Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до Подільського районного суду міста Києва з позовом до ТОВ «ФЛАЙ ПРІНТ», в якому, із урахуванням уточнених позовних вимог, просить суд визнати припиненими її трудові відносини з ТОВ «ФЛАЙ ПРІНТ» у зв`язку зі звільненням її з посади директора за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України та виключити з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - ЄДРПОУ) запис про неї як директора цього товариства. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 21.03.2019 по теперішній час позивач обіймає посаду директора ТОВ «ФЛАЙ ПРІНТ», відомості про що містяться в ЄДРПОУ. Вказану посаду вона обіймає згідно наказу №2/2019 від 20.03.2019 та за рішенням учасника №2/2019 ТОВ «Солкім Груп» від 20.03.2019. Однак оскільки засновником та єдиним учасником ТОВ «ФЛАЙ ПРІНТ» був [PERSON] , який помер [INFO] , позивач позбавлена можливості вирішити питання щодо свого звільнення з посади директора в позасудовому порядку та розірвати трудовий договір, тому вона звернулася до суду з вказаним позовом. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.04.2023 головуючим суддею у справі визначено Ковбасюк О.О. Ухвалою суду від 11.04.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, встановлено відповідачу строк для подання відзиву, а позивачу - відповіді на відзив. У судове засідання позивач не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Водночас, в матеріалах справи міститься її заява, в якій вона позовні вимоги підтримала, не заперечивши щодо ухвалення судом заочного рішення. Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов та заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не подав. З огляду на викладене та при відсутності заперечень сторони позивача, суд ухвалив провести розгляд справи на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення, оскільки згідно ст. 281 ЦПК України, якщо відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин та не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. При вирішені питання щодо розгляду справи в заочному порядку суд виходив з того, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається в першу чергу на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Дослідивши письмові матеріали справи відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що з 21.03.2019 [PERSON] призначено на посаду директора ТОВ «ФЛАЙ ПРІНТ» згідно наказу № 2/2019 від 20.03.2019 та за рішенням учасника ТОВ «Солкім Груп» № 2/2019 від 20.03.2019, що підтверджується матеріалами справи. Вказаний факт також підтверджується витягом з ЄДРПОУ від 13.02.2023, у якому міститься інформація про те, що керівником/директором ТОВ «ФЛАЙ ПРІНТ» є [PERSON] , а засновником та єдиним учасником вказаного товариства - [PERSON] . В обґрунтування позову позивач зазначила, що з 23.02.2022 вона втратила заінтересованість у перебуванні в трудових відносинах з відповідачем, оскільки 21.02.2022 на підставі договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «ФЛАЙ ПРІНТ» №21/02/22 вона як продавець передала 100% статутного капіталу товариства [PERSON] як покупцю/засновнику. Рішенням учасника ТОВ «ФЛАЙ ПРІНТ» [PERSON] № 22/02/22 [PERSON] з 22.02.2022 було знято з посади директора товариства. Вказане підтверджується наявними у справі письмовими доказами. Крім того, судом встановлено, що позивач звернулася до державного реєстратора Святошинської районної в місті Києві державної реєстрації з метою внесення відповідних змін щодо неї як директора товариства до ЄДРПОУ, однак згідно з рішенням реєстратора за кодом 101227214017 від 09.06.2022 їй у цьому було відмовлено із тих підстав, що кінцевий бенефіціарний власник ТОВ «ФЛАЙ ПРІНТ», який зазначений в заяві на включення, тобто [PERSON] , помер. Факт смерті [PERSON] 15.05.2022 підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Зважаючи на викладене, суд вважає обґрунтованими доводи позивача про те, що вона позбавлена можливості реалізувати своє право на розірвання трудового договору з відповідачем в позасудовому порядку. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 2 ст. 8 Конституції України звернення до суду для захисту конституційних прав та свобод громадян на підставі Конституції України гарантується. Відповідно до ч.1 ст. 87 ЦК України для створення юридичної особи її учасники/засновники розробляють установчі документи, які викладаються письмово і підписуються всіма учасниками/засновниками, якщо законом не встановлений інший порядок їх затвердження. Частиною 2 цієї статті визначено, що установчим документом товариства є затверджений учасниками статут або засновницький договір між учасниками, якщо інше не встановлено законом. Товариство, створене однією особою, діє на підставі статуту, затвердженого цією особою. Відповідно до частин 5, 6 статті 11 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» у статуті товариства зазначаються відомості про: 1) повне та скорочене, за наявності, найменування товариства; 2) органи управління товариством, їх компетенцію, порядок прийняття ними рішень; 3) порядок вступу до товариства та виходу з нього; статут товариства може містити інші відомості, що не суперечать закону. Частиною першою статті 29 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» загальні збори учасників є вищим органом товариства. Загальні збори учасників можуть вирішувати будь-які питання діяльності товариства, що передбачено частина 1 статті 30 вказаного вище Закону. Відповідно до частин першої, другої, четвертої статті 98 ЦК України загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що належать до компетенції інших органів товариства. Рішення загальних зборів приймаються простою більшістю від числа присутніх учасників, якщо інше не встановлено установчими документами або законом. Порядок скликання загальних зборів визначається в установчих документах товариства. Відповідно до частин першої - третьої статті 99 ЦК України загальні збори товариства своїм рішенням створюють виконавчий орган та встановлюють його компетенцію і склад. Виконавчий орган товариства може складатися з однієї або кількох осіб. Виконавчий орган, що складається з кількох осіб, приймає рішення у порядку, встановленому абзацом першим частини другої статті 98 цього Кодексу. Повноваження члена виконавчого органу можуть бути в будь-який час притінені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень. Відповідно до п. 6.4. Статуту ТОВ «ФЛАЙ ПРІНТ» директор обирається загальними зборами учасників товариства. Загальні збори учасників мають право в будь-який час припинити повноваження директора. Згідно з п. 6.5. Статуту строк повноважень директора становить 3 (три) роки, якщо інший строк не визначено у рішенні загальних зборів учасників товариства про його обрання. З матеріалів справи вбачається, що рішенням учасника товариства №2/2019 від 20.03.2019 такий строк не був передбачений. Отже, враховуючи, що [PERSON] було призначено на посаду директора з 21.03.2019, строк її повноважень як директора сплив 20.03.2023. Крім того, рішенням учасника № 22/02/22 від 22.02.2022 [PERSON] було знято з посади директора ТОВ «ФЛАЙ ПРІНТ». Кодекс законів про працю України встановлює загальні вимоги до порядку розірвання трудових відносин, не враховуючи специфіку становища керівника господарського товариства. По суті, директор об`єднує в собі і статус найманого працівника, який визначається на підставі норм трудового права, і статус виконавчого органу господарського товариства, який визначається на підставі норм корпоративного права. Ні норми трудового договору, ні положення статуту не повинні погіршувати становище директора, порівняно з тим обсягом гарантій, наданих йому трудовим законодавством. Отже, відповідно до трудового законодавства України, керівник/директор товариства як будь-який інший працівник, має право звільнитися за власним бажанням, попередивши власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. Разом з тим особливість звільнення директора полягає в тому, що воно відбувається за рішенням загальних зборів учасників товариства. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 24.12.2019 у справі №758/1861/18. Відповідно до Статуту ТОВ «ФЛАЙ ПРІНТ» питання щодо звільнення директора вирішується тільки за рішенням загальних зборів, тому позивач як директор товариства не має самостійних повноважень щодо вирішення питань про своє звільнення з посади директора. Підстави припинення трудового договору передбачені статтею 36 КЗпП України, серед яких такі, як угода сторін, закінчення строку такого договору, його розірвання з ініціативи працівника або з ініціативи власника тощо. Позивач може просити припинити трудові правовідносини з товариством на підставі частини першої статті 38 КЗпП України - тобто з ініціативи працівника. Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Використання примусової праці забороняється. Отже, директор завжди може скористатися нормами статті 38 КЗпП України та ініціювати розірвання трудового договору за власним бажанням. Конституційний Суд України у рішеннях від 07.07.2004 №14-рп/2004, від 16.10.2007 №8-рп/2007 та від 29.01.2008 № 2-рп/2008 зазначав, що визначене статтею 43 Конституції України право на працю розглядає як природну потребу людини своїми фізичними і розумовими здібностями забезпечувати своє життя. Це право передбачає як можливість самостійно займатися трудовою діяльністю, так і можливість працювати за трудовим договором чи контрактом. Свобода праці передбачає можливість особи займатися чи не займатися працею, а якщо займатися, то вільно її обирати, забезпечення кожному без дискримінації вступати у трудові відносини для реалізації своїх здібностей. За своєю природою право на працю є невідчужуваним і по суті означає забезпечення саме рівних можливостей для його реалізації. Передбачений частиною 1 статті 38 КЗпП України порядок розірвання трудового договору з ініціативи працівника передбачає попередження ним про це роботодавця, власника або уповноважений орган, письмово за два тижні. Однак, як було встановлено судом, єдиний учасник ТОВ «ФЛАЙ ПРІНТ» [PERSON] помер [INFO] , а отже положення закону щодо письмового попередження працівником/директором роботодавця про бажання звільнитись з посади нівелюється, що позбавляє позивача можливості вирішити питання про своє звільнення з посади директора. Разом з тим, за змістом статті 22 КЗпП України будь-яке пряме або непряме обмеження прав чи встановлення прямих або непрямих переваг при укладенні, зміні та припиненні трудового договору не допускається. Згідно з частиною першою статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Європейський суд з прав людини вказує, що приватне життя «включає право особи на формування та розвиток стосунків з іншими людьми, включаючи стосунки професійного або ділового характеру». Стаття 8 Конвенції «захищає право на особистий розвиток та право встановлювати та розвивати стосунки з іншими людьми та оточуючим світом». Поняття «приватне життя» в принципі не виключає відносини професійного або ділового характеру. Врешті-решт, саме у рамках трудової діяльності більшість людей мають значну можливість розвивати стосунки з оточуючим світом. Отже, обмеження, накладені на доступ до професії, були визнані такими, що впливають на «приватне життя». (OLEKSANDR VOLKOV v. UKRAINE, N 21722/11, § 165, ЄСПЛ, від 09.01.2013). З урахуванням положень частини першої статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та усталеної практики Європейського Суду з прав людини слід зробити висновок, що наявність у реєстрі інформації щодо позивача як про керівника/директора товариства відноситься до професійної діяльності останньої та охоплюється поняттям «приватне життя». У постанові від 22.05.2019 №757/61865/16-ц Верховний Суд дійшов висновку, що недосконалість національного законодавства та прогалини у правовому регулюванні певних правовідносин не можуть бути підставою для позбавлення особи права на захист його порушених прав у обраний ним спосіб. Суд також враховує, що для того, щоб зміна директора/керівника юридичної особи або підприємства/товариства/тощо, була зареєстрована в Єдиному державному реєстрі, потрібно внести необхідні зміни до відомостей про юридичну особу, які знаходяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Крім того, відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» потрібно подати вичерпний перелік документів. Разом із цим, у зв`язку зі смертю засновника ТОВ «ФЛАЙ ПРІНТ» [PERSON] неможливо провести вказані дії, а саме виключити з реєстру інформацію про позивача як директора товариства. Також суд бере до уваги, що згідно з пунктом 2 частини 1 статті 25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, а також що надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» щодо, зокрема, зобов`язання вчинення реєстраційних дій. Зважаючи на вищезазначені обставини та порушення права позивача на припинення трудового договору, обраний спосіб захисту направлений на відновлення трудових прав [PERSON] , гарантованих Конституцією України. Оскільки виключення з ЄДРПОУ інформації про позивача як про керівника/директора товариства можна провести лише за рішенням суду, суд вважає, що наявні підстави для задоволення такої вимоги позивача. Враховуючи вищенаведене правове регулювання та встановлені при розгляді цієї справи фактичні обставини, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається із матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір у розмірі 2147,20 грн., що підтверджується квитанцією №0.0.2933340738.1 від 05.04.2023. Таким чином, враховуючи те, що позовні вимоги задоволено у повному обсязі, вказана сума судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved