Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-27 00:00:00

У грудні 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Спектрум Ессетс» про зняття арешту з нерухомого майна, а саме: -земельної ділянки, кадастровий номер 1222385300:01:003:0127, площа 5,54 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Магдалинівський район, Оленівська с/рада; -земельної ділянки, кадастровий номер 1222385300:01:003:0128, площа 5,58 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Магдалинівський район, Оленівська с/рада; -домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , загальна площа 64,2 кв.м., житлова площа 35,4 кв.м., площа земельної ділянки 860 кв.м. Свої вимоги обґрунтував тим, що 07 листопада 2017 року він прийняв спадщину після смерті своєї дружини [PERSON] , яка померла [INFO] . У січні 2020 року йому стало відомо, що згідно постанови Жовтневого ВДВС м. Дніпропетровська ГТУЮ в Дніпропетровській області від 04.10.2016 року накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належало спадкодавцю [PERSON] . Виконавче провадження було відкрито у зв`язку з існуючою заборгованістю його дружини за кредитним договором №8/2006/840-к/362-Н від 19.06.2006 року перед ПАТ КБ «Надра». На виконання вимог ст. 1281 ЦК України ним було направлене до ПАТ КБ «Надра» повідомлення щодо прийняття спадщини померлого спадкодавця, яке було отримане банком 28.04.2020 року. 15.05.2020 року між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ «Спектрум Ессетс» було укладено договір №GLN017513 про відступлення права вимоги, згідно якого банк відступив новому кредитору права вимоги банку до боржника [PERSON] за кредитним договором. За заявою нового кредитора ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 липня 2020 року була здійснена заміна стягувача у виконавчому провадженні у цивільній справі за позовом ПАТ КБ «Надра» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором з ПАТ КБ «Надра» на його правонаступника ТОВ «Спектрум Ессетс». Його заяви до Соборного ВДВС у м. Дніпрі та Першої дніпровської нотаріальної контори стосовно зняття арешту з всього нерухомого та рухомого майна, прийнятого у спадщину, а також видачі свідоцтва про право власності на майно у березні 2020 року були залишені без задоволення. Таким чином, значний проміжок часу порушується його право на оформлення права власності на отримане у спадщину майно. Повідомлення отримане ним 25.09.2020 року про надходження претензії ТОВ «Спектрум Ессетс» до спадкоємців [PERSON] стосовно погашення заборгованості ним не визнається. У зв`язку з цим, він вимушений звернутися до суду з дійсним позовом. Разом із цим ТОВ «Спектрум Ессетс» звернулось до суду з зустрічним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №8/2006/840-к/363-Н від 19 червня 2006 року в сумі 27577,36 доларів США і 926165,54 грн., з яких: по кредиту сума заборгованості 15671,99 доларів США, заборгованість по відсоткам 11905,37 доларів США, комісія 58926,19 грн., що еквівалентно 4979,65 доларів США, пеня за несвоєчасне погашення заборгованості 848293,37 грн., що еквівалентно 71686,36 доларів США, та штрафи за невиконання зобов`язань 18945,98 грн., що еквівалентно 1601,06 доларів США та судові витрати. Свої вимоги обґрунтував тим, що між ПАТ КБ «Надра» та [PERSON] було укладено кредитний договір №8/2006/840-К/363-Н від 19 червня 2006 року, згідно якого вона отримала кредит у розмірі 16010,64 доларів США зі строком повернення до 18 червня 2021 року. Банк виконав умови договору та надав кредитні кошти, тоді як [PERSON] неналежно виконувала кредитні зобов`язання, у зв`язку з чим рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 листопада 2014 року з неї на користь ПАТ «КБ «Надра» була стягнута кредитна заборгованість у розмірі 27577,36 доларів США і 926165,54 грн. 15 травня 2020 року між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ «Спектрум Ессетс» було укладено договір про відступлення права вимоги №GLN017513, згідно з умовами якого позивач набув права вимоги, у тому числі, до [PERSON] за вищевказаним кредитним договором. Ухвалою суду від 29 липня 2020 року була здійснена заміна стягувача у виконавчому провадженні у цивільній справі за позовом ПАТ КБ «Надра» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором з ПАТ КБ «Надра» на його правонаступника ТОВ «Спектрум Ессетс». [INFO] [PERSON] померла. ТОВ «Спектрум Ессетс» було направлено претензію до Першої дніпровської нотаріальної контори. Згідно відповіді від 18.09.2020 року кредиторські вимоги були включені в спадкову масу. В ході розгляду даної справи стало відомо, що спадкоємцем після смерті [PERSON] є [PERSON] . Враховуючи, що дані відносини допускають правонаступництво, відповідач [PERSON] , як спадкоємець, який прийняв спадщину після смерті спадкодавця [PERSON] відповідає за її борговими зобов`язаннями в межах вартості майна, одержаного у спадщину, притензію кредитора не визнає, тому вони вимушені звернутися з дійсним позовом. Ухвалою від 07 грудня 2020 року справу [PERSON] було передано за підсудністю до Самарського районного суду м. Дніпропетровська. Ухвалою від 20 січня 2021 року справу прийнято справу до провадження та призначено до розгляду в підготовче судове засідання. Ухвалою від 16 лютого 2021 року відмовлено у задоволенні заяви ТОВ «Спектум Ессетс» про забезпечення позову. Ухвалою від 16 лютого 2021 року зустрічну позовну заяву Товариства\~з обмеженою\~відповідальністю «Спектрум\~Ессетс» до\~ [PERSON] ,\~третя особа,\~яка не\~заявляє самостійних\~вимог щодо\~предмета спору\~-\~Перша дніпровська державна нотаріальна\~контора про\~стягнення заборгованості залишено без руху. Ухвалою від 11 березня 2021 року зустрічну позовну заяву прийнято до розгляду та об`єднано в одне провадження з первісним позовом. Ухвалою від 25 березня 2021 року по справі призначено оціночно-будівельну та оціночно-земельну експертизу та зупинено провадження по справі. Ухвалою від 09 лютого 2023 року поновлено провадження по справі. Ухвалою від 03 травня 2023 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду. 01 лютого 2021 року представником ТОВ «Спектум Ессетс» було подано відзив у якому він просив відмовити у задоволенні позову [PERSON] з тих підстав, що рішення суду про стягнення заборгованості не виконано, а спадкоємець [PERSON] відповідає перед новим кредитором за виконання боргових обов`язків спадкодавця [PERSON] . Також зазначив, що з зустрічним позовом ТОВ «Спектум Ессетс» звернулось у передбачені ст. 1281 ЦК України строки. Разом із цим, просив застосувати трирічний строк позовної давності до вимог [PERSON] про звільнення майна з під арешту, оскільки позивач звернувся з позовом тільки в грудні 2020 року, тоді як спадщину після смерті дружини [PERSON] він прийняв 01 листопада 2017 року, а враховуючи, що вся інформація щодо обтяження спірного майна міститься у відкритих реєстрах, він не міг не знати про її обтяження. 12 лютого 2021 року [PERSON] подав відзив на зустрічний позов у якому просив відмовити у задоволенні вимог ТОВ «Спектум Ессетс» про стягнення з нього боргів спадкодавця [PERSON] , мотивуючи тим, що колишній кредитодавець ПАТ КБ «Надра» та ТОВ «Спектум Ессетс» могли знати про відкриття спадщини померлого спадкодавця, але своєчасних заходів щодо звернення з вимогою про погашення боргу до спадкоємця згідно ст. 1281 ЦК України не вчинили. Будь-яких своєчасних заходів щодо перевірки фінансового стану позичальника та предмета іпотеки ні ПАТ КБ «Надра» ні ТОВ «Спектум Ессетс» не здійснювало. На теперішній час є рішення суду згідно якого зі спадкодавця [PERSON] вже стягнена сума кредитної заборгованості. Відкрите виконавчою службою виконавче провадження в даний час не завершено. Виходячи з того, що ТОВ «Спектум Ессетс» пропустив, передбачений ст.1281 ЦК України строк пред`явлення вимог до спадкоємця, то має наслідком позбавлення кредитора права вимоги за основним та додатковим зобов`язанням, а також припинення таких зобов`язань. Просив суд застосувати до вимог зустрічного позову строк позовної давності, оскільки ПАТ КБ «Надра» звертався до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом про стягнення кредитної заборгованості до [PERSON] 10.07.2014 року, тому до нього повинен був звернутися з позовом не пізніше 10.07.2017 року. Позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом [PERSON] в судовому засіданні вимоги свого позову підтримав, наполягав на його задоволенні, а у задоволенні зустрічного позову просив відмовити. Представники відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом представник ТОВ «Спектум Ессетс» в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні вимог [PERSON] , а вимоги їх зустрічного позову задовольнити. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Соборний відділ\~державної виконавчої\~служби у\~м.\~Дніпро Південно\~- Східного міжрегіонального управління Міністерства\~юстиції (м.\~Дніпро), Перша дніпровська державна нотаріальна\~контора в судове засідання не з`явились, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, дійшов наступного висновку. [INFO] померла дружина [PERSON] [PERSON] (а.с.7,8 т. 1). Після її смерті відкрилась спадщина на усе належне їй майно, зокрема: -земельну ділянку, кадастровий номер 1222385300:01:003:0127, площа 5,54 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Магдалинівський район, Оленівська с/рада (належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер:181, виданий 15.07.2011, видавник: Державний нотаріус Водолазська Н.В. (а.с.11 т.1); -земельну ділянку, кадастровий номер 1222385300:01:003:0128, площа 5,58 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Магдалинівський район, Оленівська с/рада (належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер:176, виданий 15.07.2011, видавник: Державний нотаріус Водолазська Н.В. (а.с.12 т.1); -домоволодіння за адресою: [ADDRESS] загальна площа 64,2 кв.м., житлова площа 35,4 кв.м., площа земельної ділянки 860 кв.м. (належало спадкодавцю на підставі дублікату договору купівлі-продажу ВЕХ №347186 реєстр -2487, 28.09.2007, виданий приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Єдаменко О.А. (а.с.12 т.1) та зазначене нерухоме майно 20.06.2006 за №3358105 реєстратором : приватним нотаріусом Кохан Г.Л. було обтяжено на підставі договору іпотеки за №362/1,1132,19.06.2006, приватний нотаріус ДМНО Єдаменко О.А. (а.с.13 т.1). Згідно матеріалів спадкової справи № 652/2017, що відкрилась після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , із заявою про прийняття спадщини спадкодавця до Першої дніпровської нотаріальної контори звернувся 07.11.2017 року [PERSON] (а.с.118 т.1). Інші спадкоємці [PERSON] , [PERSON] звернулись до Першої дніпровської нотаріальної контори з заявами про відмову від належних їм часток спадщини спадкодавця [PERSON] (а.с.119 т.1). 11.03.2020 року листом №782102-14 державний нотаріус Першої дніпровської державної нотаріальної контори Заносієнко Н.М. повідомила [PERSON] , що видача свідоцтва про право на спадщину після дружини [PERSON] не можлива до зняття арешту зі спадкового майна (а.с.16 т.1). Як вбачається з відомостей з Державного реєстру обтяжень нерухоме майно, Жовтневим ВДВС м. Дніпропетровська ГТУЮ у Дніпропетровській області постановою від 04.10.2016, в рамках ВП №52568355, було накладено арешт на все майно [PERSON] та заборону на його відчуження (а.с.10,14 т.1). Згідно відповіді Соборного ВДВС у м. Дніпро Південно-Східного міжрегіонального управління МЮ (м.Дніпро) №24313 від 05.03.2020 на виконанні у відділі перебувало ВП №52568355 щодо виконання виконавчого листа від 13.04.2016 року за рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованості у розмірі 27577,36 доларів США та 926165,54 грн., в рамках якого, постановою від 04.10.2016 року, було накладено арешт на все нерухоме та рухоме майно боржника. 23.09.2019 року державним виконавцем на підставі п.2 ч. 1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу. Враховуючи викладене, для скасування арештів, накладених на майно [PERSON] необхідно звернутись до суду (а.с.15 т.1). При вирішені цього спору, суд керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. За юридичною позицією Конституційного Суду України верховенство права - це панування права в суспільстві; верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо; всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в\~Конституції України; справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права; у сфері реалізації права справедливість проявляється, зокрема, у рівності всіх перед законом, цілях законодавця і засобах, що обираються для їх досягнення (підпункт 4.1 пункту 4 мотивувальної частини Рішення від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004). Конституційний Суд України в абзаці другому пункту 4 мотивувальної частини Рішення від 11 жовтня 2005 року №8-рп/2005 зазначив, що діяльність правотворчих і правозастосовчих органів держави має здійснюватися за принципами справедливості, гуманізму, верховенства і прямої дії норм\~конституції України, а повноваження - у встановлених\~Основним Законом України\~межах і відповідно до законів. Конституційний Суд України у Рішенні від 29 червня 2010 року № 17-рп/2010 вказав, що одним із елементів конституційного принципу верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями; обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини). Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15 та частина перша\~статті 16 ЦК України). Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права. Зазначена позиція кореспондується з висновками Європейського суду з прав людини, відповідно до яких, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати на його ефективність з точки зору\~статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, в тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)). Отже, "ефективний засіб правого захисту" в розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату. Згідно\~ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованого Верховною Радою України 17.07.1997 року (Закон № 475/97-ВР), визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Статтею 317 ЦК України\~передбачено, що власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно зі\~ст.319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Приписами\~ст.321 ЦК України\~визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до\~ст.391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Позивачем за первісним позовом доведено та фактично не оспорюється ТОВ «Спектум Ессетс» , що, відповідно до\~ст.1261 ЦК України, позивач є єдиним спадкоємцем за законом після смерті дружини [PERSON] , який в установлений законом строк прийняв спадщину після смерті спадкодавця, а отже є власником спадкового майна, зокрема, домоволодіння та земельних ділянок. Згідно з положеннями ч. 1\~ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Відповідно до ч.2 цієї статті, про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна. Згідно\~ст.59 Закону України «Про виконавче провадження»\~підставою для заняття арешту з усього майна боржника є\~надходження на рахунок органу Державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника. Разом з тим, згідно з частиною першою цієї статті, особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до частини п`ятої цієї статті у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника (п.7 ч.4\~ст.59 вказаного Закону). Судом встановлено, що рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18.11.2014 року не було виконано боржником [PERSON] у повному обсязі, однак, згідно відомостей з Єдиного реєстру боржників від 13.06.2023 року та з Автоматизованої системи виконавчих проваджень від 13.06.2023 року, відносно боржника [PERSON] відсутні відкриті виконавчі провадження щодо примусового виконання вказаного рішення суду, а тому суд дійшов висновку, що за таких обставин правові підстави для перебування спадкового майна під арештом відсутні. При цьому, збереження арешту спадкового майна чинить позивачу за первісним перешкоди у користуванні та розпорядженні успадкованим майном. У порядку цивільного судочинства захист майнових прав стягувача, боржника та інших осіб здійснюється шляхом оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, а також у позовному провадженні. Оскільки боржником у виконавчому провадженні була особа, яка померла, і захист майнових прав шляхом оскарження бездіяльності державного виконавця неможливий, суд дійшов висновку, що іншого способу поновити своє порушене право позивач за первісним позовом не має, тому обґрунтовано звернувся до суду з вказаним позовом. За таких обставин, враховуючи те, що наданими позивачем за первісним позовом доказами підтверджено, що боржник помер, тобто його правоздатність припинена, на виконанні в органах державної виконавчої служби виконавче провадження, у межах якого накладено арешт на майно спадкодавця [PERSON] , не перебуває, наявність арешту на спадкове майно суттєво обмежує права позивача за первісним позовом як спадкоємця, тому суд приходить до висновку про необхідність зняття арешту зі спірного майна, накладеного постановою Жовтневого ВДВС м. Дніпропетровська ГТУЮ у Дніпропетровській області від 04.10.2016, в рамках ВП №52568355, що буде відповідати характеру порушеного права, оскільки в іншій спосіб захистити свої права позивач за первісним позовом позбавлений можливості. Крім того, суд звертає увагу сторін, що виконання положень ст.1282 ЦК можлива лише після реалізації спадкоємцем\~ [PERSON] , своїх спадкових прав шляхом отримання у нотаріусу свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно,що належало спадкодавцю з реєстрацією такого права,оскільки без фіксації державою прав [PERSON] на розпорядження нерухомим майном неможливе задоволення вимог кредитора, оскільки борг [PERSON] відшкодовується його спадкоємцем виключно в межах вартості такого нерухомого майна, фактично одержаного у спадщину. При цьому відсутні підстави для задоволення заяви представника ТОВ «Спектрум Ессетс» про застосування строку позовної давності до вимог [PERSON] за первісним позовом, оскільки нотаріус повідомив останнього про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з наявністю арештів у березні 2020 року (а.с.16 т.1), а з цим позовом він звернувся до суду у грудні 2020 року, тобто з дотриманням строку позовної давності, визначеного ст. 257 ЦК України. Що стосується вимог зустрічного позову, то суд зазначає, наступне. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 листопада 2014 року у справі №201/8989/14-ц (провадження №2/201/2367/2014) було ухвалено рішення про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором №8/2006/840-к/362-Н від 19.06.2006 року в сумі 27577,36 доларів США і 926165,54 грн., 926165,54 грн., з яких: по кредиту сума заборгованості 15671,99 доларів США, заборгованість по відсоткам 11905,37 доларів США, комісія 58926,19 грн., що еквівалентно 4979,65 доларів США, пеня за несвоєчасне погашення заборгованості 848293,37 грн., що еквівалентно 71686,36 доларів США, та штрафи за невиконання зобов`язань 18945,98 грн., що еквівалентно 1601,06 доларів США, а також витрати понесені по сплаті судового збору в розмірі 3654,00 грн. Рішення у встановленому законом порядку набрало законної сили. Виконавчий лист із виконання вищевказаного рішення суду постановою Соборного ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області від 23.09.2019 року у ВП №52568355 був повернутий стягувачу на підставі п.2 ч. 1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження», у зв`язку з відсутністю у боржника майна на яке можливо звернути стягнення і здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявились безрезультатними (а.с.169 т.1). Як вже було встановлено судом [INFO] [PERSON] померла. Після смерті померлої заведено спадкову справу № 652/2017. Відповідно до матеріалів спадкової справи єдиний спадкоємець за законом, який у передбачений законом строк прийняв спадщини після смерті дружини [PERSON] - її чоловік [PERSON] 15 травня 2020 року між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ «Спектрум Ессетс» було укладено договір про відступлення права вимоги №GLN017513, згідно з умовами якого позивач набув права вимоги, у тому числі, до [PERSON] за вищевказаним кредитним договором. Ухвалою суду від 29 липня 2020 року була здійснена заміна стягувача у виконавчому провадженні у цивільній справі за позовом ПАТ КБ «Надра» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором з ПАТ КБ «Надра» на його правонаступника ТОВ «Спектрум Ессетс» (а.с.168 т.1). У матеріалах вищевказаної спадкової справи (а.с.163-164 т.1) наявна претензія кредитора ТОВ «Спектрум Ессетс» на суму кредитної заборгованості 27577,36 доларів США та 926165,54 грн., а також суму витрат понесених по сплаті судового збору, яка надійшла до нотаріуса 18.09.2020 року. З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна вбачається, що спадкодавцю [PERSON] на праві власності належало дві земельні ділянки та домоволодіння. Зобов`язання виникають з підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема із договорів. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша статті 530 ЦК України). Відповідно до змісту статті 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином згідно з умовами договору й вимогами ЦК України. Згідно із статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За правилом статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Законодавством визначено, що у подібних випадках відбувається припинення одних правовідносин і виникнення інших, при цьому правовідносини за змістом і природою продовжують існувати за основними своїми характеристиками. Таким чином, у разі смерті спадкодавця спадкоємці, які прийняли спадщину, не відмовились від її прийняття, замінюють його у всіх правовідносинах, що існували на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті спадкодавця. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5 ст.1268 ЦК України). За змістом ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч.3 ст.1296 ЦК України). Згідно із частиною 1 статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. При вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини: - чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1281 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої статті 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги; - коло спадкоємців, які прийняли спадщину; - при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1281 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); - при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України. Одним із основних принципів цивільного судочинства є принцип змагальності сторін, закріплений у статтях 12, 81 ЦПК України, відповідно до якого кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Ураховуючи предмет спору у зазначеній справі, до обов`язку позивача як кредитора спадкодавця належить доказування обставин щодо розміру заборгованості боржника на день відкриття спадщини, наявність спадкоємців боржника, дотримання кредитором строку, визначеного статтею 1281 ЦК України, звернення з вимогою до спадкоємців боржника, а до обов`язку спадкоємця позичальника, у разі заперечення проти заявлених вимог, належить обов`язок доведення розміру та вартості успадкованого ним майна. Таким чином, обсяг спадкового майна та його вартість повинен доводити спадкоємець, який заперечує проти вимог кредитора спадкодавця, оскільки відповідальність спадкоємця за зобов`язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна. Подібні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 18 вересня 2019 року у справі № 640/6274/16-ц, від 29 січня 2020 року у справі № 496/4363/15-ц, від 19 лютого 2020 року у справі № 607/98/17, від 04 березня 2020 року у справі № 2609/30529/12. При цьому, визначаючи розмір заборгованості, суд виходить з наявності рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18.11.2014 року на суму 27577,36 доларів США і 926165,54 грн. Стороною відповідача за зустрічним позовом не спростовано розмір заборгованості, заявлений стороною позивача за зустрічним позовом, який встановлено судовим рішенням, що набрало законної сили. При цьому, [PERSON] ,вважав, що позивач за зустрічним позовом пропустив строк пред`явлення вимоги до нього як до спадкоємця. Однак, з такими доводами суд не може погодитись, виходячи з такого. За ч.1-3. ст.1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані\~повідомити кредитора\~спадкодавця про\~відкриття спадщини,\~якщо їм\~відомо про\~його борги,\~та/або\~якщо вони\~спадкують майно,\~обтяжене правами\~третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Як вбачається з матеріалів справи спадкоємець [PERSON] повідомив первісного кредитора ПАТ КБ «Надра», правонаступник ТОВ «Спектрум Ессетс» про відкриття спадщини [INFO] , що підтверджується поштовим повідомленням про вручення 28.04.2020 року (а.с.17 т.1). З претензією кредитора ТОВ «Спектрум Ессетс» звернулось до нотаріуса 18.09.2020 року, тобто кредитор вчасно, в межах шестимісячного строку з того дня, як він дізнався про відкриття спадщини, звернувся з відповідною претензією до нотаріуса. При цьому, суд застосовує редакцію зазначеної статті 1281 ЦК України, яка є чинною, підстави для застосування редакції цієї статті станом до 03 липня 2018 року, якою внесено зміни до ч. 3 цієї статті, де замість одного року пред`явлення вимог до спадкоємця, встановлено шість місяців на чому наполягав відповідач за зустрічним позовом [PERSON] , суд не вбачає, оскільки вона не пом`якшує та не скасовує відповідальність особи, а лише регламентує строки, які впливають на процесуальну визначеність правовідносин. Отже, з матеріалів справи вбачається наявність порушеного права позивача за зустрічним позовом на повернення кредитних коштів, що підтверджено вищевказаним судовим рішенням , своєчасне звернення банку з вимогою до спадкоємця померлого [PERSON] , в межах шестимісячного строку з того дня, як позивач дізнався про відкриття спадщини, наявність спадкового майна, що залишилось після смерті [PERSON] , недоведеності спадкоємцем [PERSON] розміру та вартості успадкованого ним майна, суд вважає, що з відповідача за зустрічним позовом на користь ТОВ «Спектрум Ессетс» підлягає стягненню заборгованість, що існувала на дату смерті позичальника у сумі 27577,36 доларів США і 926165,54 грн. у розмірі, який відповідає межі вартості успадкованого ним майна. При цьому, відсутні підстави для застосування строку позовної давності до вимог зустрічного позову про що, заявляв відповідач за зустрічним позовом [PERSON] , оскільки після смерті боржника зобов`язання з повернення кредиту входять до складу спадщини і вимоги кредитора підлягають задоволенню у порядку, передбаченому частиною другою ст.1282 ЦК України із дотриманням строку визначеного ч.2,3 ст.1281 ЦК України, який як вже було встановлено дотриманий кредитодавцем. Підстав відраховувати строк позовної давності з дати звернення банку з позовом до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з вимонами про стягнення кредитної заборгованості з спадкодавця [PERSON] (на відліку від цієї дати наполягав відповідач за зустрічним позовом [PERSON] ) суд не вбачає. Таким чином, обидва позови підлягають задоволеню. Крім того, в порядку ст.141 ЦПК України зі сторін підлягають стягненню понесені судові витрати.

Outcome: approved