Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-29 00:00:00

У листопаді 2021 року представник ПАТ «СК «Українська страхова група» звернувся до суду з позовом про відшкодування шкоди, у якому просив стягнути з [PERSON] на користь позивача виплачене страхове відшкодування в розмірі 9258 грн.39 коп. та судові витрати. В обґрунтування позову зазначено, що13 листопада 2018 року у м. Києві по вул. Богдана Хмельницького у дворі будинку № 12 А сталася дорожньо - транспортна пригода за участю автомобіля «Honda CR-V» державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «Volkswagen Touran» державний реєстраційний номер [NUMBER] . В наслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. На момент дорожньо - транспортної пригоди майнові інтереси власника автомобіля «Volkswagen Touran» державний реєстраційний номер [NUMBER] , були застраховані в ПАТ «СК «Українська страхова група» договором добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно - правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті № 28-0101-18-00238, укладеним 24 травня 2018 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група» (cтраховик) та [PERSON] (cтрахувальник), згідно з яким позивач прийняв на себе зобов`язання по відшкодуванню матеріальної шкоди заподіяної страхувальнику вищенаведеному транспортному засобу. Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 28 січня 2019 року у справі про адміністративне правопорушення № 761/45020/18 [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУПАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. 13 листопада 2018 року страхувальник за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно - правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті № 28-0101-18-00238 звернувся до ПАТ «СК «Українська страхова група» із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. Дана заява була розглянута, пошкодження автомобіля «Volkswagen Touran» державний реєстраційний номер [NUMBER] в наслідок дорожньо - транспортної пригоди, яка мала місце 13.111.2018 року у м. Києві по вул. Богдана Хмельницького у дворі будинку № 12 А, визнано страховим випадком, у зв`язку з чим, на підставі акту огляду пошкодженого транспортного засобу від 13 листопада 2018 року; ремонтної калькуляції № 2018023883 від 14.11.2018 року; рахунку - фактури № 2018023883/1 від 14.11.2018 року; страхового акту № ДККА - 63345 від 19 листопада 2018 року; розрахунку суми страхового відшкодування від 19 листопада 2018 року. Позивач, відповідно до умов договору добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно - правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті № 28-0101-18-00238 виплатив страхове відшкодування в розмірі 26345 три 49 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 24417 від 19.11.2018 року , та 3299 грн. 92 коп. зараховано в рахунок несплачених страхових платежів за договором № 28-0101-18- 00238, а всього сума страхового відшкодування становить 29645 грн. 41 коп. На момент дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу автомобіля «Honda CR-V» державний реєстраційний номер [NUMBER] була застрахована в ПРАТ «АСК «ІНГО Україна» полісом обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів АМ № 4295476. ПАТ «СК «Українська страхова група» звернулось до ПРАТ «АСК «ІНГО Україна» із заявою про виплату суми страхового відшкодування за полісом АМ № 4295476, за яким ПРАТ «АСК «ІНГО Україна» здійснило виплату в розмірі 20387 грн. 02 коп. (страхова виплата з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу тз «Volkswagen Touran» державний реєстраційний номер [NUMBER] ), яка не покриває, суму виплати за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно - правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті № 28-0101-18-00238. Таким чином, враховуючи, що різниця між фактичним розміром шкоди (29\~645,41 грн.) і страховою виплатою (20387,02 грн.), яку здійснило ПРАТ «АСК « ІНГО Україна», становить 9\~258,39 грн., то зазначена сума підлягає стягненню з відповідача на користь ПАТ «СК «Українська страхова група», на підставі ч. 1 ст. 1194 ЦК України, в зв`язку з чим позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. 16.05.2022 року ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова компанія» до [PERSON] про стягнення виплаченого страхового відшкодування,\~передано на розгляд Ірпінського міського суду Київської області. 05.09.2022 року ухвалою суду зазначену цивільну справу прийнято до розгляду та відкрито позовне провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явивсь, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. 14.10.2022 року через канцелярію суду подав клопотання, відповідно до якого представник позивача підтримує позовні вимоги в повному обсязі, просить позов задовольнити, а розгляд справи проводити за його відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомляв, будь-яких клопотань, письмових пояснень/відзиву щодо заявлених позовних вимог від відповідача до суду не надійшло. Правом на подання відзиву відповідач не скористався. Відповідно до ч.ч. 3, 5, 8\~ст.128 ЦПК України\~судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день поставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Враховуючи вимоги даної норми закону суд вважає повідомлення відповідача про час розгляду справи належним. Згідно ч. 1\~ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно вимог\~ст. 280 ЦПК України, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, суд, вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних\~\~доказів. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст.16 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п. п. 1, 2, 3 ч.1 ст.264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. З матеріалів справи судом встановлено, що 24.05.2018 року між ПАТ «СК «Українська страхова група» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті, за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме: автомобіля марки «Volkswagen Touran», д.н.з. [NUMBER] . 13.11.2018 року о 09:40 год. в м. Києві по вул. Б.Хмельницького, в дворі № 12-А сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля марки «Volkswagen Touran», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , а також автомобіля марки «Honda\~» днз [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 28.01.2019 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу. Встановлено, що 13 листопада 2018 року о 09 год. 40 хв. в м. Києві на вул. Б.Хмельницького, в дворі будинку № 12-А, рухаючись заднім ходом, водій [PERSON] керуючи автомобілем «Хонда» д/н [NUMBER] , не впевнився у безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем «Фольксваген» д/н [NUMBER] , який стояв позаду. При ДТП обидва автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями водій [PERSON] порушив вимоги п. 10.9 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Постановою Пленуму Верховного Суду України за №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення» (з наступними змінами) передбачено, що відповідно до принципу безпосередності судового розгляду рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Згідно з положеннями ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом, а отже, виходячи з даних правил, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, якою встановлена вина притягнутої до адміністративної відповідальності особи, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань щодо того, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина [PERSON] встановлена та в порядку ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягає. Внаслідок ДТП автомобіль «Volkswagen Touran», д.н.з. [NUMBER] , застрахований ПАТ «СК «Українська страхова група» отримав пошкодження. 13.11.2018 року власник пошкодженого автомобіля [PERSON] звернувся до ПАТ «СК «Українська страхова група» з заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. Для встановлення характеру та розміру шкоди, заподіяної власнику автомобіля марки «Volkswagen Touran», д.н.з. [NUMBER] , ПАТ «СК «Українська страхова група» 13.11.2018 року проведено огляд застрахованого автомобіля, про що складено Акт огляду пошкодженого транспортного засобу. Відповідно до рахунку суми страхового відшкодування від 19.11.2018 року та страхового акту №ДККА-63345 від 19.11.2018 р., ПАТ «СК «Українська страхова група» сплатила на користь [PERSON] страхове відшкодування за Договором в розмірі 26 345, 49 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №24417 від 19.11.2018 року, іншу частину платежу в розмірі 3\~299,92 грн. зараховано в рахунок несплаченої частини страхового платежу за договором № 28-0101-18-00238, всього сума страхового відшкодування становить 29\~645,41 грн. Цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу «Honda CR-V» днз [NUMBER] , була застрахована в ПРАТ «АСК « ІНГО Україна», який в порядку досудового врегулювання сплатило на користь позивача суму страхового відшкодування в розмірі 20 387, 02 грн., що встановлено з платіжного доручення № 2001 від 16.04.2019 року. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування» страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Страхова компанія при настанні страхового випадку сплачує страхувальнику страхове відшкодування. Згідно зі ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування або законодавством на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акту (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Згідно ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений в договорі. При цьому, метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Таким же чином врегульовано дане питання і в статті 27 Закону України «Про страхування». У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі №760/15471/15-ц в аналогічних правовідносинах зроблено висновок про те, що за вимогами статті 27 Закону України «Про страхування» та статті 993 ЦК України до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому в деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Згідно з пунктом 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки» при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. Деліктне зобов`язання виникає з факту завдання шкоди (зокрема, майнової) і триває до моменту її відшкодування потерпілому в повному обсязі особою, яка завдала шкоду (статті 11, 599, 1166 ЦК України). Сторонами деліктного зобов`язання зазвичай виступають потерпілий (кредитор) і заподіювач шкоди (боржник). Разом з тим, правила регулювання таких зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо заподіювачем, а іншою особою за умови, що законом передбачено такий обов`язок іншої особи, хоч вона шкоди й не заподіювала. При цьому за статтею 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Отже, після виконання особою, що не завдавала шкоди, свого обов`язку з відшкодування потерпілому шкоди, завданої іншою особою, потерпілий одержує повне задоволення своїх вимог, і тому первісне деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням (стаття 599 ЦК України). Судом враховано правові висновки, викладені Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц про те, що відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування Положеннями статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Встановлено, що ПАТ «СК «Українська страхова група» відшкодувало власнику автомобіля «Volkswagen Touran», д.н.з. [NUMBER] , завдану [PERSON] внаслідок дорожньо-транспортної пригоди шкоду в розмірі 29\~645,41 грн. Оскільки на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача як володільця транспортного засобу була застрахована за договором страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів в ПРАТ «АСК «ІНГО Україна», страховиком було перераховано компенсацію в розмірі 20\~387,02 грн., з відповідача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди, сплаченої позивачем і страховою виплатою за договором страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а саме: 29 645, 41 грн. (розмір шкоди, відшкодований позивачем) 20 387, 02 грн. (страхова виплата здійснена ПРАТ «АСК «ІНГО Україна») = 9 258, 39 грн. Враховуючи викладене вище, виплату позивачем страхового відшкодування власнику пошкодженого транспортного засобу внаслідок ДТП за умовами укладеного з ним договору добровільного страхування, яка мала місце з вини відповідача, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. За результатами судового розгляду, суд дійшов висновку, що позивач належними та допустимими доказами довела наявність обставин, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог. Доказів того, що відповідачем на користь потерпілого (позивача) були відшкодовані збитки, завдані внаслідок вказаної вище дорожньо-транспортної пригоди, відповідачем не надано. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача та стягнення з відповідача суми витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування у розмірі 9\~258,39, 60 грн. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 2 270,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved