Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони з відповідачем перебувають у шлюбних відносинах, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 12.10.1979 року. Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося, причиною розпаду сім`ї стали несумісність характерів, відсутність поваги один до одного. Протягом останніх сорока років проживають окремо, не ведуть сімейного життя, взагалі не спілкуються. Позивач просить суд розірвати шлюб, який укладено між нею та відповідачем; залишити за нею прізвище « [PERSON] ». У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином у встановленому законом порядку. Відповідно до ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, не подано відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі доказів, які додані до справи, та постановити заочне рішення. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи в межах наданих письмових доказів, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 12 жовтня 1979 року сторони зареєстрували шлюб у Порічанській сільській раді Веселинівського району Миколаївської області, що підтверджується відповідним свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 12.10.1979 року, актовий запис № 13 (а.с. 05). Відповідно до ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до частини другої статті 104 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами частини 3 статті 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно із статтею 112 Сімейного Кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі встановлених фактів, суд вважає, що шлюб необхідно розірвати, оскільки подальше спільне життя сторін і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам кожного з них. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (ст. 113 СК України). Отже, наявні підстави для залишення позивачу прізвища « [PERSON] ». Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а відповідно до змісту частини 2 цієї статті інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на відповідача у разі задоволення позову. Тому, з відповідача на користь позивача належить стягнути 1073,60 грн судового збору.

Outcome: approved