Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в обґрунтування якої зазначила, що 20 січня 2001 року виконкомом Кочерівської сільської ради Радомишльського району Житомирської області зареєстровано шлюб між нею та відповідачем, про що зроблено актовий запис № 2. Від шлюбу сторони мають спільних дітей: повнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] та неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . На час звернення до суду спільний побут та господарство сторони не ведуть, останній час разом не проживають. Сім`я фактично розпалась, а тому виникла необхідність в юридичному оформленні розлучення. У зв`язку із чим, позивач просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] . Ухвалою від 10.05.2023 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання з викликом (повідомленням) сторін. Також даною ухвалою суду було визначено строки для подання сторонами відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечення. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Дослідивши матеріали справи, повно, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі наявні докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20 січня 2001 року виконкомом Кочерівської сільської ради Радомишльського району Житомирської області зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , про що зроблено актовий запис № 2. Після реєстрації шлюбу позивачу надано прізвище [PERSON] . Від шлюбу сторони мають двох спільних дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . З довідки про реєстрацію місця проживання виданої виконавчим комітетом Радомишльської міської ради Житомирської області № 1768 від 31.08.2021 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований та проживає з 28.12.2016 року по теперішній час разом з матір`ю [PERSON] за адресою[ADDRESS] . На даний час шлюб носить формальний характер, оскільки сторони припинили сімейно-шлюбні відносини і примирення між ними стало неможливим. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.1,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин згідно зі ст. 56 Сімейного кодексу України. За змістом ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із положеннями п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягаючи на розірванні шлюбу, оскільки фактично сімейні стосунки припинені. Таким чином, сім`я фактично розпалася і збережена бути не може, стосунки, які існують між сторонами, виключають можливість збереження сім`ї, подальше перебування в шлюбі буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст.160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Враховуючи, що відсутні заперечення відповідача з даного приводу, суд вважає за необхідне визначити місцем проживання дітей разом із матір`ю.

Outcome: approved