Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-05 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог В червні 2023 року позивач Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (надалі - АТ КБ «Приватбанк») звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування заявлених вимог вказує, що 19 лютого 2015 року між АТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір б/н, відповідно до умов якого позивачем емітовано та видано відповідачеві кредитну картку, відкрито картковий рахунок та надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, з подальшою зміною кредитного ліміту. Сторони визначили, що договір складається з анкети-заяви, Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку та Тарифів. Позивач зазначає, що свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачеві [PERSON] можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором. У порушення умов договору відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, в результаті чого утворилася заборгованість, яка станом на 10 березня 2023 року становить 52064,19 грн, та складається з наступного: 42379,81 грн - заборгованість за кредитом; 9684,38 грн - заборгованість за простроченими відсотками. Посилаючись на право кредитодавця вимагати стягнення в примусовому порядку заборгованості позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 52064,19 грн та судові витрати в розмірі 2684,00 грн. Рух справи На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 червня 2023 року справу передано на розгляд судді Шролик І.С. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 12 червня 2023 року відкрито провадження по справі та призначено до судового розгляду на 06 липня 2023 року о 12.00 год. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. У позовній заяві представник позивача АТ КБ «Приватбанк» - Гребенюк О.С. просив суд розглянути справу за відсутності представника позивача та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений судом належним чином. Копія позовної заяви з додатками, ухвала суду про відкриття спрощеного позовного провадження та судова повістка надсилалась відповідачу на адресу зареєстрованого місця проживання: [ADDRESS] . Судова кореспонденція повернулася з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Клопотання про відкладення розгляду справи, до суду відповідач не надіслав, про причину неявки суд не повідомив, відзив та інші заяви з процесуальних питань від нього до суду не надходили. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України в разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін у справі за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. В зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Фактичні обставини справи Дослідивши письмові докази подані в обґрунтування позову, судом встановлені наступні обставини та правовідносини між сторонами. Судом встановлено, що 19 лютого 2015 року між ПАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір б/н, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку. Згідно з умовами договору [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. З анкети - заяви вбачається, що відповідач згоден тим, що ця заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг у Приватбанку і Тарифами банку (а.с. 28). На підтвердження факту укладення кредитного договору банк надав Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку, а також витяг з Тарифів. Разом з тим, 10 серпня 2021 року відповідач ознайомився із умовами кредитування та підписав паспорт споживчого кредиту. При укладенні цього договору сторони керувалися положенням ч. 1 ст. 634 ЦК України, відповідно до якого договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до довідки АТ КБ «Приватбанк», [PERSON] згідно кредитного договору отримав: кредитну картку 5168…..0309, дата відкриття 03 серпня 2017 року, термін дії 07/21, тип картки «Універсальна» та кредитну картку 4149….6440, дата відкриття 10 серпня 2021 року, термін дії 07/25, тип картки «Універсальна» (а.с. 27) З довідки про зміни умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на відповідача [PERSON] встановлено, що ліміт за кредитною карткою змінювався, станом на 26 квітня 2018 року становить 41000,00 грн (а.с. 26). Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості, заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 10 березня 2023 року становить 52064,19 грн, з яких: 42379,81 грн - заборгованість за тілом кредиту; 9684,38 грн - заборгованість за простроченими відсотками (а.с. 9-16). Позивачем АТ КБ «Приватбанк» надано виписку по рахунку відкритому на ім`я відповідача [PERSON] зі зазначенням операцій, дати проведення та суми валютування й залишку на картці. (а.с. 17-25). Між сторонами виник спір стосовно неналежного виконання відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань. Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті рішення Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «Приватбанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (статті 79 ЦПК України). Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Звертаючись до суду з позовом банк подав анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «Приватбанк», витяг з Тарифів, витяг з Умов та правил надання банківських послуг, паспорт споживчого кредиту, розрахунок заборгованості тощо. Крім того, звертаючись до суду банк подав до суду довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, довідку про видачу відповідачу кредитних карток із зазначенням її номерів та строку дії, виписку руху коштів за договором за період з 03 серпня 2017 року по 14 березня 2023 року. Судом встановлено, що [PERSON] звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву. У даній заяві зазначено, що підписавши заяву, відповідач ознайомився та згоден з Умовами та правилами надання банківських послуг, які разом зі анкетою-заявою складають договір банківського обслуговування. На підставі анкети-заяви, що разом з Умовами та правилами, тарифами, що розташовані на офіційному сайті банку складають договір про надання банківських послуг. Згідно паспорту споживчого кредиту, дослідженого в судовому засіданні встановлено, що позичальник підписав умови надання споживчого кредиту. З моменту підписання анкети-заяви в порядку ч. 1 ст. 634 КЦ України між сторонами укладено договір шляхом приєднання клієнта до запропонованого банком договору (умов кредитування). Отже, сторонами при укладенні договору обумовлено усі істотні умови кредитування. З виписки по картковому рахунку, де чітко прослідковується, що позичальнику встановлено кредитний ліміт, вбачається, що позичальник користувався кредитними коштами, отримав кредитну картку, оскільки проведення вказаних операцій неможливо без наявності картки. Враховуючи те, що відповідачем не надано до суду заперечень проти позову, доказів в підтвердження того, що ним належним чином виконувалися умови кредитного договору, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими. Судом перевірений розрахунок заборгованості наданий представником позивача, який суд вважає вірним. Відповідач не виконав узяті на себе зобов`язання щодо повернення використаних кредитних коштів у повному обсязі, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що заборгованість за кредитним договором від 19 лютого 2015 року в розмірі 52064,19 грн підлягає стягненню з [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк». Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «Приватбанк» не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що АТ КБ «Приватбанк» вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, беручи до уваги те, що понесені позивачем судові витрати пов`язані з розглядом справи, їх розмір є обґрунтованим та доведеним. З урахуванням ціни позову, згідно ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2684,00 грн. З огляду на вищенаведене, відповідно до ст. ст. 15, 16, 526, 530, 533, 536, 549, 550, 610, 612, 626-628, 639, 1049, 1050, 1054, 1055, 1056-1 ЦК України, ст. ст. 5, 12, 13, 81, 141, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

Outcome: approved