Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що згідно виконавчого листа № 132/3358/13-ц від 26.09.2013 року, виданого Калинівським районним судом Вінницької області, з нього стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 11.09.2013 року до повноліття дітей. Крім того, згідно судового наказу № 132/3130/22 від 06.12.2022 року виданого Калинівським районним судом Вінницької області, з позивача стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно її віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з 05.12.2022 року, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Калинівського районного суду Вінницької області № 132/3133/22 від 01.03.2023 року з позивача на користь [PERSON] стягуються аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 05 грудня 2022 року і до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трирічного віку, тобто до [INFO] . На даний час з позивача стягуються аліменти в розмірі 75 % від його доходу на утримання дітей та дружини, у зв`язку з чим він позбавлений можливості забезпечувати себе всім необхідним. Відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України, на утримання трьох і більше дітей може бути стягнуто аліменти в розмірі половини заробітку (доходу) платника аліментів. Тому позивач просить суд: змінити розмір стягуваних з нього аліментів на користь [PERSON] на утримання синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , з 1/3 частки заробітку (доходу) позивача щомісячно, визначивши їх подальше стягнення у розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) позивача щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку; змінити розмір стягуваних з нього аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини дочки [PERSON] , [INFO] , з 1/4 частки заробітку (доходу) позивача щомісячно, визначивши їх подальше стягнення у розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) позивача щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; змінити розмір стягуваних з нього аліментів на користь [PERSON] на її утримання до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трирічного віку, тобто до [INFO] , з 1/4 частки заробітку (доходу) позивача щомісячно, визначивши їх подальше стягнення у розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) позивача щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив їх задовільнити та розглянути справу за його відсутності. Відповідачка [PERSON] до розгляду справи по суті в судовому засіданні подала заяву, в якій просить розгляд справи проводити за її відсутності, проти позовних вимог, заявлених позивачем не заперечує. Відповідачка [PERSON] до розгляду справи по суті в судовому засіданні подала заяву, в якій просить розгляд справи проводити за її відсутності, проти позовних вимог, заявлених позивачем не заперечує. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Так, судом встановлено, що згідно виконавчого листа № 132/3358/13-ц від 26.09.2013 року, виданого Калинівським районним судом Вінницької області, з позивача стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 11.09.2013 року до повноліття дітей. Крім того, згідно судового наказу № 132/3130/22 від 06.12.2022 року виданого Калинівським районним судом Вінницької області, з позивача стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно її віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з 05.12.2022 року, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Калинівського районного суду Вінницької області № 132/3133/22 від 01.03.2023 року з позивача на користь [PERSON] стягуються аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 05 грудня 2022 року і до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трирічного віку, тобто до [INFO] . На даний час з позивача стягуються аліменти в розмірі 75 % від його доходу на утримання дітей та дружини, у зв`язку з чим він позбавлений можливості забезпечувати себе всім необхідним. Правовідносини, що склалися між сторонами, регулюються сімейним законодавством України. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У відповідності до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів судом враховуються, зокрема, 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Так, судом встановлено, що після ухвалення 26 вересня 2013 року рішення Калинівським районним судом Вінницької області про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання синів\~ [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, 06 грудня 2022 року Калинівським районним судом Вінницької області було видано судовий наказ про стягнення з позивача аліментів на утримання ще однієї дитини від іншого шлюбу дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, та 01 березня 2023 року було ухвалено ще рішення Калинівським районним судом Вінницької області про стягнення з позивача аліментів на утримання [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 05 грудня 2022 року і до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трирічного віку, тобто до [INFO] . Подані позивачем докази, дають суду підстави вважати, що з моменту винесення рішення про стягнення аліментів на утримання синів\~ [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у нього, як у платника аліментів, змінилися умови, визначені ч. 1 ст. 192 СК України, для зменшення розміру аліментів, а саме: змінився майновий стан, у порівнянні з його станом на момент ухвалення рішення суду про стягнення аліментів на утримання синів\~ [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , оскільки наразі він сплачує аліменти на утримання ще однієї дитини від іншого шлюбу,\~ та дружини, до досягнення дочкою [PERSON] трирічного віку, що є підставою для зменшення розміру аліментів. Крім того, розмір аліментів на утримання трьох неповнолітніх дітей позивача від двох шлюбів, та дружини до досягнення дитиною трирічного віку, встановлений рішеннями суду в різний час за різних обставин є неоднаковим і сумарно перевищує розмір аліментів, встановлених ч. 5 ст. 183 СК України, на утримання трьох і більше дітей. На даний час згідно довідки Калинівського ВДВС станом на 01.05.2023 року позивач має великі заборгованості 21560,00 грн. по виконавчому листу № 132/3133/22 та станом 01.04.2023 року в сумі 15067,25 грн. по судовому наказі № 132/3130/22. Таким чином, суд вбачає суттєву зміну матеріального стану платника аліментів (позивача), в порівнянні з його матеріальним становищем на момент ухвалення рішень про стягнення з нього на користь відповідачів на утримання дітей аліментів у розмірі 1/3 та 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, що, відповідно до положень ст. 192 СК України, є підставою для зменшення розміру аліментів. Визначаючись щодо заявлених позовних вимог суд виходить з того, що відповідно до положень статей 1-3 Конвенції ООН "Про права дитини" в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до частини 2 статті 51 Конституції України, статті 180 Сімейного кодексу України - батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття. При цьому, визначальним при вирішенні спору суд визнає гарантоване Конституцією за законами України право дитини на належне повноцінне її утримання. Разом з тим, враховуючи все викладене вище, зменшення розміру аліментів з 1/3 та 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) [PERSON] , але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на 1/6 частку всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання синів [PERSON] та [PERSON] , дочки [PERSON] та дружини [PERSON] , на думку суду, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав всіх трьох неповнолітніх дітей, на утримання яких позивач сплачує аліменти. 17 травня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким внесені зміни до ч. 2 ст. 182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, враховуючи заявку позивача, зроблену у позовній заяві, сплачений при зверненні до суду з позовною заявою судовий збір залишити за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved