Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди заподіяної майну. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 18.01.2023 [PERSON] отримав для власного тимчасового користування технічно справний транспортний засіб Hyundai Accent, р.н. [NUMBER] , номер шасі (кузова,рами) : [NUMBER] , власником якого є [PERSON] . Того ж дня, відповідачу було передано реєстраційний документ на транспортний засіб - свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] та ключі. 20.01.2023 відслідковуючи автомобіль через встановлений у ньому трекер, позивач виявила, що швидкість випадково знизилася з 150 км/год до 0 км/год. Згодом стало відомо, що того ж дня, близько о 13 год. 06 хв. у Кривоозерському районі на відрізку автошляху М 05 (Київ-Одеса) в бік м.Києва, за участю відповідача транспортний засіб Hyandai Accent, р.н. [NUMBER] потрапив у ДТП, внаслідок якої транспортний засіб зазнав суттєвих пошкоджень. Дізнавшись про ДТП позивач разом із своїм чоловіком прибули для встановлення місцезнаходження пошкодженого транспортного засобу. З метою з`ясування всіх обставин справи ДТП адвокат позивача звернувся з адвокатським запитом №65/01-23/аз від 30.01.2023 р. до ВП №3 Первомайського РВП ГУ НП в Миколаївській області із проханням надати матеріали ДТП за участю [PERSON] . Супровідним листом ВП №3 Первомайського РВП ГУ НП в Миколаївській області вих. №01/аз/69/1-2023 від 13.02.2023 надав матеріали ДТП, які підтверджують факт пошкодження транспортного засобу. Таким чином, з огляду на те, що відповідач прийняв майнову відповідальність за користування транспортним засобом позивача, відповідач є відповідальною та винною особою за пошкодження транспортного засобу внаслідок ДТП. Так, з метою встановлення суми завданої майнової шкоди, позивач звернулася до судового експерта Музики П.В., який оглянув автомобіль та за результатами проведеного автотоварознавчого дослідження підготував Висновок експерта №05ВД від 02.02.2023, згідно з яким вартість відновлювального ремонту внаслідок пошкодження Hyundai Accent, р.н. [NUMBER] становить 216 239,04 грн. Водночас, вартість відновлювального ремонту на станції технічного обслуговування СПД " [PERSON] " (ЄДРПОУ [NUMBER]) згідно з виставленим Рахунком-фактурою №26 від 05.03.2023 становить 205 020,00 грн. на підставі якого, позивач має наміри ремонтувати пошкоджений автомобіль. Враховуюючи все вищевикладене, позивач просить суд стягнути з відповідача на відшкодування відновлювального ремонтуТЗ Hyundai Accent, р.н. [NUMBER] 205 020,00 грн., моральну шкоду у розмірі 5 000,00 грн., витрати пов`язані з роглядом справи, в розмірі 12 400,00 грн. з яких: 1 200,00 грн. - витрати за вимушене проживання позивача в готелі; 6 200,00 грн. - витрати пов`язані з проведенням експертизи; 5 000,00 грн. - витрати на правову допомогу, а також судовий збір ( за подання позову та заяви про забезпечення позову) в розмірі 2 761,00 грн. Одночасно із позовною заявою,позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову в якій зазаначає, що з огляду на те, що відповідач можливо матиме перед позивачем зобов`язання з відшкодування завданої шкоди за рішенням суду у розмірі 225 181,00 грн. чинне законодавство дозволяє забезпечити виконання цієї суми шляхом накладення арешту на нерухоме майно, що наявне у власності відповідача, а саме 3-х кімнатної квартири [ADDRESS] , загальною площею 60,60 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 35308889. З огляду на це просить суд вжити заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту на об`єкт нерухомого майна: квартиру [ADDRESS] , загальною площею 60,60 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 35308889; заборони [PERSON] та його довіреним особам вчиняти будь-які дії стосовно об`єкту нерухомого майна: квартири [ADDRESS] , загальною площею 60,60 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:35308889, зокрема, у будь-який спосіб відчужувати, обтяжувати, передавати для забезпечення виконання зобов`язань, передавати в користування та/або оренду, реєструвати в даній квартирі місце проживання/перебування третіх осіб, тощо; заборонити усім суб`єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно та всім державним реєстраторам вчиняти будь-які реєстраційні дії стосовно об`єкту нерухомого майна: квартири [ADDRESS] , загальною площею 60,60 кв.м., реєстраціний номер об`єкта нерухомого майна: 35308889. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.04.2023 головуючим суддею у даній цивільній справі визначено суддю Панченко О.М. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 12 квітня 2023 року в задоволенні заяви позивача про забезпечення позову по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди заподіяної майну -відмовлено. Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 12 квітня 2023 року відкрито провадження у цивільній справі постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала до суду клопотання про проведення судового засідання за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, про що свідчать рекомендовані поштові повідомлення, відзив, або пояснення на позов не надавав. Відповідно до п. 2 ч. 7, п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставляння у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Згідно з ч. 1 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не надав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи викладене, суд, до початку розгляду справи по суті, визнав можливим її заочний розгляд, на підставі наявних у ній доказів. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з відсутністю учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] була власником автомобіля марки «Hyundai Accent», р.н. [NUMBER] . Так 18.01.2023 по письмовому договору автомобіль було передано громадянину [PERSON] , [INFO] , який відгукнувся на оголошення позивачки на інтернет-платформі "ОЛХ" про здачу автомобіля в оренду для надання послуг з перевезення. Договір надання автомобіля в оренду був закріплений письмовою розпискою, яку громадянин [PERSON] написав власноруч та зобов`язувався повернути. 20.01.2023 близько о 13 год. 06 хв. у Кривоозерському районі на відрізку автошляху М 05 (Київ-Одеса) в бік м.Києва, за участю відповідача сталася дорожньо-транспортна пригода в результаті чого автомобіль «Hyundai Accent», р.н. [NUMBER] зазнав суттєвих пошкоджень. З метою з`ясування всіх обставин справи ДТП адвокат позивача звернувся з адвокатським запитом №65/01-23/аз від 30.01.2023 р. до ВП №3 Первомайського РВП ГУ НП в Миколаївській обл. із проханням надати матеріали ДТП за участю [PERSON] . Супровідним листом ВП №3 Первомайського РВП ГУ НП в Миколаївській області вих. №01/аз/69/1-2023 від 13.02.2023 було надано матеріали ДТП, які підтверджують факт пошкодження транспортного засобу. Так, в рапорті ст.інспектора чергового ВП №3 від 20.01.2023 вказано, що" за результатами відпрацювання встановлено, що водій керував «Hyundai Accent», р.н. [NUMBER] сірого кольору та не впорався з керуванням та здійснив з`їзд у колесо відбійник. Учасник події [PERSON] ..." В поясненнях інспектору СРПП ВП №3 Первомайського РВП від 21.01.2023 відповідач повідомив, що "18.01.2023 побачив об`яву в інтернет ресурсі ОЛХ, здається в оренду автомобіль Хюндай Акцент сірого кольору. Я взяв автомобіль у господарки гр. [PERSON] та поїхав на ньому в справах в м.Одеса. 20.01.2023 я повертався в м.Київ та близько 13:00 год. проїжджаючи по автодорозі Київ-Одеса в напрямку м.Київ 304 км., я не впорався з керуванням і допустив зіткнення з відбійником, автомобіль отримав механічні пошкодження. Перед отриманням автомобіля я написав розписку господарці гр. [PERSON] про те, в якому стані я отримав автомобіль в такому стані зобов`язуюсь повернути вищевказаний автомобіль..." Відповідно до вимог п.п.8,9 ч.2 ст.16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування майнової шкоди. Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.1,2 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно із п.3, ч.2, ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є:завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Відповідно до ч.1 ст.759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк. Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 779 ЦК України наймач зобов`язаний усунути погіршення речі, які сталися з його вини. У разі неможливості відновлення речі наймодавець має право вимагати відшкодування завданих йому збитків. Відповідно до ч.6, ст. 82 ЦК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно із ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ч.3 ст.22 ЦК України збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із завіреною копією розписки, що долучена до матеріалів справи [PERSON] зазначає, що "зобов`язується повернути авто в тому ж стані як брав". Таким чином, з огляду на те, що відповідач прийняв майнову відповідальність за користування транспортним засобом позивача, відповідач є відповідальною та винною особою за пошкодження транспортного засобу внаслідок ДТП, позов в частині стягнення матеріальної шкоди у сумі 205 020,00 грн підлягає задоволеню. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду у розмірі 5 000,00 грн. Відповідно до п. 8, 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Зігдно із ч.1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала. При вирішенні питання про стягнення моральної шкоди суд виходить з того, що моральна шкода полягає у вимушенні позивача застосовувати небуденні для неї зусилля, витрачаючи життєву енергію і час задля встановлення місцезнаходження транспортного засобу, з`ясування всіх обставин ДТП та вини відповідача, а також вчиняти дії, пов`яані з поверненням автомобіля, проведенням експертної оцінки, зверненням до адвоката за правовою допомогою. Все це призвело до душевних вхвилювань позивача і втрати спокою, що в свою чергу спровокували розлад сну, викликавши безсоння. Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року). Закон пов`язує виникнення права на компенсацію моральної шкоди з випадками порушення прав особи. Стаття 23 ЦК України встановлює, яку форму може набувати моральна шкода, та в яких випадках вона може бути заподіяна особі. Перелік не має вичерпного характеру. Отже моральна шкода підлягає відшкодуванню незалежно від майнової шкоди, ЦК не встановлює ні мінімального, ні максимального розміру відшкодування моральної шкоди. Безумовно, моральну шкоду неможливо компенсувати в повному обсязі, оскільки немає і не може бути точних критеріїв майнового вираження щиросердечного болю, честі, гідності особи, тому будь-який її розмір буде мати суто умовне вираження. Критерії оцінки, якими можна керуватися при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, різноманітні. Головне - щоб за їх допомоги можна було вимірити глибину і тривалість страждань (для людей). Оскільки відшкодування моральної шкоди є компенсацією за втрати немайнового характеру, вона відшкодовується одноразово. Практикою Європейського суду з прав людини визнана презумпція моральної шкоди. Тобто в разі порушення майнових або цивільних прав «середня», «нормально» реагуюча на протиправну щодо неї поведінку людина повинна відчути страждання (моральну шкоду). Згідно практики Європейського суду з прав людини завжди призначається компенсація за порушення прав людини. Право на відшкодування з урахуванням практики Європейського суду з прав людини повинно носити ефективний характер, і має на меті не тільки покриття шкоди завданої потерпілій стороні, а також є засобом попередження з боку відповідача вчинення порушень прав, отже має бути відчутним не тільки для позивача але й для відповідача, що спонукало б відповідача вживати заходів щодо зміни практики нехтування положеннями законодавства. Отже суд, урахувавши характер і обсяг страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнала позивач, моральний стан та стан її здоров`я, вимушені зміни у житті, дійшов висновку, що розмір відшкодування моральної шкоди в сумі 5 000,00 грн. є розумним, виваженим і достатнім для сатисфакції потерпілої сторони. Щодо витрат, понесених позивачем, що пов`язані з розглядом справи: 1) Витрати за вимушене проживання позивача в готелі (смт. Криве Озеро), пов`язане з ДТП у розмірі 1 200,00 грн. Згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Позивач на підтвердження стягнення витрат на проживання у готелі, долучає до матеріалів справи копію квитанції №28992515332 від 20.01.2023 на суму 1 200,00 грн. Однак, суд приходить до висновку про відмову у стягненні на користь позивачки таких коштів, у зв`язку із тим, що у вказаній квитанції немає прізвища ім"я та по батькові особи, що користувалася відповідними послугами готелю. 2) Щодо витрат пов`язаних з проведенням експертизи. Так, з метою встановлення сумизавданої майнової шкоди, позивач звернулася до судового експерта Музики Пала Володимировича (що діє на підставі свідоцтва №957 від 12.12.2014, виданого МЮ України, та дійсне до 08.06.2024), який оглянув автомобіль та за результатами проведеного автотоварознавчого дослідження підготував Висновок експерта №05ВД від 02.02.2023, згідно з яким вартість відновлювального ремонту внаслідок пошкодження Hyundai Accent, р.н. [NUMBER] становить 216 239,04 грн. Вказана сума включає: вартість робіт - 26 785,00 грн.; вартість фарбування з матеріалами - 43 018,27 грн.; вартість запчастин - 146 435,77 грн. Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера №05ВД від 02.02.2023 року [PERSON] оплатила за послуги надання Висновку судового експерта ФОП [PERSON] - 6 200,00 грн. Згідно п.2 ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Враховуючи вищевикладене, суд враховує пов`язаність витрат з проведенням експертизи з розглядом справи, та вважає, що розмір таких витрат є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, а отже приходить до висновку про задоволення вимоги про стягнення витрат із відповідача на користь позивача, пов`язаних з проведенням експертизи у розмірі 6 200,00 грн. 3) Щодо стягнення на користь позивача витрат пов`язаних з надання професійної правової допомоги, суд встановив. Положеннями ст. 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом. За змістом ч. 1 п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1 - 4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Отже, зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Судом встановлено, що відповідачем у встановленому законом порядку та строк були надані документи на підтвердження понесених судових витрат позивача на професійну правничу допомогу, а саме: засвідчена копія рахунку-фактури №33-23.01.2023 за надання правової допомоги від 30.01.2023; засвідчена копія квитанції № 126031719 про оплату за надання правової допомоги згідно рахунку фактури №33-23.01.2023 від 30.01.2023 на суму 5 000,00 грн. За таких обставин, суд вважає за можливе задовольнити вимогу позивача про стягнення з [PERSON] на користь позивачки витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних з розглядом справи у розмірі 5 000 грн. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, таким чином на користь позивача із відповідача належить стягнути 2761,00 - 536,80 = 2 224,20 грн.

Outcome: partial