Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-11 00:00:00

[PERSON] (далі - [PERSON] ) звернувся до суду з позовом до Ківерцівської міської ради Луцького району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] померла [PERSON] (далі - [PERSON] ), після смерті якої залишилось спадкове майно, яке складається із квартири. За життя [PERSON] зробила заповітне розпорядження, відповідно до якого усе своє майно заповіла [PERSON] . З метою оформлення права на спадщину [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після [PERSON] , однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на ім`я спадкодавця. У зв`язку з цим позивач просить у судовому порядку визнати за ним право власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] . Ухвалою судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 13.06.2023 відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 04.07.2023 підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач у судове засідання не прибув подав до суду заяву, у якій просив проводити розгляд справи без його участі, позов підтримав. Представник відповідача у судове засідання не прибув, подав до суду заяву, у якій просив проводити розгляд справи без його участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов наступних висновків. Так, судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 21.03.2018 (а.с.6). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, що складається із квартири [ADDRESS] , що підтверджується листом Комунального підприємства «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» Волинської обласної ради від 02.04.2019 №1157, інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №322110535 від 07.02.2023 (а.с.8, 84). Як вбачається із заповіту, посвідченого 03.02.2017 Тростянецькою сільською радою Ківерцівського району Волинської області за реєстровим №4, [PERSON] розпорядилася належним їй спадковим майном на користь [PERSON] . Заповіт не змінено та не скасовано (а.с.7). Спадщину після смерті [PERSON] відповідно до заповіту прийняв [PERSON] шляхом подання заяви до державного нотаріуса, що підтверджується матеріалами спадкової справи (а.с.27-88). Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд враховує наступне. Так, відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Стаття 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно із ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , однак постановою №13/02-31 від 07.02.2023 приватний нотаріус Луцького районного нотаріального округу Волинської області Грудзевич Тетяна Олександрівна відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на ім`я спадкодавця (а.с.10). Відповідно до ст. 328 ЦК України особи вправі набути право власності на підставах, що не заборонені законом і згідно зі ст. 392 ЦК України можуть звертатись до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи, що право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації і виникає з моменту державної реєстрації, відсутність належно оформлених правовстановлюючих документів на нерухоме майно у померлого спадкодавця унеможливлює спадкоємцю - позивачу у справі оформити свідоцтво про право на спадщину. Відтак, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved