Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом до відповідача. В обґрунтування позову зазначає, що за життя [PERSON] працював у сільському господарстві і отримав у власність земельну ділянку з кадастровим номером 7421182700:02:001:0067 площею 3, 1605 га, як членну колишнього КСП «Понори» в с Понори Талалаївського району. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті позивач в установленому порядку прийняла спадщину. Позивач дізналась у 2023 році, що померлий [PERSON] окрім ріллі мав право на земельну частку (пай) в частині кормових угідь, які знаходяться під [NUMBER]. Дані земельні ділянки - рілля та кормові угіддя -відносяться до земель, цільове призначення яких ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Понорівський старостинський округ повідомив позивача про те, що неможливо надати дозвіл на виготовлення технічної документації в частині кормових угідь, в звязку з тим, що Понорівська сільська рада як орган, що надавав дозволи, ліквідована і відповідно земельна комісія яка здійснювала рекомендації прийняття рішення, ліквідована. Позивач звернулась до нотаріальної контори із заявою про оформлення спадкових прав після смерті [PERSON] в частині права на земельну частку (пай) на кормові угіддя, але під час перевірки документів виявлено недостатньо документів для видачі свідоцтва на спадщину за заповітом. Крім того, померлий [PERSON] проживав із своєю рідною сестрою [PERSON] , яка померла [INFO] , і після її смерті прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав. Свідоцтво про народження [PERSON] не збереглось, і в зв`язку з цим немає можливості встановити факт родинних відносин. Під час перевірки документів в нотаріальній конторі було виявлено, що відсутні документи, які вказують на родинність між [PERSON] та її братом [PERSON] , і що земельна ділянка відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ІV- ЧН № 034057 від 20.03.2001 року, виданого на ім`я [PERSON] , кадастровий номер 7425382700:02:001:0572 значиться форма власності приватна, а згідно витягу з Державного земельного кадастру на земельні ділянки відносно даної земельної ділянки зазначена форма власності як державна. В звязку із розбіжностями в зазначенні інформації в держаному акті та витязі нотаріус не має можливості видати свідоцтво про право на спадщину. Тому позивач [PERSON] просить суд встановити факт, що [PERSON] , яка померла [INFO] , була рідною сестрою [PERSON] , який помер [INFO] ; визнати за нею право на земельну частку (пай) в частині кормових угідь згідно сітки розпаювання за [NUMBER]; скасувати державну реєстрацію земельної ділянки площею 3, 2108 га, кадастровий номер 7425382700:02:001:0572 на території Понорівського старостинського округу та визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 3,2108 га, кадастровий номер 7425382700:02:001:0572, яка успадкована [PERSON] після смерті своєї сестри [PERSON] та визнати за нею право на земельну частку (пай) в частині кормових угідь згідно сітки розпаювання № 20 на території Понорівського старостинського округу в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який успадкував після смерті сестри [PERSON] . В судове засідання по справі позивач не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує і просить задовольнити. Представник відповідача - Талалаївської селищної ради - в судове засідання не з`явився, надали до суду заяву про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги визнають і не заперечують проти їх задоволення. Суд, розглянувши заяви учасників справи, приходить до наступного висновку. Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлені наступні обставини справи та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] [INFO] у віці 88 років, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.13). Згідно копії заповіту від 05 липня 2011 року [PERSON] на випадок своєї смерті все своє майно заповів [PERSON] (а.с.11). Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 12 лютого 2019 року спадкоємцем зазначеного у заповіті майна [PERSON] є його дочка [PERSON] спадщина, на яку видано дане свідоцтво, складається із земельної ділянки площею 3, 1605 га, кадастровий номер 7421182700:02:001:0067 (а.с. 14). Згідно довідки Понорівського старостинського округу від 18.04.2023 року земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва під [NUMBER] належить [PERSON] в частині кормових угідь державний акт не видавався (а.с.17) Згідно копії сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] [PERSON] належить право на земельну частку (пай) розміром 5, 5 в умовних кадастрових гектарах у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Понори» (а.с.18). Згідно довідки Понорівського старостинського округу № 87 від 10.05.2023 року [PERSON] до дня смерті [INFO] проживала та була зареєстрована по [ADDRESS] . Разом з нею проживав та був зареєстрований до дня смерті [INFO] брат [PERSON] (а.с.19) Згідно довідки Понорівського старостинського округу № 88 від 10.05.2023 року [PERSON] до дня смерті [INFO] проживав та був зареєстрований по [ADDRESS] . Разом з ним проживала та була зареєстрована дружина [PERSON] (а.с.19). Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] у віці 68 років (а.с.22). Згідно копії Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV- ЧН № 034057 від 20.03.2001 року їй передано у приватну власність земельна ділянка площею 3, 21 га в межах згідно з планом на території Понорівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.23) Згідно інформації Державного земельного кадастр у про право власності та речові права на земельну ділянку відносно земельної ділянки з кадастровим номером 7425382700:02:001:0572 площею 3, 2108 га зазначена форма власності державна (а.с.24). Згідно довідки Понорівського старостинського округу № 56 від 18.04.2023 року земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва - рілля площею 3, 2108 га, сінокіс і пасовище, що розташовані на території Понорівської сільської ради під № 20, належить [PERSON] . В частині кормових угідь державний акт не видавався. На даний час надати дозвіл на виготовлення технічної документації на земельну ділянку в частині кормових угідь не можливо у звязку з тим, що Понорівська сільська рада яка надавала дозволи та затверджувала дані рішення, реорганізована, відповідно земельна комісія, яка рекомендувала прийняття рішення, ліквідована (а.с.27) Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 08.02.2023 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину за законом на земельну частку (пай) що знаходиться у колективній власності КСП «Понори» що належав [PERSON] . Померлій [INFO] , спадщину якої прийняв [PERSON] , оскільки відсутні документи, що доводять родинні зв`язки між ними - відсутнє свідоцтво про народження [PERSON] ; відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину за законом на земельну ділянку в частині паю № [NUMBER] , що належить [PERSON] (а.с.16). Після встановлення зазначених обставин, оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне. Вирішуючи вимогу позивача про встановлення факту родинних відносин, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до п.5 ч.2 ст. ст. 293, п.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Окрім того, відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. У відповідності до п. 7 вказаної вище Постанови, суд вправі розглядати справи про встановлення факту, що має юридичне значення, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. За вказаних обставин, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, під час розгляду справи, знайшли підтвердження обставини, на які посилається позивачка, і вони є такими, що дозволяють встановити факт родинних відносин між [PERSON] яка померла [INFO] , та [PERSON] , який помер [INFO] , що вони були рідними братом і сестрою. Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що позивач позбавлеаі можливості здійснення права на спадкування в інший спосіб, окрім як встановлення у судовому порядку факту родинних відносин, тому позов в цій частині підлягає задоволенню. Розглядаючи вимогу позивача про визнання за нею права на земельну ділянку, що була успадкована [PERSON] після смерті сестри [PERSON] , суд вважає за необхідне зазначити наступне. Спадкодавець [PERSON] померла у 1996 році, під час дії ЦК УРСР, положення якого необхідно застосовувати до даних правовідносин. Статтею 524 ЦК УРСР передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки вона не змінене заповітом. Стаття 530 ЦК УРСР встановлює, що при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, успадковують в рівних частках, зокрема, брати і сестри по мерлого (друга черга). Згідно ст. 549 ЦК УРСР передбачено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] проживав разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, що підтверджується матеріалами справи. Крім того, при вирішенні позову судом застосовуються положення Цивільного Кодексу УРСР 1963 року. Системний аналіз положень Розділ VІІ «Спадкове право» ЦК УРСР в редакції 1963 року свідчить, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 524 ЦК УРСР (чинного на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Отже, спадкоємством вважається перехід майна померлого (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців) у порядку, передбаченому статтями 529-535 ЦК УРСР. Згідно положень ЦК УРСР до складу спадщини померлої [PERSON] ввійшло і право приватної власності на земельну ділянку, яке вона набула за життя, і яке успадкував її рідний брат [PERSON] , який за життя не оформив зазначену спадщину нотаріально, і яка в свою чергу увійшла до складу його спадщини, яку успадкувала його дочка - позивач [PERSON] після смерті свого батька. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» - член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правоустановчим документом. Статтею 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» встановлено, що право на земельну частку (пай) може бути об`єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Документами, що підтверджують право особи-спадкоємця на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай) спадкодавця, який є правовстановлюючим документом, що засвідчує наявність у її власника лише однієї правомочності - права розпорядження земельною часткою (паєм), а не право власності, яке виражається у володінні, користуванні і розпорядженні. Тому, коли спадкодавець був наділений лише правом на земельну частку (пай), а не правом власності, то і до спадкоємця переходить лише право на земельну частку (пай), а не право власності. Так як спадкодавець [PERSON] за життя успадкував право власності на земельну ділянку, дане право ним не було оформлене належним чином, але це право на даний час залишається неуспадкованим спадкоємцями за заповітом позивачем [PERSON] , яка є спадкоємцем після смерті батька, прийняла спадщину належним чином та займається її оформленням, що підтверджується відмовою нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, то до позивача, як спадкоємця за законом і заповітом після смерті батька, переходить право на прийняття спадщини в повному об`ємі, зокрема і на земельну ділянку, яка успадкована спадкодавцем після смерті своєї сестри. Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позову в цій частині в повному обсязі з врахуванням тієї обставини, що підлягає до скасування державна реєстрація земельної ділянки, при проведенні якої помилково зазначено вид власності - державна. Вирішуючи позовну вимогу [PERSON] про визнання за нею права на земельну частку (пай) в частині кормових угідь після смерті [PERSON] , суд виходить з наступного. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. В частині другій статті 16 ЦК України передбачено право суду захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Право власності на земельну ділянку відповідно до ст.1225 ЦК України переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. а ч.3 ст. 152 Земельного Кодексу України. Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини , як визначено в ст.81 ч.1 п. г Земельного Кодексу України. Також, як вбачається з ч.1 п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Статтею 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» встановлено, що право на земельну частку (пай) може бути об`єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Документами, що підтверджують право особи-спадкоємця на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай) спадкодавця, який є правовстановлюючим документом, що засвідчує наявність у її власника лише однієї правомочності - права розпорядження земельною часткою (паєм), а не право власності, яке виражається у володінні, користуванні і розпорядженні. Тому, коли спадкодавець був наділений лише правом на земельну частку (пай), а не правом власності, то і до спадкоємця переходить лише право на земельну частку (пай), а не право власності. Положенням ст 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до положень ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. Положенням ч.1 ст 1267 ЦК України встановлено що частки у спадщині кожного із спадкоємців є рівними. Так як спадкодавець [PERSON] за життя набув право на земельну частку (пай), в тому числі і на кормові угіддя, це право ввійшло до складу спадщини після його смерті і яке успадковано позивачем, яка прийняла спадщину належним чином та займається її оформленням, то до позивача, як спадкоємця за заповітом, переходить право на прийняття спадщини в повному об`ємі, зокрема і на земельну частку (пай) в частині кормових угідь, які належали спадкодавцю [PERSON] . Тому за встановлених вище обставин, діючи у відповідності до положень ст. 13 ЦПК України з урахуванням вимог ст. 16 ЦК України, та положень статей 152 та 153 ЗК України, суд приходить до висновку про захист порушеного права позивачів, як спадкоємців, та про задоволення позову в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved