Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-10 00:00:00

15.05.2023 до Бориспільського міськрайонного суду Київської області від представника позивача [PERSON] надійшла вище зазначена позовна заява, з проханням: - визнати за [PERSON] право особистої приватної власності на наступне спільне майно подружжя: - житловий будинок загальною площею 168,3 кв.м., що розташований за адресою : [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2374340932208 дата реєстрації 26.05.2021; - земельну ділянку кадастровий номер 3220883201:01:001:0015 площею 0,1140 га, що знаходиться за адресою : [ADDRESS] ; - автомобіль Mercedes-Benz GLE 43 AMG 2016 року виписку VIN код [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] ; - визнати за [PERSON] право особистої приватної власності на рахунку [NUMBER] АТ КБ Приватбанк у сумі 50000 доларів США з сумою залишків у валютному еквіваленті гривня 1828430 гривень та грошові кошти, розміщені на рахунку [NUMBER] в АТ «ПУМБ» у сумі 17600 доларів США (а. с. 1-6). Свої вимоги позивач обґрунтовує наступним. 24.05.2005 між нею [PERSON]. та [PERSON] було укладено шлюб. Проте у фактичних шлюбних відносинах вони перебували з 2000 року, спільно проживали, вели спільне господарство та спільний сімейний бюджет. Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11.01.2021 шлюб було розірвано. За час спільного проживання та в шлюбі ними придбано наступне майно : земельну ділянку кадастровий номер 3220883201:01:001:0015 площею 0,1140 га, що знаходиться за адресою : [ADDRESS] ; житловий будинок загальною площею 168,3 кв.м., що розташований за адресою : [ADDRESS] ; автомобіль Mercedes-Benz GLE 43 AMG 2016 року виписку VIN код [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] та грошові кошти на рахунку [NUMBER] АТ КБ Приватбанк у сумі 50 000 доларів США з сумою залишків у валютному еквіваленті гривня 1 828 430 гривень та грошові кошти, розміщені на рахунку [NUMBER] в АТ «ПУМБ у сумі 17 600 доларів США. Позивач вказує, що згідно з попередньою домовленістю, у порядку поділу спільного майна подружжя, у особистій приватній власності позивача мало залишитись нерухоме та рухоме майно загальною вартістю 3 750 419 грн., а відповідачу грошові кошти на загальну суму 3656430 грн.. З моменту домовленості та до 02.05.2023 з рахунку [NUMBER] в АТ «ПУМБ» відповідачем було знято 32400 доларів США, якими він розпорядився на власний розсуд. Станом на 02.05.2023 на рахунку [NUMBER] в АТ КБ Приватбанк знаходяться грошові кошти в сумі 50000 доларів США, з сумою залишків у валютному еквіваленті гривня 1828430 гривень, та грошові кошти, розміщені на рахунку [NUMBER] в АТ «ПУМБ» у сумі 17600 доларів США. Ухвалою від 17.05.2023 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження (а. с. 89-90). У судове засідання позивач та її представник не з`явились, 28.06.2023 до суду від представника позивача [PERSON] надійшла заява з проханням розгляд справи проводити без її участі та участі позивача, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідачем 14.06.2023 через систему «Електронний суд» подана заява про визнання позову, за змістом якої зазначив, що інформація, викладена у позові відповідає дійсності, він погоджується з мотивацією позивача, та вважає такий розподіл спільного майна подружжя справедливим. Додаткових заяв та клопотань не надійшло. Дослідивши подані заяви, матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, у зв`язку з повним визнанням відповідачем позову, що не порушує прав та інтересів інших осіб, та не суперечить чинному законодавству. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За змістом ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 24 травня 2005 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданий Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї ( а. с. 11) . Дошлюбне прізвище позивача - [PERSON] , після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище - [PERSON] . Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11.01.2021, ухваленим у цивільній справі № 359/9167/20 шлюб між сторонами було розірвано ( а. с. 12). Як визнано сторонами, та підтверджується долученими письмовими доказами, у тому числі правовстановлюючими документами та відомостями, що містяться у Деравному реєстрі речових прав, сторонами набуто наступне нерухоме та рухоме майно: земельна ділянка кадастровий номер 3220883201:01:001:0015 площею 0,1140 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; житловий будинок загальною площею 168,3 кв.м., що розташований за адресою : [ADDRESS] ; автомобіль Mercedes-Benz GLE 43 AMG 2016 року виписку VIN код [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] та грошові кошти на рахунку [NUMBER] АТ КБ Приватбанк у сумі 50000 доларів США з сумою залишків у валютному еквіваленті гривня 1828430 гривень та грошові кошти, розміщені на рахунку [NUMBER] в АТ «ПУМБ у сумі 17600 доларів США, що підтверджується відповідними правовстановлюючими документами на вказане майно ( а. с. 13-24). Крім того, як визнано відповідачем та підтверджується інформацією банку за період з 21.03.2023 до 03.05.2023 з рахунку, відкритого на ім`я позивача [PERSON] на картку, держателем якої є відповідач [PERSON] було перераховано 32400 доларів США( а.с.22,23-24). Так, за змістом Договору від 07.08.2004 року (а.с.13), укладеного між [PERSON] та [PERSON] , посвідченим приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Козій А.В. за реєстровим №3594 покупець [PERSON] купив земельну ділянку, кадастровий номер 3220883201:01:001:001, площею 0,1140 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . При цьому за змістом п.10. Договору покупець [PERSON] , перебуваючи у фактичному шлюбі з [PERSON] , купує земельну ділянку за її згодою, викладеною у вигляді заяви, що призначається для зберігання у справах нотаріуса. Відповідне застереження є також у п.11 Договору купівлі-продажу від 7 серпня 2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Козій А.В. за реєстровим №3597, відповідно до якого [PERSON] за згодою [PERSON] придбав житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами під [ADDRESS] (а.с.17). Факт набуття спірного майна за рахунок спільних коштів відповідачем не оспорюється. Також встановлено, що вартість спірного майна, згідно з долученими Звітами про оцінку майна (а.с.26-83) становить: земельної ділянки кадастровий номер 3220883201:01:001:0015 - 375583,00грн.; житлового будинку по [ADDRESS] - 1552894,00грн.; автомобілю Mercedes-Benz GLE 43 AMG 2016 року виписку VIN код [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] - 1821942 грн. Тобто, загальна вартість майна складає 3750419 грн. Крім того, загальна сума вкладів, з урахуванням коштів, що були перераховані на картковий рахунок відповідача, становить 100000 доларів США, що станом на дату звернення позивача до суду було еквівалентно 3656000грн. (36,56грн.х100000). Суд також звертає увагу, що будь-яких обтяжень щодо спірного нерухомого майна не зареєстровано (а.с.18). Відповідно до ч. 1 ст. 368 Цивільного кодексу України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ч. 3 ст. 368 Цивільного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами частин 1, 2 статті 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до змісту частин 1, 2, 3 статті 61 Сімейного кодексу України об`єктами права спільної сумісної власності подружжя можуть бути будь-які речі, за винятком тих, які виключені з цивільного обороту, а також заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя і внесені до сімейного бюджету або внесені на його особистий рахунок у банківську (кредитну) установу. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно з ст. 63 Сімейного кодексу України дружина та чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Згідно з частиною 1 статті 69, частиною 1 статті 70 Сімейного кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Крім того, в силу вимог ч.1, ч.2 ст.74 Сімейного кодексу України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Відповідно до вимог частини 1 статті 71 Сімейного кодексу України, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом, при цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 цієї статті визначено, що неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Як визнано сторонами, шлюбний договір між ними не укладався. Відповідно до ч. 3 ст. 372 Цивільного кодексу України у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Згідно положень ч. 4 ст. 71 Сімейного кодексу України передбачено, що присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що з урахуванням поданої відповідачем заяви про визнання позову, а також за відсутності підстав вважати, що рішення у даній справі може вплинути на права та обов`язки інших осіб, слід прийняти визнання позову відповідачем та задовольнити заявлені позовні вимоги [PERSON] у повному обсязі. Згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідно до квитанції від 12.05.2023 позивачем при подачі позовної заяви було сплачено судовий збір в розмірі 13688 грн. 40 коп., сума якого відповідно до виписки зараховано до спеціального фонду державного бюджету України (а. с. 7, 88). З урахуванням визнання позову відповідачем слід повернути позивачу судовий збір відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, що становить 6844,20 грн. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, на користь позивача з відповідача слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору в сумі 6844,20 грн. ( а. с. 7, 88). На підставі викладеного,

Outcome: approved