Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до територіальної громади Демидів в особі Ходорівської міської ради Стрийського району Львівської області, в якій просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , право власності на житловий будинок загальною площею 48,4 кв.м. житловою площею 36,0 кв. м. господарські будівлі і споруди по [ADDRESS] . Обґрунтування позовних вимог В обгрунтування позовних вимог [PERSON] посилається на те, що [INFO] у с. Демидів Жидачівського району Львівської області помер її батько - [PERSON] . На випадок своєї смерті останній 03 вересня 2020 року склав заповіт, яким все належне йому майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все, що йому буде належати на день смерті і на що він за законом матиме право заповів позивачці. Після його смерті відкрилася спадщина до складу якої, серед іншого майна, увійшов належний йому на праві власності житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами у [ADDRESS] . У той же час, після подання заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказаний житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, приватний нотаріус Стрийського районного нотаріального округу Львівської області Подвадцятник І.М. відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно (житловий будинок, господарські будівлі і споруди у [ADDRESS] ) на ім`я спадкодавця. Враховуючи той факт , що вона як спадкоємець за заповітом, прийняла спадщину після смерті спадкодавця [PERSON] , звернувши у встановлений чинним законодавством строк із заявою про прийняття спадщини, а згідно із постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій, вона не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на спірний житловий будинок з належними господарськими будівлями і спорудами у зв`язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно на ім`я спадкодавця, вона вважає, що її невизнане спадкове право підлягає судовому захисту, шляхом визнання за нею права власності на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями і спорудами в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , у зв`язку із чим звернулась до суду із даним позовом. Процесуальні рішення, постановлені по справі Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області Равлінка Р.Г. від 12.05.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Підготовче засідання призначено на 02.06.2023 /а.с.21-22/. Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 02.06.2023 витребувано матеріали спадкової справи, закрито підготовче провадження в справі та призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 21.06.2023 /а.с.30-31/. Розгляд справи відбувся 21.06.2023 без участі сторін. Заяви та клопотання сторін, узагальнення їх доводів та інші процесуальні дії у справі Позивачка [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явилася, її представник адвокат Чорненький Я.Б. подав заяву в якій розгляд справи просить проводити у його відсутності. Позовні вимоги підтримує з підстав наведених у ній та просить задовольнити. Представник відповідача територіальної громади села Демидів в особі Ходорівської міської ради Стрийського району Львівської області, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, надіслав відзив в якому розгляд справи просить здійснювати за його відсутності, також повідомляє про відсутність на час розгляду справи інформації, яка б була підставою щодо заперечення позовних вимог та просить винести рішення за наявними в ній матеріалами. Відповідно до\~ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно з ч.2\~ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Частинами 1 та 4\~статті 206 ЦПК\~встановлено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. \~ \~ \~ \~ Частиною четвертою\~статті 268 ЦПК України\~передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Згідно ч. 5\~статті 268 ЦПК України\~зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 21.06.2023, є дата складення повного тексту судового рішення 27.06.2023. \~ \~ \~ \~ Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини Згідно з копією технічного паспорта на будинок садибного типу [ADDRESS] , виготовленого 06.02.2023 загальна площа вказаного будинку становить 48,4 кв.м. рік спорудження 1934 /а.с.15-17/. Відповідно до виписки з погосподарської книги виданої виконавчим комітетом Ходорівської міської ради № 279 від 21.06.2023 згідно запису в погосподарської книги №15 за 1986-1990 Бортниківської сільської ради Жидачівського району Львівської області станом на 30.06.1990 по [ADDRESS] дійсно рахувалось домогосподарство робітничий двір. Голова домогосподарства [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки виконавчого комітету Ходорівської міської ради №25 від 23.01.2023, житловий будинок, який належав [PERSON] , який помер [INFO] , знаходиться за адресою: [ADDRESS] , стара адреса: [ADDRESS] /а.с.12/. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 10.03.2022 виконавчим комітетом Ходорівської міської ради, [INFO] у віці 84 років помер [PERSON] /а.с.7/. Згідно довідки виконавчого комітету Ходорівської міської ради №120 від 18.03.2022 [PERSON] дійсно був зареєстрований і проживав в [ADDRESS] до дня своєї смерті, яка наступила [INFO] і був останнім членом двору. В Бортниківській сільській раді секретарем Бортниківської сільської ради від [PERSON] посвідчено заповіт від 08.07.2008 року за №256 в користь [PERSON] . У Бортниківському старостинському окрузі в.о. старости Бортниківського сільського округу від [PERSON] посвідчено заповіт від 03.09.2020 за №26 в користь [PERSON] . На день смерті заповідача заповіт не змінено і не скасовано /а.с.11/. Згідно заповіту від 03.09.2020 посвідченого старостою Бортниківського старостинського округу Жидачівського району Львівської області та зареєстрованого в реєстрі за №26 [PERSON] на випадок смерті все своє майно заповів дочці [PERSON] /а.с.8/. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №68733316 від 24.03.2022 зареєстровано заповіт, номер у спадковому реєстрі 66997764, дата посвідчення [INFO] . Заповідач [PERSON] , [INFO] /а.с.9/. Згідно свідоцтва про народження виданого 07.09.1967 Бортниківською сільською Радою Жидачівського району Львівської області, [INFO] народилася [PERSON] , батьками були [PERSON] син Агафії та [PERSON] /а.с.6/. Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №68733345 від 24.03.2022 приватним нотаріусом Подвадцятник І.М. зареєстровано спадкову справу №69217564, спадкодавець [PERSON] , [INFO] /а.с.10/. Згідно з відповіді приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Львівської області Подвадцятника І.М. [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька [PERSON] у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спірний будинок /а.с.18/. Відповідно до заяви про прийняття спадщини за заповітом [PERSON] від 24.03.2022 адресованої приватному нотаріусу Стрийського районного нотаріального округу Львівської області Подвадцятнику І.М., [PERSON] зазначила, що спадщину після смерті батька [PERSON] приймає /а.с.38/. Норми чинного законодавства та мотиви їх застосування. Відповідно до\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. У пункті 35 рішення від 12 березня 2009 року у справі «Плахтєєва та Плахтєєв проти України» (заява № 20347/03; рішення від 12 березня 2009 року) Європейський суд з прав людини вкотре наголосив на гарантованому кожній особі праві на звернення до суду з позовом щодо її прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно з ч. 1 ст.\~4, ч. 1 ст.\~5 ЦПК України\~кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1\~ст. 12 ЦПК України). Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення (ч. 1\~ст. 81 ЦПК України), крім випадків, встановлених\~статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі. Відповідно до\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 6\~постанови від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», до правовідносин, що виникли до прийняття 15 квітня 1991\~року Закону України «Про власність», застосовується чинне на той час законодавство. Так, у відповідності до законодавства, діючого до прийняття 15 квітня 1991\~року Закону України «Про власність», права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. Згідно з ст. 13 Закону Української РСР «Про сільську раду депутатів трудящих Української РСР» 1968 року зі змінами на вказані ради було покладено обов`язок здійснення обліку населення та ведення за встановленими формами погосподарських книг. Таким чином, записи у погосподарських книгах, визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності на житлові споруди. Спеціальним нормативним актом, який визначав порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах є Вказівки по веденню книг погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затверджені наказом Центрального статистичного управління СРСР від 13.04.1979 № 112/5 (далі - Вказівки № 112/5), а згодом Вказівки по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затверджені Центральним статистичним управлінням СРСР 12.05.1985 № 5-24/26 (далі - Вказівки № 5-24/26), та Вказівки по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затверджені постановою Державного комітету статистики СРСР від 25.05.1990 року № 69 (далі - Вказівки № 69), які були замінені Інструкцією з ведення погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затверджених\~наказом Міністерства статистики України від 22.02.1995 № 48. Згідно із зазначеними Вказівками суспільна група господарства визначалась залежно від роду занять голови господарства (сім`ї). Особи, які працюють у колгоспі, але не є членами колгоспу, відносяться до суспільної групи робітників або службовців залежно від займаної посади. Виключенням із загального порядку були лише господарства, в яких проживали працюючі члени колгоспу. Такі господарства, незалежно від роду занять голови господарства, відносилися до господарств колгоспників. Оскільки спірний житловий будинок з господарськими спорудами відносився до суспільної групи робітничий двір, тому положення статей\~120,\~123 ЦК УРСР\~застосуванню не підлягають, оскільки майнові правовідносини господарства робітника були врегульовані загальними нормами цивільного, земельного та сімейного права. Він не мав статусу колгоспного двору, а тому немає підстав застосування до правовідносин у цій справі норм\~ЦК УРСР\~1963 року, у тому числі за аналогією закону. Відповідно до вимог\~статті 392 ЦК України\~власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1\~ст.1223 ЦК України\~право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до\~ст. 1233 ЦК України\~заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1\~ст.1235 ЦК України\~заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ст.ст.1268,\~1269,\~1270 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Таким чином, [PERSON] фактично успадкувала спірне будинковолодіння після смерті батька [PERSON] , оскільки у встановлений законом строк звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. З врахуванням вище наведеного, а також беручи до уваги позицію відповідача, який повідомив про відсутність на час розгляду справи інформації, яка б була підставою щодо заперечення позовних вимог та просить винести рішення за наявними в ній матеріалами, суд приходить до переконливого висновку в підставності позовних вимог [PERSON] щодо визнання за нею права власності на спірний житловий будинок [ADDRESS] . Відтак, враховуючи, що позивачка оформити право власності на спірний житловий будинок в нотаріальному порядку не має можливості, у зв`язку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину; відповідач проти задоволення позову не заперечує, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому враховуючи наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд вважає позов обґрунтованим, підставним та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved