Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-26 00:00:00

9 червня 2023 року на адресу суду надійшла заява [PERSON] про ухвалення додаткового рішення, в обґрунтування якої він зазначив, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 5 червня 2023 року позов [PERSON] до Бориспільського міського голови Борисенка В.К., виконавчого комітету Бориспільської міської ради, Бориспільської міської ради, КП «Керуюча компанія «Мій дім Бориспіль» було задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано розпорядження Бориспільського міського голови Борисенка В.К. №24-ОС від 26 січня 2023 року, поновлено [PERSON] на посаді директора Управляючого муніципального комунального підприємства 1 з 26 січня 2023 року. У задоволенні позову в частині вимог про поновлення на посаді директора комунального підприємства «Керуюча компанія «Мій дім Бориспіль», а також стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди було відмовлено. Позивач, на підставі укладеного з адвокатом Станьком В.І. договору від 20 лютого 2023 року, поніс витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 17000 гривень. Тому [PERSON] просить суд ухвалити додаткове рішення у справі, яким стягнути з відповідачів понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 17000 гривень. У судовому засіданні [PERSON] заяву підтримує, наполягає на її задоволенні. Представник Бориспільської міської ради та виконавчого комітету Бориспільської міської ради Лосінець Д.Ф. заперечує проти стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Він посилається на те, що вказані витрати є завищеними та неспівмірними до складності справи, обсягом, витраченим часом та видами виконаних адвокатом робіт. Крім того, не надано доказів фактичного понесення позивачем витрат, сам позов задоволений частково. Тому представник Бориспільської міської ради та виконавчого комітету Бориспільської міської ради Лосінець Д.Ф. просить відмовити у задоволенні заяви [PERSON] Директор КП «Керуюча компанія «Мій дім Бориспіль» Якін І.В. направив на адресу суду заяви (а.с.6-6а, 7-8), в яких просив розглянути справу за його відсутності. Інші учасники справи не з`явились у судове засідання, вони належним чином повідомлені про час та місце розгляду. Дослідивши матеріали цивільної справи та заслухавши учасників справи суд дійшов до таких висновків. 20 лютого 2023 року між [PERSON] та адвокатом Станьком В.І. був укладений договір про надання правової допомоги (а.с.48-51 т.1), в якому зазначено, що оплата наданих адвокатом послуг здійснюється у визначених за погодженням сторін фіксованих розмірах, що містяться у додатках до договору. Факт надання послуг підтверджується актами приймання-передачі наданих послуг. Згідно з додатком 1 до договору (а.с.52 т.1) сторони погодили перелік та вартість послуг, що будуть надаватися за договором: усна консультація 1000 гривень, складання позовної заяви 5000 гривень, підготовка позову до подання до суду 500 гривень, подання позову до суду 500 гривень, участь в судовому засіданні 2000 гривень за одне засідання, складання та подання до суду письмових заяв/клопотань під час розгляду справи від 500 до 1000 гривень. Рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 5 червня 2023 року (а.с.215-220 т.1) позов [PERSON] до Бориспільського міського голови Борисенка В.К., виконавчого комітету Бориспільської міської ради, Бориспільської міської ради, КП «Керуюча компанія «Мій дім Бориспіль» було задоволено частково Визнано незаконним та скасовано розпорядження Бориспільського міського голови Борисенка В.К. №24-ОС від 26 січня 2023 року, поновлено [PERSON] на посаді директора Управляючого муніципального комунального підприємства 1 з 26 січня 2023 року. У задоволенні позову в частині вимог про поновлення на посаді директора комунального підприємства «Керуюча компанія «Мій дім Бориспіль», а також стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди було відмовлено. 5 червня 2023 року [PERSON] та адвокат Станько В.І. склали акт приймання-передачі наданих послуг (а.с.76), відповідно до якого адвокат Станько В.І. надав позивачу такі види послуги: усна консультація 1000 гривень, складання позовної заяви 5000 гривень, підготовка позову до подання до суду 500 гривень, подання позову до суду 500 гривень, складання та направлення адвокатського запиту 500 гривень, складання та подання до суду відповіді на відзив, двічі 1750 гривень за кожен документ, участь у розгляді цивільної справи, три судових засідання 6000 гривень. Всього надано послуг на загальну вартість 17000 гривень. Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно з п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно з ч.5 ст.137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Верховний Суд у постанові від 1 вересня 2021 року у справі №178/1522/18 звернув увагу на те, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою або тільки має бути сплачено (п.1 ч.2 ст.137 та ч.8 ст.141 ЦПК України). Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постановах: від 3 жовтня 2019 року у справі №922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі №925/1137/19, Верховним Судом у постановах: від 2 грудня 2020 року у справі №317/1209/19, від 12 лютого 2020 року в справі №648/1102/19, від 3 лютого 2021 року у справі №554/2586/16-ц, від 17 лютого 2021 року у справі №753/1203/18. Тобто вказана судова практика є незмінною. Як роз`яснила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 листопада 2022 року у справі №922/1964/21, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 3 грудня 2021 року у справі № 927/237/20). Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. В іншій постанові від 31 березня 2020 року у справі №726/549/19 Верховний Суд наголосив на тому, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: partial