Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Тернопільська районна державна нотаріальна контора Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Івано-Франківськ) про визнання права власності на майно. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що [INFO] помер [PERSON] - батько [PERSON] . За наслідком заведеної спадкової справи № 258/2010 [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 06 квітня 2011 року на земельну ділянку площею 3,38 га, але не оформила права власності на частку свого батька у житловому будинку, що розташований в [ADDRESS] . При прийнятті спадщини [PERSON] , [PERSON] (дружина померлого [PERSON] ) до Тернопільської районної державної нотаріальної контори було подано заяву про відмову від одержання обов`язкової частки спадщини. [INFO] померла [PERSON] - мати [PERSON] . За наслідком смерті [PERSON] заведено спадкову справу № 261/2019 за заявою [PERSON] про прийняття спадщини за заповітом за № 829 від 12 липня 2019 року. У постанові Тернопільської районної державної нотаріальної контори від 13 вересня 2022 року № 1467/02-31 встановлено, що іншим спадкоємцем, який прийняв спадщину за фактом спільної реєстрації разом з померлою на день смерті є донька померлої - [PERSON] . Зважаючи на відсутність у заповіті, що складений в користь [PERSON] , частки матері у житловому будинку, що розташований в [ADDRESS] , вбачається, що дана частка підлягає спадкуванню за законом на тій підставі, що частина спадщини, що не охоплена заповітом спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. До числа цих спадкоємців входять також спадкоємці за законом, яким інша частина спадщини була передана за заповітом (ст. 1245 Цивільного кодексу України, далі - ЦК України). За наслідком заведених спадкових справ № 258/2010 після смерті батька [PERSON] та справи № 261/2019 після смерті матері [PERSON] . Тернопільською районною державною нотаріальною конторою винесено постанови від 13 вересня 2022 року № 1466/02-31 та № 1467/02-31 про відмову у вчинення нотаріальної дії у зв`язку із неможливістю виконати умови пункту 1 розділу 1 глави 13 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22 лютого 2012 року № 296/5 - відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, а саме - житловий будинок в [ADDRESS] . У вказаних постановах від 13 вересня 2022 року Тернопільською районною державною нотаріальною конторою зазначено, що відповідно до вимог статті 346 ЦК України смерть власника є підставою для припинення права власності. Зроблено також посилання на лист Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21 лютого 2005 року, яким зазначено, що у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення власності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинне вирішуватись у судовому порядку. Щодо об`єкта спадщини, то у інформаційній довідці Тернопільського районного госпрозрахункового бюро технічної інвентаризації від 25 серпня 2022 року № 576 вказано, що за матеріалами бюро станом на 01 січня 2013 року житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами в [ADDRESS] зареєстрований за головою колгоспного двору [PERSON] па підставі свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого Тернопільською районною радою 16 листопада 1990 року та записано в реєстрову книгу № 2 за реєстровим № 175. Також у довідці, що видана Великоберезовицькою селищною радою від 19 жовтня 2022 року № 406 вказано, що по обліку будинковолодіння [ADDRESS] членами колгоспного двору були: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Таким чином, виникла ситуація при якій після смерті батька [PERSON] його 1/4 частки житлового будинку в [ADDRESS] , перейшла по спадкуванню за заповітом до [PERSON] . Від обов`язкової частки за час свого життя відмовилась [PERSON] в користі [PERSON] . Частка у розмірі 1/4 на вказаний житловий будинок, що належала покійній матері [PERSON] не була включена у заповіт, який складено в користь доньки [PERSON] , але стала об`єктом спадкування між сестрами за законом в силу статті 1245 ЦК України. В свою чергу, [PERSON] прийняли спадщину після смерті матері на тій підставі, що проживали разом із нею на час її відкриття (ч. 3 ст. 1268 ЦК України). Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 лютого 2023 року № 607/15901/22 частково задоволено позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування. Судовим рішенням визнано за [PERSON] право власності на 3/8 частини вказаного вище житлового будинку в порядку спадкування за заповітом, а саме: 1/4 після смерті батька та 1/8 після смерті матері. Отже, [PERSON] після спадкування володіє 3/8 частки після прийняття спадщини, які додаються до її 1/4, що належала їй до відкриття спадщини (разом 5/8 частки), а [PERSON] успадкувала 1/8 після смерті матері, які додаються до її 1/4, що належала їй до відкриття спадщини (разом 3/8). З огляду на вказане, позивачка просила суд визнати за нею право власності на 1/8 житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті матері [PERSON] . Ухвалою судді від 23 травня 2023 року відкрито провадження у цивільній справі № 607/8992/23. Постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Представник позивачки, адвокат Іщук К. В. в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просив суд проводити розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, однак подала заяву, в якій просила суд проводити розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала, щодо задоволення не заперечила. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві, а також у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Представник третьої особи Тернопільської районної державної нотаріальної контори Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Івано-Франківськ) в судове засідання не з`явився, однак подав до суду клопотання, у якому просив суд справу розглядати без його присутності. За вказаних обставин, з підстав передбачених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, розглянувши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 14 серпня 1975 року позивачка [PERSON] народилася у сім`ї [PERSON] та [PERSON] . 09 жовтня 1993 року позивачка зареєструвала шлюб із [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON] , що вбачається із свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого Великолуцькою сільською радою народних депутатів Тернопільського рай бюро ЗАГС. [INFO] у віці 62 роки помер [PERSON] , згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 01 лютого 2010 року Великолуцькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області. [INFO] померла мати позивачки - [PERSON] у віці 69 років згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 20 червня 2019 року виконавчим комітетом Великолуцької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області. Згідно інформаційної довідки, виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації 25 серпня 2022 року № 576 станом на 01 січня 2013 року житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами [ADDRESS] , зареєстровано за головою колгоспного двору [PERSON] на підставі свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого Тернопільською районною радою 16 листопада 1990 року та записано 16 листопада 1990 року в реєстрову книгу № 2 за реєстровим № 175. 13 вересня 2022 року Осадчук В. Ю. , державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори, при розгляді документів, поданих [PERSON] та [PERSON] , виявлено, що відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок за адресою [ADDRESS] , а також, що вказаний житловий будинок належить колгоспному двору. Постановлено відмовити [PERSON] та [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на частку житлового будинку [ADDRESS] , після смерті матері - [PERSON] , померлої [INFO] . 19 жовтня 2022 року Великолуцьким старостинським округом Тернопільського району Тернопільської області видано довідку № 406 про те, що будинковолодіння, яке знаходиться в [ADDRESS] станом на 15 квітня 1991 року - колгоспний двір. Членами колгоспного двору на 15 квітня 1991 року були: [PERSON] - голова двору, 1947 року народження (помер [INFO] , актовий запис № 01 від 01 лютого 2010 року); [PERSON] , 1949 року народження - дружина (померла [INFO] , актовий запис № 11 від 20 червня 2019 року); [PERSON] , 1973 року народження - дочка; [PERSON] , 1975 року народження - дочка. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у справі № 607/15901/22 від 09 лютого 2023 року визнано за [PERSON] право власності на 3/8 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель і споруд [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] (1/4 частину) та за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] (1/8 частину). 22 червня 2023 року на запит суду від Тернопільської районної державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшли матеріали спадкової справи № 261/2019 до майна померлої [INFO] [PERSON] . Із матеріалів встановлено, що 12 липня 2019 року [PERSON] подала в Тернопільську районну державну нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , яка залишила заповіт. Так, 20 лютого 2010 року [PERSON] склала заповіт, яким заповіла житловий будинок на [ADDRESS] , земельні ділянки площею 1,02 га на території Хмелівської ради Заліщицького району Тернопільської області та площею 3,38 га на території Великолуцької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області та грошові вклади [PERSON] . Згідно довідки № 413, виданої 12 липня 2019 року виконкомом Великолуцької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області на час смерті [PERSON] , померлої [INFO] за адресою [ADDRESS] були зареєстровані разом із померлою та проживають по теперішній час: дочка [PERSON] , зять [PERSON] та внук [PERSON] 11 березня 2020 року [PERSON] звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки. 11 березня 2020 року державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори видано [PERSON] свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки. 13 вересня 2022 року [PERSON] звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на частку житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] . 23 серпня 2022 року Великолуцьким старостинським округом Тернопільського району Тернопільської області видано довідку № 343 про те, що будинковолодіння, яке знаходиться в [ADDRESS] станом на 15 квітня 1991 року - колгоспний двір. Членами колгоспного двору на 15 квітня 1991 року були: [PERSON] - голова двору, 1947 року народження (помер [INFO] , актовий запис № 01 від 01 лютого 2010 року); [PERSON] , 1949 року народження - дружина (померла [INFO] , актовий запис № 11 від 20 червня 2019 року); [PERSON] , 1973 року народження - дочка; [PERSON] , 1975 року народження - дочка. 13 вересня 2022 року Осадчук В. Ю. , державний нотаріус Тернопільської районної державної нотаріальної контори, при розгляді документів, поданих [PERSON] та [PERSON] , виявлено, що відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок за адресою [ADDRESS] , а також, що вказаний житловий будинок належить колгоспному двору. Постановлено відмовити [PERSON] та [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на частку житлового будинку [ADDRESS] , після смерті матері - [PERSON] , померлої [INFO] . Відповідно до висновку про ринкову вартість від 16 листопада 2022 року, складеного оцінювачем [PERSON] , ринкова вартість без ПДВ житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] становить 171 510,00 грн. Відтак, проаналізувавши вищенаведене, суд доходить до наступного висновку. В силу ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Положеннями ст. 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Згідно із ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. При вирішення спорів щодо спадкування майна колишнього колгоспного двору, яке придбане до 15 квітня 1991 року, належить застосовувати норми, що регулювали власність цього двору до вказаної дати, зокрема, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір таких часток визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Таким чином, право на частку у колгоспному дворі, яке було набуто до 15 квітня 1991 року мають всі члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили право на таку частку. Житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами [ADDRESS] станом на 15 квітня 1991 року мав статус колгоспного двору, головою якого був [PERSON] , а членами - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується довідкою № 406, виданою 19 жовтня 2022 року Великолуцьким старостинським округом Тернопільського району Тернопільської області. Таким чином, право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] мали [PERSON] , [PERSON] та їхні доньки [PERSON] , [PERSON] в рівних частках, тобто по 1/4. [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на 1/4 частку будинку з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Вказану частку успадкувала його донька [PERSON] на підставі заповіту. [INFO] померла мати позивачки - [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, серед іншого на 1/4 частку будинку з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Так, як вказана частка будинку не була охоплена заповітом спадкодавця, вона спадкується за законом двома доньками [PERSON] - [PERSON] (за якою рішенням суду у справі № 607/15901/22 від 09 лютого 2023 року визнано право власності на 1/8 частку будинку за вищевказаною адресою) та позивачкою [PERSON] . У відповідності до cт. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно cт. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частина 3 ст. 1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Стаття 1269 ЦК України встановлює, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. [PERSON] звернулася до нотаріуса із відповідною заявою, однак у вчиненні нотаріальної дії та оформленні спадкових прав їй було відмовлено через відсутність правовстановлюючого документу на житловий будинок за адресою [ADDRESS] , а також те, що вказаний житловий будинок належить колгоспному двору. Таким чином, [PERSON] вважається такою, що прийняла спадщину після смерті матері, успадкувала 1/8 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно зі ст. 3 зазначеного Закону, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення. Таким чином, виникнення права власності на житлові будинки, споруди, в тому числі на житлові будинки, які відносились до колгоспного двору, не залежить від державної реєстрації цього права. Щодо правовстановлюючого документу на вищевказане спадкове майно, то суд виходить з наступного. Пунктом 18 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 р оку, погодженої заступником Голови Верховного суду Української РСР 15 січня 1966 року, яка була чинною на час набуття сторонами по справі та спадкодавцем у власність майна колгоспного двору, передбачено процедуру отримання правовстановлюючого свідоцтва на право власності. Зокрема, у разі будівництва будинку на колгоспній землі, розташованій у смузі міста або селища міського типу, виконком місцевої Ради депутатів трудящих, на підставі витягу з рішення загальних зборів колгоспників або довідки правління колгоспу про надання земельної ділянки для будівництва, дозволу виконкому на будівництво та акту про закінчення будівництва і введення в експлуатацію будинку, разом з затвердженням цього акту вирішує питання про оформлення права власності і видачу свідоцтва про це. В свідоцтві на право власності, яке видано колгоспному двору, вказується, що будинок належить колгоспному двору і зазначається голова цього двору. Померлий [PERSON] отримував свідоцтво на право особистої власності на жилий будинок, видане Тернопільською районною радою 16 листопада 1990 року та записано в реєстрову книгу № 2 за реєстровим № 175, що слідує з інформаційної довідки № 576, виданої 25 серпня 2022 року Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, однак такий документ було втрачено, а тому є підстави для застосування ст. 392 ЦК України до виниклих між сторонами правовідносин. Враховуючи вищенаведені обставини, суд доходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення шляхом визнання за нею права власності на 1/8 частку житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] матері [PERSON] . У зв`язку з тим, що позивачка не заявила вимог про розподіл судових витрат, дане питання судом не вирішується. На підставі наведеного,

Outcome: approved