Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-06 00:00:00

15.09.2021 року [PERSON] звернувся до Вишгородського районного суду Київської області із позовом до Державного підприємства водних шляхів «УКРВОДШЛЯХ» третя особа: Відокремлений підрозділ «КИЇВСЬКИЙ СУДНОПЛАВНИЙ ШЛЮЗ» Державного підприємства водних шляхів «УКРВОДШЛЯХ» про визнання незаконними і скасування наказів та стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу. Ухвалою суду від 16.09.2021 року по справі було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. 25.01.2022 року подав до суду заяву про збільшення позовних вимог до Державного підприємства водних шляхів «УКРВОДШЛЯХ», Відокремленого підрозділу «КИЇВСЬКИЙ СУДНОПЛАВНИЙ ШЛЮЗ» Державного підприємства водних шляхів «УКРВОДШЛЯХ» про визнання незаконними і скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, в якій просив суд: 1) визнати незаконним та скасувати Наказ Державного підприємства водних шляхів «УКРВОДШЛЯХ» від 26.08.2021 року № 142. 2) визнати незаконним та скасувати Наказ Державного підприємства водних шляхів «УКРВОДШЛЯХ» від 26.08.2021 року № 143. 3) визнати незаконним та скасувати Наказ Державного підприємства водних шляхів «УКРВОДШЛЯХ» від 06.10.2021 року № 120-о про звільнення із займаної посади головного інженера [PERSON] 4) визнати незаконним та скасувати Наказ Відокремленого підрозділу «КИЇВСЬКИЙ СУДНОПЛАВНИЙ ШЛЮЗ» від 06.10.2021 року № 88/тр про звільнення із займаної посади головного інженера [PERSON] 5) визнати незаконним та скасувати Наказ Відокремленого підрозділу «КИЇВСЬКИЙ СУДНОПЛАВНИЙ ШЛЮЗ» від 09.11.2021 року № 199 про скорочення посади Головного інженера Відокремленого підрозділу «КИЇВСЬКИЙ СУДНОПЛАВНИЙ ШЛЮЗ». 6) зобов`язати Державне підприємство водних шляхів «УКРВОДШЛЯХ» поновити [PERSON] на посаді головного інженера Відокремленого підрозділу «КИЇВСЬКИЙ СУДНОПЛАВНИЙ ШЛЮЗ» Державного підприємства водних шляхів «УКРВОДШЛЯХ» з 27.08.2021 року. 7) стягнути з Державного підприємства водних шляхів «УКРВОДШЛЯХ» на користь [PERSON] суму середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу розмірі 169 603, 83 грн., за період з 27.08.2020 року по 24.01.2021 року. 8) зобов`язати Державне підприємство водних шляхів «УКРВОДШЛЯХ» визнати недійсним запис № 6, зроблений в трудовій книжці [PERSON] про його звільнення із посади головного інженера Відокремленого підрозділу «КИЇВСЬКИЙ СУДНОПЛАВНИЙ ШЛЮЗ» Державного підприємства водних шляхів «УКРВОДШЛЯХ», Наказу № 120-о від 06.10.2021 року, шляхом здійснення в трудовій книжці [PERSON] запису про визнання недійсним попереднього запису № 6, у зв`язку із поновленням [PERSON] на попередній посаді головного інженера Відокремленого підрозділу «КИЇВСЬКИЙ СУДНОПЛАВНИЙ ШЛЮЗ». 9) стягнути судові витрати з Державного підприємства водних шляхів «УКРВОДШЛЯХ» на користь [PERSON] . Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що 25.01.2010 року [PERSON] працює у ВП «Київський судноплавний шлюз», 04.05.2018 року був переведений на посаду головного інженера. За час роботи жодних доган щодо професійної діяльності, трудової дисципліни до нього не застосовувались. 05.08.2021 року співробітниками патрульної поліції Вишгородського РУП ГУНП України в Київській області, під час робочого часу, було зупинено автотранспортний засіб, яким керував безпосередній керівник позивача, а саме начальник ВП «КИЇВСЬКИЙ СУДНОПЛАВНИЙ ШЛЮЗ» [PERSON] та при перевірці на стан сп`яніння було виявлено, що він знаходиться у стані алкогольного сп`яніння. Про цю подію позивач і дізнався на наступний день, 06.08.2021 року, від колег по роботі та з загальнодоступних джерел в мережі Інтернет. 06.08.2021 року [PERSON] були подані письмові пояснення, відповідно до яких, він разом з позивачем вживав алкогольні напої під час обідньої перерви. 06.08.2021 року позивача було ознайомлено із наказом № 131 Державного підприємства водних шляхів «УКРВОДШЛЯХ», до якого входить відокремлений підрозділ «КИЇВСЬКИЙ СУДНОПЛАВНИЙ ШЛЮЗ», про проведення за цим фактом службового розслідування та притягнення до відповідальності всіх винних ociб. Під час роботи Комісії із службового розслідування 13.08.2021 року позивачем було надано письмові пояснення щодо цієї обставини, в яких вказано, що причетності до цієї події він не має. 26.08.2021 року позивача було викликано секретарем ДП «УКРВОДШЛЯХ» до в.о. директора Державного підприємства водних шляхів «УКРВОДШЛЯХ» [PERSON], який у себе в кабінеті без будь-яких пояснень тп підстав вимагав від позивача звільнитись за угодою сторін, погрожуючи в разі відмови звільнити «за статтею». На такий психологічний тиск, позивач відповів категоричною відмовою. У зв`язку із відмовою позивача звільнитися за угодою сторін, 26.08.2021 року в.о. директор ДП «УКРВОДШЛЯХ» [PERSON] видав наказ № 142 про повторне службове розслідування подій, що стались 05.08.2021 року. 27.08.2021 року позивач ознайомився із наказом, після чого подав свої письмові пояснення, вказавши, що наказ є безпідставним та такий, що порушує норма законодавства та його права, оскільки порушені форми його складання, відсутні підстави його відсторонення та строки. 27.08.2021 року на підставі пояснень [PERSON] , був виданий наказ № 143, зміст якого вказує, намагання ДП водних шляхів «УКРВОДШЛЯХ» усунути недоліки наказу № 142, однак, наказ № 143 також мав ознаки порушення норм законодавства. За цими наказами позивача було відсторонено від виконання службових обов`язків головного інженера Відокремленого підрозділу «КИЇВСЬКИЙ СУДНОПЛАВНИЙ ШЛЮЗ», без збереження заробітної плати. При проведенні службового розслідування щодо позивача, було складено акт про його відмову надати письмові пояснення від 30.08.2021 року. В той же час, ще 13.08.2021 [PERSON] були надані письмові пояснення щодо подій 05.08.2021 року при проведені первинного службового розслідування за Наказом № 131 від 06.08.2021 року. Лише 27 вересня 2021 року позивача було ознайомлено із Актом від 14.09.2021 року, за результатами службового розслідування проведеного згідно Наказу від 26.08.2021 року №142. 06.10.2021 року були видані накази 120-о та 88/тр про його звільнення. Крім того, при його звільненні не було дотримано встановленої процедури, а саме: не отримано попередньої згоди виборного органу первинної профспілкової організації, членом якої він є. Таке подання, про розірвання трудових відносин з головним інженером ВП «КИЇВСЬКИЙ СУДНОПЛАВНИЙ ШЛЮЗ», органом управління підприємством, було направлено до Профспілкового Комітету Первинної профспілкової організації Київський шлюз після фактичного звільнення. Наказ №88/тр начальника ВП «КИЇВСЬКИЙ СУДНОПЛАВНИЙ ШЛЮЗ» [PERSON] від 06.10.2021 року про звільнення позивача, фактично дублював наказ №120-о директора Державного підприємства водних шляхів «УКРВОДШЛЯХ» [PERSON] того ж числила, про звільнення позивача. Згідно п. 6. 5. Положення про відокремлений підрозділ «КИЇВСЬКИЙ СУДНОПЛАВНИЙ ШЛЮЗ» Заступник начальника Шлюзу, головний бухгалтер призначаються і звільняються з посади начальником Підприємства. Постійним заступником начальника шлюзу є головний інженер. Отже, згідно прав визначених Положень про відокремлений підрозділ «КИЇВСЬКИЙ СУДНОПЛАВНИЙ ШЛЮЗ», начальник Шлюзу [PERSON] не мав повноважень щодо видання Наказ №88/тр від 06.10.2021 року про звільнення Позивача. 09 листопада 2021 року виконуючим обов`язки директора ДП «УКРВОДШЛЯХ», [PERSON] було видано Наказ №199 про скорочення посади головного інженера відокремленого підрозділу «КИЇВСЬКИЙ СУДНОПЛАВНИЙ ШЛЮЗ». Позивач вважає, що такий адміністративно - розпорядчий акт прийнято представником позивача для недопущення поновлення позивача на посаді, яку він займав до незаконного звільнення. Вочевидь такі дії відповідача повинні забезпечити неможливість виконання рішення суду щодо поновлення на роботі позивача, за умови задоволення позовних вимог та допущення негайного виконання рішення суду. Крім того, такий Наказ суперечить вимогам структури органів управління ВП «КИЇВСЬКОГОІ СУДНОПЛАВНОГО ШЛЮЗУ». Позивача було відсторонено від посади без збереження заробітної плати з 27.08.2021року. Загальна сума заробітної плати до виплати за останні два місяці до відсторонення від роботи (червень та липень 2021 року) складає 32 550, 36 грн. Загальна кількість відпрацьованих днів, за якими було здійснено виплату в червні та липня 2021 року складає 19 днів. Отже, середній заробіток за один відпрацьований день складає 1713,17 грн. Загальна кількість робочих днів із 27 серпня 2021 року по 24 січня 2022 року складає - 99 робочих днів. Таким чином, сума середньої заробітної плати за весь період вимушеного пригул у (99 днів) складає 169 603 грн. 83 коп. На підставі викладеного позивач був змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 31.01.2023 року прийнято заяву про збільшення позовних вимог, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач та його представник у судовому засіданні позовну заяву про збільшення позовних вимог підтримали з підстав викладених у позові, просили вимоги позову задовольнити. Представник відповідач Державного підприємства водних шляхів «УКРВОДШЛЯХ» - [PERSON] проти задоволення позовних вимог заперечував. Пояснив, що під час проведення службового розслідування відповідач керувався положеннями та вимогами Порядку проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та осіб, які для цілей Закону України «Про запобігання корупції» прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 червня 2000 р. № 950. Так, [PERSON] на момент звільнення займав посаду головного інженера шлюзу Відокремленого підрозділу державного підприємства водних шляхів «Київський судноплавний шлюз» державного підприємства водних шляхів «УРВОДШЛЯХ». ДП «УКРВОДШЛЯХ», в свою чергу, є юридичною особою публічного права, засноване на державній власності, діє як державне комерційне підприємство та входить до сфери управління Міністерства інфраструктури України. Таким чином, враховуючи посадові обов`язки Позивача, він безумовно наділений адміністративно-господарськими та організаційно-розпорядчими функціями, та відповідно є посадовою особою державного підприємства, що прирівнюється до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, на яку поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» та відповідно Порядок розслідування. Крім цього, наведене не заперечувалось і самим позивачем, що підтверджується регулярним поданням ним декларацій в строки та порядку, передбаченими Законом України «Про запобігання корупції». Позивач не виконував своїх службових обов`язків, вживав алкоголь під час робочого часу. Своїми діями позивач підривав трудову дисципліну колективу. Щодо строку відсторонення відповідно до наказу, то відповідно строк службового розслідування не може перевищувати двох місяців. Тобто, порушення не мало місце у даній частині. Перелік підстав для відсторонення працівників від роботи власником або уповноваженим ним органом не с вичерпним. Водночас, згідно з вимогами Порядку розслідування, службове розслідування проводиться з відстороненням особи, стосовно якої проводиться службове розслідування, від здійснення повноважень на посаді або без такого відсторонення. Рішення про відсторонення приймається керівником органу. Таким чином, відсторонення [PERSON] від виконання посадових осіб здійснювалось відповідно до вимог чинного законодавства України. Щодо підстав проведення службового розслідування, в Наказі № 142 чітко вказано, що «в ході проведення службового розслідування на підставі наказу ДП «УКРВОДШЛЯХ» від 06.08.2021 №131 щодо можливого порушення трудової дисципліни начальником ВП «Київський судноплавний шлюз [PERSON] , було з`ясовано про можливе порушення трудової дисципліни з боку головного інженера ВП «Київський судноплавний шлюз» [PERSON] 06.08.2021 року на підставі наказу т. в. о. директора ДГІ «УКРВОДШЛЯХ» від 06.08.2021 № 131 було розпочате службове розслідування щодо можливого порушення трудової дисципліни начальником ВП «Київський судноплавний шлюз» [PERSON] .. Того ж дня, а саме 06.08.2021 року [PERSON] добровільно з`явився до ДП «УКРВОДШЛЯХ» та падав письмові пояснення щодо ситуації, яка склалась. Відповідач має право притягати винних осіб до встановленої законом відповідальності не лише відповідно до одного внутрішнього документу, але й відповідно до вимог законодавства, у тому числі й за умови проведення окремих службових розслідувань. Про порушення трудової дисципліни [PERSON] стало відомо ввечері 05.08.2021 року. З пояснень [PERSON] від 06.08.2021 року відомо, що 05.08.2021 вони разом з [PERSON] під час обіду вживали горілку. Очевидно, що ініціювання проведення медичного огляду 06.08.2021 року не мало місце логічного та практичного сенсу та значення у зв`язку із значним проміжком часу, що пройшов з часу вживання алкогольних напоїв позивачем. У подальшому, було документально зафіксовано та підтверджено розпиття алкогольних напоїв [PERSON] упродовж робочого дня. З огляду на обставини, які були викладені вище, очевидно, що позивач був відсторонений саме з підстави, передбаченої ст.46 Кодексу законів про працю України, та відповідно до положень Порядку. Із зазначеного вище очевидно, що відсутні підстави для стягенння з відповідача середнього заробітку. Фактичне поновлення позивача на посаді головного інженеру неможливе, оскільки така посада не передбачена. У судовому засідання представник відповідача Відокремленого підрозділу «КИЇВСЬКИЙ СУДНОПЛАВНИЙ ШЛЮЗ» Державного підприємства водних шляхів «УКРВОДШЛЯХ» Гафарова Л.Б. заперечувала проти задоволення позову. Надала пояснення аналогічні поясненням представника Державного підприємства водних шляхів «УКРВОДШЛЯХ». Допитані в судовому засідання свідки [PERSON] та [PERSON] зазначили, що не бачили, як позивач вживає алкогольні напої під час робочого часу. Допитані в судовому засідання свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили суду, що бачили [PERSON] в стані алкогольного сп`яніння, зокрема [PERSON] , зазначив, що 05.08.2021 року особисто з [PERSON] вживав горілку перед обідом. Вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за звернення особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст. 12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що [PERSON] з 25.01.2010 року [PERSON] прийнятий на роботу у ВП «Київський судноплавний шлюз», 04.05.2018 року був переведений на посаду головного інженера та 06.10.2021 року звільнений з посади згідно п. 7 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, що підтверджується трудовою книжкою серії [NUMBER] . [PERSON] були подані щорічні декларації за 2017-2020 року та декларація перед звільненням за період з 01.01.2021 року по 06.10.2021 року, що підтверджується роздруківками з ЄДИНОГО ДЕРЖАВНОГО РЕЄСТРУ ДЕКЛАРАЦІЙ. 23.04.2021року в.о. Директора ДП «УКРВОДШЛЯХ» [PERSON] була затверджена посадова інструкція головного інженера судноплавного шлюзу 4.4-2021. Згідно наказу Міністрерства Інфраструктури України № 25-Ос від 22.06.2021 року, [PERSON] був призначений на посаду в.о. директора ДП водних шлядів «УКРАВОДШЛЯХ», на підставі заяви [PERSON] та розпорядження КМУ від 16.06.2021 року № 650 «Про погодження призначення [PERSON] в.о. директора ДП водних шлядів «УКРАВОДШЛЯХ». 06.08.2021 року в.о. директора ДП водних шляхів «УКРВОДШЛЯХ» [PERSON] був виданий наказ № 131 про проведення службового розслідування, відповідно до якого наказано провести службове розслідування з метою виявлення та встановлення причин, що можливо призвели до порушення трудової дисципліни начальником ВП «Київський судноплавний шлюз» [PERSON] ; створити комісію для проведення внутрішнього службового розслідування по даному випадку (Додаток № 1); у разі встановлення факту порушення трудової дисципліни притягнути винних осіб до встановленої законодавством відповідальності; контроль за виконанням цього наказу покласти на начальника режимно-секретного відділу [PERSON]. Додатком 1 до наказу ДП «УКРВОДШЛЯХ» від 06.08.2021 року № 131 визначений склад комісії з проведення службового розслідування про можливе порушення трудової дисципліни начальником Київського СШ [PERSON] : голова комісії: [PERSON] - начальник режимно-секретного відділу, секретар комісії: [PERSON] -начальник відділу кадрів, члени комісії: [PERSON] - уповноважена особа з питань протидії та запобігання корупції, [PERSON] - заступник начальника юридичного відділу; [PERSON] - заступник начальника служби безпеки та охорони. 06.08.2021 року [PERSON] подано заяву, в якій останній просить надати йому дозвіл на щорічну основну відпустку з подальшим звільненням за власним бажанням. 13.08.2021 року [PERSON] подав письмові пояснення голові комісії ДП «УКРВОДШЛЯХ», з яких вбачається, що йому стало відомо про інцендент, який стався з [PERSON] 05.08.2021 року - 06.08.2021 року від колег по роботі, а згодом і з мережі інтернет. 26.08.2021 року в.о. директора ДП водних шляхів «УКРВОДШЛЯХ» [PERSON] був виданий наказ № 142 про проведення службового розслідування, відповідно до якого наказано провести службове розслідування з метою виявлення та встановлення фактів можливого порушення трудової дисципліни головним інженером ВП «Київський судноплавний шлюз» [PERSON] ; створити комісію для проведення внутрішнього службового розслідування по даному випадку (Додаток № 1); на весь строк проведення зазначеного у цьому наказі службового розслідування відсторонити [PERSON] від виконання посадових обов`язків головного інженера ВП «Київський судноплавний шлюз»; у разі встановлення факту порушення трудової дисципліни притягнути винних осіб до встановленої законодавством відповідальності; довести цей наказ до відома всіх посадових осіб ДП «УКРВОДШЛЯХ», яких він стосується; контроль за виконанням цього наказу покласти на заступника начальника служби безпеки та охорони, [PERSON] . Додатком 1 до наказу ДП «УКРВОДШЛЯХ» визначений склад комісії з проведення службового розслідування про можливе порушення трудової дисципліни головним інженером ВП «Київський судноплавний шлюз» [PERSON] : голова комісії: [PERSON] - заступник начальника служби безпеки та охорони, секретар комісії: [PERSON] -начальник відділу кадрів, члени комісії: [PERSON] - головний інженер ДП «УКРВОДШЛЯХ», [PERSON] - заступник начальника юридичного відділу; [PERSON] - начальник управління з будівництва та експлуатації гідротехнічних споруд. З журналу реєстрації вхідної кореспонденції вбачається, що 27.08.2021 [PERSON] отримав та ознайомився з наказом № 142 від 26.08.2021 року. Відповідно до журналу № 11 реєстрації заяв, службових записок, рапортів, довідних записок, [PERSON] 27.08.2021 року подав пояснення щодо відсторонення його від виконання службових обов`язків головного інженера шлюзу. Відповідно до змісту пояснень [PERSON] висловив свої зауваження до наказу № 142, а саме: в п. 1 наказу не зазначений період дії комісії, наказ не містить підстав відсторонення від виконання службових обов`язків, не містить підстави проведення службового розслідування. Таким чином відсутні підстави для недопущення та відсторонення від роботи. 27.08.2021 року в.о. директора ДП водних шляхів «УКРВОДШЛЯХ» [PERSON] був виданий наказ № 143 про відсторонення від роботи [PERSON] , відповідно до якого Відсторонено [PERSON] , головного інженера ВП «Київський судноплавний шлюх», від роботи на період з 27.08.2021 року до закінчення службового розслідування, без збереження заробітної плати. З письмових пояснень [PERSON] від 06.08.2021 року та від 27.08.2021 року та [PERSON] від 27.08.2021 року, службової записки [PERSON] від 28.08.2021 року вбачається, що [PERSON] 05.08.2021 року під час обідньої перерви на робочому місці вживав алкогольні напої разом з [PERSON] . Наказом № 102-о від 06.09.2021 року виданого в.о. директора ДП водних шляхів «УКРВОДШЛЯХ» [PERSON], [PERSON] був звільнений із посади начальника ВП «Київський судноплавний шлюз» за власним бажанням з 13.09.2021 року. З довідки від 08.09.2021 року № 0000-000004 виданої т.в.о. начальника ДП водних шляхів «УКРВОДШЛЯХ» [PERSON] та головним бухгалтером [PERSON] вбачається, що з 25.01.2010 року на момент видачі довідки [PERSON] працював в ВІДОКРЕМЛЕНОМУ ПІДРОЗДІЛІ «КИЇВСЬКИЙ СУДНОПДАВНИЙ ШЛЮЗ» ДП ВОДНИХ ШЛЯХІВ «УКРВОДШЛЯХ», займав посаду головного інженера. Дохід [PERSON] за період з 01.06.2021 року по 31.07.2021 року склав 40 3943, 85 грн. 28.09.2021 року в.о директора ДП водних шляхів «УКРВОДШЛЯХ» [PERSON] затверджений акт службового розслідування щодо можливого порушення трудової дисципліни інженером ВП «Київський судноплавний шлюз» ДП водних шляхів «УКРВОДШЛЯХ» [PERSON] від 14.09.2021 року, яким комісією за результатами службового розслідування були висунуті наступні пропозиції: повідомити про дату і місце ознайомлення з актом службового розслідування головного інженера інженером ВП «Київський судноплавний шлюз» ДП водних шляхів «УКРВОДШЛЯХ» [PERSON] за день до ознайомлення із зазначеним актом; головному інженеру ВП «Київський судноплавний шлюз» ДП водних шляхів «УКРВОДШЛЯХ» [PERSON] запропонувати надати письмові пояснення щодо фактів встановлених комісією в триденний термін з дати отримання даного акту; у разі ненадходження письмових пояснень від [PERSON] у встановлений строк або ненадходження необґрунтованих та неналежним чином не підтверджених письмових пояснень звільнити головного інженера ВП «Київський судноплавний шлюз» ДП водних шляхів «УКРВОДШЛЯХ» [PERSON] на підставі п. 7 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. Актом від 30.08.2021 року зафіксовано відмова [PERSON] від надання письмових пояснень. 02.10.2021 року в.о. директора Державного підприємства водних шляхів «УКРВОДШЛЯХ» [PERSON] затверджений акт службового розслідування щодо можливого порушення трудової дисципліни начальником ВП «Київський судноплавний шлюз`Державного підприємства водних шляхів «УКРВОДШЛЯХ» [PERSON] , яким комісією за результатами службового розслідування були висунуті наступні пропозиції: повідомити про дату і місце ознайомлення з актом службового розслідування [PERSON] за день до ознайомлення із зазначеним актом; [PERSON] запропонувати надати письмові пояснення щодо фактів встановлених комісією в триденний термін з дати отримання даного акту. Наказом № 120-о від 06.10.2021 року в.о. директора ДЕРЖАВНОГО ПІДПРИЄМСТВА ВОДНИХ ШЛЯХІВ «УКРВОДШЛЯХ» [PERSON] звільнено [PERSON] , головного інженера ВП «Київський судноплавний шлюз», 06.10.2021 року, у зв`язку з появою на роботі в нетверезому стані згідно п. 7 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. Наказом № 88/тр від 06.10.2021 року начальника ВІДОКРЕМЛЕНОГО ПІДРОЗДІЛУ «КИЇВСЬКИЙ СУДНОПЛАВНИЙ ШЛЮЗ» [PERSON] звільнено [PERSON] , головного інженера ВП «Київський судноплавний шлюз», 06.10.2021 року, у зв`язку з появою на роботі в нетверезому стані згідно п. 7 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. Головою Первинної профспілкової організації Київського шлюзу [PERSON] було направлено повідомлення про необхідність з`явитися 19.10.2021 року для розгляду питання про розірвання трудового договору з [PERSON] . Протоколом № 1 засідання профспілкового комітету первинної профспілкової організації Київського шлюзу від 19.10.2021 року надано згоду на звільнення головного інженера [PERSON] 09.11.2021 року наказом в.о. директора ДП водних шляхів [PERSON] скорочена з 10.11.2021 року в штатному розписі підприємства посада головного інженера відокремленого підрозділу «Київський судноплавний шлюз». З довідки про структурну виплату заробітної плати [PERSON] вих. № 154 від 07.12.2021 року вбачається, що заробітна плата [PERSON] за червень 2021 року складається: вислуга років - 2 224,60 грн., доплата за публічні закупівлі - 3 972, 50 грн., доступ до секретних документів - 1 021,50 грн. - за травень 2021 року, доступ до секретних документів - 794,50 грн., індексацію зарплати - 54, 03 грн., оклад по дням (14 днів) - 7 945,00 грн., оплата щорічної відпустки за червень 2021 року -5 122,40, оплата щорічної відпустки за липень 2021 року - 14 726,90 грн., всього нараховано за червень 2021 року - 35 861,43 грн.; за липень 2021 року: вислуга років - 756,96 грн., доплата за публічні закупівлі - 1 351, 71 грн., доступ до секретних документів - 270,34 грн., оклад по дням (5днів) - 2 703,41 грн., всього нараховано за липень 2021 року - 5 082,42 грн. Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Відповідно до ст. 3 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами. Відповідно до ст.46 КЗпП України, відсторонення працівників від роботи власником або уповноваженим ним органом допускається у разі: появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння; відмови або ухилення від обов`язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони; в інших випадках, передбачених законодавством. Правовий висновок про те, що статтею 46 КЗпП України встановлений вичерпний перелік випадків відсторонення працівника від роботи висловлено Верховним Судом у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 23 січня 2019 року у справі № 755/6458/15-ц (провадження № 61-18651св18). Проте, підстави відсторонення, передбачені, нормами статті 46 КЗпП України, так само як і будь-якого іншого нормативно-правового акта, який би надавав право роботодавцю відсторонювати від посади працівника, відповідачем у наказі не зазначено. Відповідач мав керуватися нормами статті 46 КЗпП України, яка містить вичерпний перелік підстав відсторонення працівника від роботи. Відсторонення працівника від роботи - це призупинення виконання ним своїх трудових обов`язків за рішенням уповноважених на це компетентних органів з підстав, передбачених законодавством, що, як правило, відбувається з одночасним призупиненням виплати йому заробітної плати. За змістом вищеназваної статті допускається відсторонення працівника або у випадках, перелічених у статті, або в інших випадках, повинні бути також передбачені певним нормативним документом. Оскільки законом визначено виключні підстави відсторонення, які не підлягають вільному тлумаченню, таке відсторонення можливе лише в межах закону, який регулює відповідні правовідносини. Отже, відсторонення від роботи можливе лише у випадках, що передбачені законодавством. Про це оголошується наказом або розпорядженням керівника підприємства, установи чи організації, і про це працівник повинен бути повідомлений. Термін відсторонення встановлюється до усунення причин, що його зумовили. Працівник має право оскаржити наказ про відсторонення від роботи у встановленому законом порядку. Як вбачається з матеріалів справи та змісту оскаржуваних наказів, передумовою для їх винесення стало проведення службового розслідування. Однак, будь-які підстави для прийняття рішення в частині відсторонення позивача, як це передбачено вимогами ст. 46 КЗпП України, у наказі не зазначені. Тоді як в наказі не має жодної конкретизації та вказівки підстав, перелік яких визначено нормами цієї статті, або посилань на інші випадки, передбачені законодавством, коли допускається відсторонення працівника від роботи. Таким чином, суд вважає, що рішення відповідача про відсторонення позивача від роботи є необґрунтованим, не містить належного посилання на норми чинного законодавства, що дають підстави для відсторонення позивача від роботи, а стаття 46 КЗпП України не може бути застосована в даному випадку, так як не передбачає такої підстави відсторонення як проведення службового розслідування. Статтею 139 КЗпП України встановлено, що працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Згідно зі статтею 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана; звільнення. Відповідно до частини першої статті 147-1 КЗпП України дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняти на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. Частиною першою статті 149 КЗпП України передбачено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. У відповідності до пункту 7 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння. Згідно з частиною першою статті 43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених, зокрема, пунктом 7 статті 40 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу первинної профспілкової організації, членом якої є працівник. Вирішуючи позови про поновлення на роботі осіб, трудовий договір з якими розірвано за пунктом 7 частини першої статті 40 КЗпП України, суди повинні мати на увазі, що з цих підстав можуть бути звільнені з роботи працівники за появу на роботі у нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння в будь-який час робочого дня, незалежно від того, чи були вони відсторонені від роботи, чи продовжували виконувати трудові обов`язки. Нетверезий стан працівника або наркотичне чи токсичне сп`яніння можуть бути підтверджені як медичним висновком, так і іншими видами доказів, яким суд має дати відповідну оцінку (пункт 25 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів»). 28.09.2021 року в.о директора ДП водних шляхів «УКРВОДШЛЯХ» [PERSON] затверджений акт службового розслідування щодо можливого порушення трудової дисципліни інженером ВП «Київський судноплавний шлюз» ДП водних шляхів «УКРВОДШЛЯХ» [PERSON] від 14.09.2021 року, яким комісією за результатами службового розслідування були висунуті наступні пропозиції: повідомити про дату і місце ознайомлення з актом службового розслідування головного інженера інженером ВП «Київський судноплавний шлюз» ДП водних шляхів «УКРВОДШЛЯХ» [PERSON] за день до ознайомлення із зазначеним актом; головному інженеру ВП «Київський судноплавний шлюз» ДП водних шляхів «УКРВОДШЛЯХ» [PERSON] запропонувати надати письмові пояснення щодо фактів встановлених комісією в триденний термін з дати отримання даного акту; у разі ненадходження письмових пояснень від [PERSON] у встановлений строк або ненадходження необґрунтованих та неналежним чином не підтверджених письмових пояснень звільнити головного інженера ВП «Київський судноплавний шлюз» ДП водних шляхів «УКРВОДШЛЯХ» [PERSON] на підставі п. 7 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. До таких висновків комісія прийшла виключно на підставі показань свідків, медичних доказів на підтвердження перебування 05.08.2021 року [PERSON] у стані алкогольного сп`яніння протягом робочого дня не надано, як і не надано доказів на підтвердження того, що [PERSON] відмовився від проходження медичного огляду з метою встановлення алкогольного сп`яніння. Таким чином, факт перебування у стані сп`яніння на робочому місці [PERSON] відповідачем не підтверджений. Згідно з частиною першою статті 43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених, зокрема, пунктом 7 статті 40 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу первинної профспілкової організації, членом якої є працівник. Правове становище професійних спілок, їх статус та повноваження регулюються КЗпП України, Законом України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», Законом України «Про колективні договори і угоди», Законом України «Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)» та іншими нормативно-правовими актами. Працівники мають право, зокрема, на об`єднання в професійні спілки та на вирішення колективних трудових конфліктів (спорів) у встановленому законом порядку. Первинні профспілкові організації на підприємствах, в установах, організаціях та їх структурних підрозділах представляють інтереси свої хчленів і захищають їх трудові, соціально-економічні права та інтереси. Первинні профспілкові організації здійснюють свої повноваження через утворені відповідно до статуту (положення) виборні органи, а в організаціях, де виборні органи не утворюються, - через профспілкового представника, уповноваженого згідно із статутом на представництво інтересів членів професійної спілки, який діє в межах прав, наданих Законом України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності" та статутом професійної спілки. У разі якщо на підприємстві, в установі, організації діє кілька первинних профспілкових організацій, представництво колективних інтересів працівників підприємства, установи, організації щодо укладення колективного договору здійснюється спільним представницьким органом у порядку, визначеному ч. 2 ст. 12 цього Кодексу (ст.ст. 2, 246 КЗпП України). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» професійна спілка (профспілка) - добровільна неприбуткова громадська організація, що об`єднує громадян, пов`язаних спільними інтересами за родом їх професійної (трудової) діяльності (навчання). Пунктом 5.5. ст. 5 Колективного трудового договору від 28.08.207 року, який діяв на час звільнення позивача, передбаченого, що звільнення кожного працівника з ініціативи «Адміністрації`повинно бути погоджено з «Профкомом». Отже, 06.10.2021 року при звільненні позивача не було дотримано встановленої процедури, оскільки Протоколом № 1 засідання профспілкового комітету первинної профспілкової організації Київського шлюзу від 19.10.201 року надано згоду на звільнення головного інженера [PERSON] , тобто після фактичного його звільнення. Таким чином, суд приходить до висновку про визнання незаконним та такими, що підлягають скасуванню накази Державного підприємства водних шляхів «УКРВОДШЛЯХ» від 06.10.2021 року № 120-о та від 06.10.2021 року № 88/тр про звільнення із займаної посади головного інженера [PERSON] та про поновлення його на роботі. Відповідно до ч. 2 ст. 235 КЗпП України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Відповідно до частини першої статті 94 КЗпП України, приписи якої кореспондуються із частиною першою статті 1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Згідно зі статтею 1 Конвенції про захист заробітної плати № 95, ухваленої генеральною конференцією Міжнародної організації праці та ратифікованої Україною 30 червня 1961 року, термін «заробітна плата» означає, незалежно від назви й методу обчислення, будь-яку винагороду або заробіток, які можуть бути обчислені в грошах і встановлені угодою або національним законодавством, що їх роботодавець повинен заплатити працівникові за працю, яку виконано чи має бути виконано, або за послуги, котрі надано чи має бути надано. У Рішенні від 15 жовтня 2013 року № 8-рп/2013 у справі № 1-13/2013 Конституційний Суд України зазначив, що поняття «заробітна плата» і «оплата праці», які використано у законах, що регулюють трудові правовідносини, є рівнозначними в аспекті наявності у сторін, які перебувають у трудових відносинах, прав і обов`язків щодо оплати праці, умов їх реалізації та наслідків, що мають настати у разі невиконання цих обов`язків, а також дійшов висновку, що під заробітною платою, що належить працівникові, необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, установлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем, незалежно від того, чи було здійснене нарахування таких виплат. Таким чином, заробітною платою є винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку роботодавець (власник або уповноважений ним орган підприємства, установи, організації) виплачує працівникові за виконану ним роботу (усі виплати, на отримання яких працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій). Структура заробітної плати визначена статтею 2 Закону України «Про оплату праці», за змістом якої заробітна плата складається з основної та додаткової заробітної плати, а також з інших заохочувальних та компенсаційних виплат. Основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки), яка встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці, яка включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Інші заохочувальні та компенсаційні виплати - це виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми. З огляду на зазначене, якщо працівник був незаконно звільнений, трудовий договір з ним був незаконно припинений роботодавцем в односторонньому порядку. Виплати, які мають бути здійснені роботодавцем на користь незаконно звільненого працівника, у тому числі середній заробіток за час вимушеного прогулу або різниця у заробітку за час виконання нежчеоплачуваної роботи, не можуть вважатись заробітною платою та не витікають із трудового договору як підстави для виплат. Ці виплати не можуть кваліфікуватись як плата за виконану роботу. Ураховуючи викладене, виплата середнього заробітку за час вимушеного прогулу (частина друга статті 235 КЗпП України) не є різновидом оплати праці та елементом структури заробітної плати. Отже, за змістом норм чинного законодавства середній заробіток за час вимушеного прогулу за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою (винагородою, яку роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу), а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою у розумінні статті 2 Закону України «Про оплату праці», тобто середній заробіток за час вимушеного прогулу не входить до структури заробітної плати, а є спеціальним видом відповідальності роботодавця за порушення трудових прав працівника. Середній заробіток обчислюється відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. №100 (надалі - Порядок). Відповідно до абзацу третього пункту 2 Порядку у всіх інших випадках, крім обчислення середньої заробітної плати для оплати часу відпусток або для виплати компенсації за невикористані відпустки, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата. Судом встановлено, що 27.08.2021 року [PERSON] був відсторонений від займаної посади, без збереження заробітної плати, таким чином з Державного підприємства водних шляхів «УКРВОДШЛЯХ» на користь [PERSON] підлягає стягненню сума середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу у розмірі 169603, 83 грн., за період з 27.08.2021 року по 24.01.2022 року. Згідно п.п. 2, 4 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про: 2) присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць; 4) поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника. Таким чином, позовні вимоги в цій частині підлягаю задоволенню. Також, Відповідно до статті 64 Господарського кодексу України (далі - ГК України) підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис. Частиною другою статті 65 ГК України передбачено, що власник здійснює свої права щодо управління підприємством безпосередньо або через уповноважені ним органи відповідно до статуту підприємства. Згідно з позиціями Верховного Суду, викладеними у постановах від 16 січня 2018 року у справі № 519/160/16-ц (провадження № 61-312св17), від 06 лютого 2018 року у справі № 696/985/15-ц (провадження № 61-1214св18), від 12 червня 2019 року у справі № 297/868/18 (провадження № 61-393св19), від 28 квітня 2021 року у справі № 373/2133/17 (провадження № 61-8393св20), суд не може вдаватися до обговорення та оцінки питання про доцільність і правомірність скорочення штату та чисельності працівників. Таким чином, вимога позивача про скасування наказу від 09.11.2021 року № 199 про скорочення посади Головного інженера Відокремленого підрозділу «КИЇВСЬКИЙ СУДНОПЛАВНИЙ ШЛЮЗ» не входить до компетенції суду в розрізі даного спору. Оскільки вимога про зобов`язання Державного підприємства водних шляхів «УКРВОДШЛЯХ» визнати недійсним запис № 6, зроблений в трудовій книжці [PERSON] про його звільнення із посади головного інженера Відокремленого підрозділу «КИЇВСЬКИЙ СУДНОПЛАВНИЙ ШЛЮЗ» Державного підприємства водних шляхів «УКРВОДШЛЯХ», Наказу № 120-о від 06.10.2021 року, шляхом здійснення в трудовій книжці [PERSON] запису про визнання недійсним попереднього запису № 6, у зв`язку із поновленням [PERSON] на попередній посаді головного інженера Відокремленого підрозділу «КИЇВСЬКИЙ СУДНОПЛАВНИЙ ШЛЮЗ», є похідною від задоволеної судом вимоги про визнання незаконним та скасування наказу Державного підприємства водних шляхів «УКРВОДШЛЯХ» від 06.10.2021 року № 120-о про звільнення із займаної посади головного інженера [PERSON] , то у її задоволенні слід відмовити. Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом задоволені три вимоги немайнового характеру та одна вимогу майнового характеру, таким чином необхідно стягнути Державного підприємства водних шляхів «УКРВОДШЛЯХ» на користь позивача витрати по сплаті судового збору у сумі 4420,04грн.

Outcome: partial