Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом у якому просить визнати виконавчий напис за №11657, вчинений 25.01.2021 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» заборгованості у розмірі 17 770 грн, таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову позивачка зазначила, що згідно постанови про відкриття виконавчого провадження ВП [NUMBER] від 26.04.2021 прийнято рішення стягнути з неї заборгованість у розмірі 17 770 грн 00 коп, про що вона дізналась з листа від приватного виконавця Кушніра Олега Вікторовича. Зазначає, що жодних документів від ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал», які б підтверджували розмір заборгованості, строки погашення в добровільному порядку чи які б давали можливість зрозуміти, що ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» має право вимагати сплату зазначеного боргу, вона не отримувала. На підставі якого договору у неї виникла така заборгованість, остання не знає. На її думку приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. неправомірно видано виконавчий напис за №11657, вчинений 25.01.2021 року, а Відповідачем незаконно отримано вказаний виконавчий напис та звернуто його до виконання. Зазначає, що ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Каптал» не мала права стягувати з неї заборгованість, а приватний нотаріус Горай О.С. при вчиненні виконавчого напису порушив законні права та вимоги чинного законодавства України. Позивачка вважає, що вищезазначений виконавчий напис вчинено із порушенням статтей 87, 88 Закону України «Про нотаріат», оскільки нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безпірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, не перевірив умови, за наявності яких можна вчиняти виконавчий напис та не повідомив боржника про вчинення виконавчого напису за 30 днів. Також позов обґрунтовано порушенням пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості обґрунтовується та провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Ухвалою Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 11.07.2022 року було відкрито провадження у справі, яку постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 15.08.2022 року справу призначеного до судового розгляду по суті. У судове засідання позивач та її представник не з`явились. В поданій заяві просили розглядати справу у їхній відсутності. Позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Просили також стягнути, у випадку задоволення позову, судові витрати на правову допомогу у сумі 6000 грн. Представник відповідача ТОВ "Фінансова компанія "Профіт Капітал" в судове засідання не з`явився, подав до Суду відзив згідно з яким вважає позов безпідставним, необґрунтованим татаким, що не підлягає задоволенню в повному обсязі. Зазначає, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем. Виконавчий напис №11657 від 25.01.2021 підтверджує право ТОВ «ФК «Профіт Капітал» як стягувача на стягнення з [PERSON] за Кредитним договором №2978363 від 21.09.2019 на загальну 17 770 грн. Дане право підтверджується Договором факторингу №03042017 від 03.04.2017 року. Станом на 27.07.2022 договір факторингу №03042017 від 03.04.2017 року, укладений між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» не визнаний недійсним в судовому порядку, а відповідно залишається правомірним й таким, що встановлює для ТОВ «ФК «Профіт Капітал» право вимоги до [PERSON] заборгованості на Кредитним договором №2978363 від 21.09.2019 на загальну суму 17 770 грн. Відповідач вважає, що відсутні підстави для задоволення заявлених позивачем вимог про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, оскільки позивачем не було доведено порушення, невизнання або оспорювання його прав внаслідок виконання виконавчого напису, що є підставою для їх захисту відповідно до вимог чинного законодавства. Також позивачем не спростовано факт існування заборгованості за Кредитним договором №2978363 від 21.09.2019 на загальну суму 17 770 грн. Щодо стягнення з Відповідача судових витрат у розмірі 6 000 грн, у зв`язку з отриманням професійної правничої допомоги, то матеріали справи взагалі не містять доказів понесення витрат на правову допомогу в розмірі 6 000 грн. Тобто, Позивачем не надано документальне підтвердження витрат на правову допомогу; не обґрунтовано реальність таких витрат та співмірність виконаної адвокатом роботи. Таким чином, відсутні правові підстави для задоволення вимоги про відшкодування понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу. З огляду на це, просив в задоволенні позовної заяви відмовити у повному обсязі. Третя особа приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.В. в судове засідання не з`явився, причину своєї неявки суду не повідомив. Про дату та час судового засідання повідомлявся згідно вимог закону, в тому числі розміщенням судової повісти на сайті судової влади та відправленням повідомлення на електронну адресу, наявну в матеріалах справи. Судові повістки повернуті на адресу Суду з відміткою: «Адресат відсутній за вказаною адресою». Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, у їх сукупності та співставленні, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що приватним виконавцем Виконавчого округу Івано-Франківської області Кушнір О.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 26.04.2021 №ВП [NUMBER] за виконавчим написом № 11657, вчиненим 25.01.2021 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., про стягнення з позивача [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» заборгованості у розмірі 17 770 грн. Позивачка [PERSON] оскаржує у судовому порядку вказаний виконавчий напис, оскільки сума заборгованості не є безспірною. Так, остання зазначає, що жодний договір із Відповідачем не укладала, а відтак, їй незрозуміло, на підставі чого було нараховано заборгованість. Крім того, Відповідач її не повідомляв про наявність заборгованості, жодних листувань, чи будь якої іншої комунікації з Відповідачем, яка б давала підстави вважати, що у неї може бути заборгованість, і відповідно оскаржити це у досудовому порядку - у неї не було. Відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Виходячи з положень статті 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.п.1.1, 3.1, 3.5 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та обґрунтовано таке стягнення. Безспірність та обґрунтованість заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності та обґрунтованості боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог кредитора. За відсутності ознаки безспірності та обґрунтованості нотаріус повинен відмовити у здійсненні виконавчого напису. З урахуванням приписів статтей 15, 16, 18 ЦК України, статтей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису, що зазначено в правовій позиції, викладеній у Постанові Верховного Суду України у справі №6-887цс17 від 05 липня 2017 року. Для правильного застосування положень статтей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» суд повинен перевірити у такому спорі доводи боржника в повному обсязі та установити, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом з тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Велика Палата Верховного Суду, у Постанові від 16 травня 2018 року у справі № 320/8269/15-ц, провадження № 14-83цс18, не відступила від наведених вище висновків Верховного Суду України щодо застосування статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат». Водночас контекстний аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріуси здійснюють виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними та підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме у такому розмірі. У ході судового розгляду встановлено наступне. 21.09.2019 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики, згідно з яким остання отримала 9 000 грн строком на 30 днів. Кінцевий термін повернення становить 21.10.2019 року. Як вбачається з документів, наданих Відповідачем, останнім не надано інформації про те, чи погасила вказану позику [PERSON] позикодавцю ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів». Також до матеріалів справи долучено Витяг з Реєстру прав вимог №94 від 12.02.2020 року до Договору факторингу №03042017 від 03.04.2017 року, згідно з яким Первісний кредитор (ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів») відступило право вимоги за кредитним договором №29788363 від 21.09.2019 року Новому кредитору (ТОВ « ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ПРОФІТ КАПІТАЛ»), загальна сума заборгованості якої становила 17 770 грн. У той же час, Суд звертає увагу, що право вимоги за вищевказаним кредитним договором було відступлено ТОВ «ФК "ПРОФІТ КАПІТАЛ» на підставі Договору факторингу № 030442017 від 03.04.2017 (далі - Договір), тобто за Договором, який був укладений на два роки швидше, ніж Договір Позики між [PERSON] та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та за яким Первісний кредитор (клієнт) зобов`язується відступити Новому кредитору Права Вимоги, зазначені в реєстрі прав вимоги, а Новий кредитор зобов`язується їх прийняти та сплатити Клієнту суму фінансування за таке відступлення на умовах, визначених цим Договором. Однак, Відповідачем не надано доказів, які у відповідності до пункту 2.1 Договору свідчать про те, що Відповідач прийняв та сплатив Клієнту суму фінансування за таке відступлення, що мало місце у майбутньому, а саме за Договором Позики укладеним 12.02.2020. Крім того, зі змісту Договору позики не вбачається, а у матеріалах справи відсутні документи, про те, що [PERSON] було повідомлено, що змінився Кредитор за зобов`язанням та про порядок погашення нею заборгованості. Відтак, Суд вважає, що твердження Позивачки про наявність спору відносно кредитного договору, на підставі якого видано виконавчий лист є обгрунтованими. Враховуючи, що станом на час вчинення виконавчого напису зазначена у ньому заборгованість не була безспірною, Суд доходить висновку, що спірний виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, а позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі статті 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати у розмірі 992 грн 40 коп. Щодо відшкодування витрат на правову допомогу, то суд виходить з такого. Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно з частиною другою цієї статті за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Позивачка просить стягнути з відповідача 6000 грн витрат за професійну правничу допомогу. На підтвердження факту наданих послуг правової допомоги до матеріалів справи долучено Витяг з Договору № 062501/22 про надання правової допомоги від 25 червня 2022 року, укладений між Адвокатом Пащуком А.І. та позивачкою [PERSON] (далі - Договір); Додаток Договору про надання правової допомоги № 062501/22 від 25.06.2022, зі змісту якого вбачається, що за надання правової допомоги відповідно до умов договору про надання правової допомоги Клієнт ( [PERSON] ) виплачує Бюро (АБ «Артема Пащука») гонорар в сумі 6 000 грн, Акт виконаних робіт про надання юридичних послуг, згідно Договору про надання правової допомоги від 26.09.2022, в якому вказано перелік правових послуг, вартість однієї години роботи адвоката у розмірі 992, 4 грн, та загальна сума гонорару за надання правової допомоги у розмірі 6000 грн 00 коп; квитанцію АТ КБ ПРИВАТБАНК № 9282-5344-7644-3113 від 26.09.2022, з якої вбачається, що позивач [PERSON] оплатила АБ «Артема Пащука» за надання юридичних послуг за Договором 6000 грн 00 коп. Також до матеріалів справи долучено ордер про надання правничої допомоги Серії ВС № 1147582 адвокатом Пащуком А.І., виданий на підставі Договору про надання правової допомоги № 062501/22 від 25.06.2022 року, особу, якій надається правова допомога зазначено [PERSON] - позивача у справі. З огляду на зазначене вище, суд вважає, що факт отримання позивачем правових послуг, наданих адвокатом Пащуком А.І. та їх оплата підтверджена належними доказами. Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон про адвокатуру) гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Отже, положення спеціального Закону про адвокатуру передбачають, що розмір гонорару визначається у договорі про надання правової допомоги за взаємною згодою обох сторін, як клієнта так і адвоката. З однієї сторони норми вказаного Закону покликані гарантувати оплату праці адвоката за надані правові послуги, з іншого боку - визначити вартість кваліфікованих правових послуг, які спроможний буде заплатити клієнт з урахуванням його фінансових можливостей та з огляду на кваліфікацію, досвід адвоката, обсяг наданих ним послуг. Особа, бажаючи ефективно захисти своє право, яке порушено/порушується, звертається за допомогою до адвоката, та, укладаючи з ним договір про надання правової допомоги, погоджується оплатити вартість запропонованих ним правових послуг. Разом з тим, така особа має правомірні очікування повернути назад вказані кошти, стягнувши їх із відповідача, у випадку, якщо її право буде відновлено, чи судом буде визнана її правота. Інститут відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, передбачений у ст. 137 ЦПК України, власне і покликаний гарантувати право людини на повернення здійснених нею витрат на правову допомогу у разі постановлення судом рішення на її користь. У пункті 26 постанови Верховного Суду від 21 січня 2021 року (справа №280/2635/20, провадження №К/9901/29763/2026) Верховний Суд, аналізуючи положення ст. ст. 134, 139 КАС України, які регулюють питання щодо витрат на професійну правничу допомогу, зазначив, що встановлена на законодавчому рівні можливість позивачів отримати відшкодування понесених витрат на правничу допомогу дозволяє учасникам судових процесів залучати для захисту своїх прав кваліфікованих адвокатів, даючи при цьому таким особам законне право сподіватись на повне або часткове відшкодування понесених витрат у разі доведення власної правової позиції. З огляду на все викладене вище, з урахуванням особливостей вказаної справи, суд вважає, що стягнення витрат за правову допомогу відповідатиме основними засадами (принципами) цивільного судочинства, зокрема, верховенству права та відшкодуванню судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Відповідності до частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно з частиною шостою статті 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] та адвокат Пащук А.І. визначили розмір витрат на правову допомогу у Договорі про надання правової допомоги № 062501/22 від 25.06.2022 року та Додатку до вказаного Договору. Такий розмір становить 6000 грн 00 коп. Суд не вбачає, за результатами аналізу позовної заяви та матеріалів справи, що визначений розмір правової допомоги порушує принцип співмірності по відношенню до складності справи. Адвокатом Пащуком А.І. також детально описано обсяг та перелік робіт, які він здійснив для підготовки позовної заяви, зазначено кількість годин, витрачених на підготовку справи, у зв`язку з чим суд приходить до висновку і про співмірність наданих правових послуг адвоката із часом, витраченим ним на виконання відповідних робіт (надання послуг) та обсягом наданих послуг та виконаних робіт у цій справі. Враховуючи те, що завданням цивільного судочинства, є насамперед справедливий, та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, суд вважає, що розмір відшкодування витрат на правову допомогу у сумі 6000 грн, який просить відшкодувати позивачка, не порушує принципу співмірності позовних вимог, відповідає складності справи та виступає гарантією реалізації правомірних очікувань позивачки [PERSON] як особи, чиї права було порушено, на повну або часткову компенсації сплачених нею коштів за правову допомогу щодо захисту її права, надану їй кваліфікованим адвокатом. У той же час, суд не вважає, що сума у розмірі 6000 грн становитиме надмірний тягар для відповідача у справі ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал», оскільки суду не надано доказів про те, що на даний час вказана юридична особа перебуває у складному економічному становищі. На підставі статті 141 ЦПК України підлягають стягненню з Відповідача на користь позивача судові витрати сплаченого судового збору за подання позовної заяви у розмірі 992 грн 40 коп та на правову допомогу у розмірі 6 000 грн.

Outcome: approved