересам одного з них. Згідно ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Із змісту ст. 112 СК України вбачається, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно зі ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Таким чином, суд вважає, що позов обґрунтований, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. На підставі ст. 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи те, що відповідач просила суд змінити прізвище на дошлюбне після розірвання шлюбу прізвище [PERSON] змінити на дошлюбне « [PERSON] ». На підставі викладеного та

Outcome: approved