Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-05 00:00:00

[PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , відповідач) про стягнення інфляційних втрат, трьох відсотків річних та понесених судових витрат від простроченої суми боргу у розмірі 68 388,24 грн. Заявлені вимоги обгрунтовує тим, що в провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за довогором позики. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 23.02.2012 позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за довогором позики - задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] суму основного боргу у розмірі 6 635,10 грн., індекс інфляції у розмірі 55 985,66 грн, 3% річних у розмірі 3 225,43 грн., а всього 65 846,19 грн. В подальшому, постановою Київського апеляційного суду було частково змінено суму стягнення та постановлено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму боргу у розмірі 35 915,11 грн., а також 359,15 грн. сплаченого судового збору, 30,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду, 504,00 грн. за виклик відповідача в судове засідання через оголошення в пресі. 08.02.2013 на підставі вищевказаного рішення суду Дніпровським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист №2-2724/2011 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] суму основного боргу у розмірі 6 635, грн., 25 873,17 грн. - інфляційних втрат, 3 406,94 грн. - 3% річних, а всього 35 915,11 грн., а також 359,15 грн. сплаченого судового збору, 30,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду, 504,00 грн. за виклик відповідача в судове засідання через оголошення в пресі. 15.05.2017 державним виконавцем Дарницького відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) на підставі виконавчого листа №2-2724/2011 від 08.02.2013 було відкрито виконавче провадження №53939215 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] суму боргу у розмірі 36 808,26 грн. 11.06.2020 державним виконавцем Дарницького відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №53939215, у зв`язку із тим, що рішення суду виконано боржником фактично повно згідно виконавчого документа. Борг, виконавчий збір та витрати на проведення виконавчих дій стягнено в повному обсязі. 19.05.2023 начальником Дарницького відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) скеровано на адресу позивача повідомлення про проведені щомісячні стягнення коштів з відповідача згідно виконавчого листа №2-2724/2011 від 08.02.2013. Враховуючи те, що відповідач у період з лютого 2012 по червень 2020 суму боргу за рішенням суду не повернув, внаслідок чого позивачу було завдано шкоду від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, у зв`язку із чим він звернувся з даним позовом до суду та просить стягнути з відповідача на його користь суму інфляційних втрат у розмірі 59 444,79 грн., а також 3% річних у розмірі 8 943,45 грн. 08.06.2023 до суду надійшла відповідь з електронного реєстру територіальної громади м. Києва ГІОЦ/КМДА про зареєстроване місце проживання відповідача. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 09.06.2023 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача, а саме: [ADDRESS] направлялись ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, які повернулись на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи (ч. 6 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України). За п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. При цьому, Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Таким чином, відповідач вважається належним чином повідомленим про розгляд даної справи. У відповідності до ст. 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм правом подання до суду відзиву на позовну заяву та/або заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Від позивача також не надійшли заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності із ч. 5 ст. 279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч. 2 ст. 82 ЦПК України). Так, судом встановлено, що в провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за довогором позики. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 23.02.2012 позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за довогором позики - задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] суму основного боргу у розмірі 6 635,10 грн., індекс інфляції у розмірі 55 985,66 грн, 3% річних у розмірі 3 225,43 грн., а всього 65 846,19 грн. В подальшому, постановою Київського апеляційного суду було частково змінено суму стягнення та постановлено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму боргу у розмірі 35 915,11 грн., а також 359,15 грн. сплаченого судового збору, 30,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду, 504,00 грн. за виклик відповідача в судове засідання через оголошення в пресі. 08.02.2013 на підставі вищевказаного рішення суду Дніпровським районним судом було видано виконавчий лист №2-2724/2011 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] суму основного боргу у розмірі 6 635, грн., 25 873,17 грн. - інфляційних втрат, 3 406,94 грн. - 3% річних, а всього 35 915,11 грн., а також 359,15 грн. сплаченого судового збору, 30,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду, 504,00 грн. за виклик відповідача в судове засідання через оголошення в пресі. 15.05.2017 державним виконавцем Дарницького відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) на підставі виконавчого листа №2-2724/2011 від 08.02.2013 було відкрито виконавче провадження №53939215 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] суму боргу у розмірі 36 808,26 грн. 11.06.2020 державним виконавцем Дарницького відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №53939215, у зв`язку із тим, що рішення суду виконано боржником фактично повно згідно виконавчого документа. Борг, виконавчий збір та витрати на проведення виконавчих дій стягнено в повному обсязі. 19.05.2023 начальником Дарницького відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) скеровано на адресу позивача повідомлення про проведені щомісячні стягнення коштів з відповідача згідно виконавчого листа №2-2724/2011 від 08.02.2013. З матеріалів справи вбачається, що відповідач у період з лютого 2012 по червень 2020 не повертав позивачу суму боргу за рішення суду, у зв`язку із чим позивачу було завдано шкоду від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів. Так, до позовної заяви, позивачем долучено розрахунок його втрат від інфляції починаючи з березня 2012 по травень 2020, сума яких становить 59 444,79 грн., а також 3% річних сума яких становить 8 943,45 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Відтак положення зазначеної норми права передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 30.03.2016 року у справі № 6-2168цс15, а також підтверджена постановою Верховного Суду від 19.03.2018 року у справі № 718/2080/17-ц. Крім того, в постанові Верховного Суду від 16.05.2018 року у справі № 459/3560/15-ц зазначено, що оскільки на підставі судового рішення між сторонами виникло грошове зобов`язання, то його невиконання зумовлює застосування положень ч. 2 ст. 625 ЦК України. Перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат та 3% річних, суд приходить до висновку, що їх обрахунок є вірним, а відтак заявлені вимоги щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] інфляційних втрат в розмірі 59 444,79 грн. та 3% річних в розмірі 8 943,45 грн. підлягають задоволенню. Судові витрати відповідно до ст. 141 ЦПК України покладаються на відповідача. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору у розмірі 1 073,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved