Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який зареєстровано 17.01.2018 року Новоукраїнським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 4. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] . Спільне життя між сторонами не склалося через протилежність характерів, різні погляди на життя, відсутність взаєморозумінні та довіри. Сторони з 2022 року припинили шлюбні відносини, більше їх не поновлювали. Подальше проживання однією сім`єю неможливе, оскільки позивачка проживає у цивільному шлюбі з іншим чоловіком, з яким виховують малолітню дитину, у зв`язку з чим вона звернулася з даним позовом до суду та просить розірвати шлюб. 17.05.2023 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Позивачка в судове засідання не з`явилась, 27.06.2023 року через канцелярію суду надала заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю, після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище " [PERSON] ". Розгляд справи просить провнсти без її учпсті. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового засідання повідомлений належним чином в порядку п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, про що свідчить поштовий конверт, який повернувся на адресу суду із позначкою "адресат відсутній за вказаною адресою". 27.06.2023 року через канцелярію суду надав заяву, в якій просить провести розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає повністю. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню так, як в судовому засіданні встановлено наступні обставини. Судом встановлено, що правовідносини, які склалися між сторонами стосуються припинення шлюбу та мають регулюватися положеннями глави 11 Сімейного кодексу України. Відповідно до положень ст.ст. 104, 105\~СК України шлюб може бути припинений шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110\~цього Кодексу і що має місце у даному випадку. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 17.01.2018 року Новоукраїнським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, між [PERSON] та [PERSON] , 17.01.2018 року було зареєстровано шлюб, актовий запис № 4. Після реєстрації шлюбу прізвище позивачки змінено на « [PERSON] » (а.с.6). Згідно копій свідоцтва про народження серії [NUMBER] , сторони по справі мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Однак, подружнє життя у сторін по справі не склалося, оскільки вони мають несумісні погляди на життя, що стало причиною побутових сварок в сім`ї. Подальше збереження шлюбу не можливе. \~Відповідно до ст.\~112\~Сімейного Кодексу\~України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 27.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішення позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітніх дітей, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Підстав для вжиття заходів щодо примирення подружжя, як того вимагають положення ст.111 СК України, суд не вбачає. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного. Шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка а тому, враховуючи обставини справи, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами існує формально, подальше спільне проживання і збереження сім`ї стали неможливими.\~\~\~\~\~\~ Оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні кожного отриманого у справі доказу зокрема на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що існування шлюбних відносин між сторонами спору суперечить їх інтересам і що має істотне значення та є самостійною підставою для задоволення позову. Відповідно до положень ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач виявила бажання після розірвання шлюбу залишити прізвище " [PERSON] ". Крім того, відповідно до ст.\~141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача\~підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 073 грн 60 коп.

Outcome: approved