Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-26 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, в якій просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №8726, вчинений 27.09.2019 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем про стягнення з неї на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» заборгованості в розмірі 35210 гривень 80 копійок. В обґрунтування пред`явлених позовних вимог позивачем зазначено, що в травні 2023 вона дізналась про те, що в Ямпільському відділі ДВС у Могилів-Подільському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) знаходиться на виконанні виконавче провадження №68986328, відкрите на підставі заяви про примусове виконання рішення від 27.12.2021 та виконавчого напису №8726, виданого 27.09.2019 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про стягнення з неї на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» за період з 24.11.2015 по 18.09.2019 включно заборгованості в розмірі 35210 гривень 80 копійок. До цього часу їй нічого не було відомо про існування виконавчого напису №8726, виданого 27.09.2019, що є об`єктивною і поважною причиною пропуску нею трирічного строку загальної позовної давності звернення до суду з цим позовом. Позивач вважає, що виконавчий напис №8726 від 27.09.2019 вчинений нотаріусом незаконно, з порушенням вимог Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Вона не отримала від відповідача жодної вимоги (повідомлення) щодо усунення порушень зобов`язання зі сплати заборгованості по кредитному договору зі страхування життя позичальника (рахунок №2597/2249CLВРТ від 30.12.2013). Враховуючи вказане, є всі підстави вважати вказаний виконавчий напис №8726 від 27.09.2019 щодо стягнення з неї на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» грошових коштів, вчиненим з порушенням вимог законодавства та таким, що не підлягає виконанню. \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала суду письмову заяву, вх.№3941 від 27.06.2023, в якій просила провести розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» в судове засідання не з`явився. Суду надано письмову заяву (про визнання позовних вимог) за підписом директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» Велікданова С.К., вх.№3753 від 15.06.2023, про розгляд справи за відсутності представника відповідача, позовні вимоги визнає, просить повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. В порядку ст.178 ЦПК України від відповідача відзив на позов до суду не надходив. \~ \~ \~ \~У відповідності до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. \~ \~ \~ \~Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 27.09.2019 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинено виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за №8726 щодо стягнення грошових коштів з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» в розмірі 35210 гривень 80 копійок (а.с.9). \~ \~ \~ \~Із копії свідоцтва про шлюб, виданого 22.08.2020 Ямпільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) [PERSON] 22.08.2020 зареєстрував шлюб з [PERSON] , яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на " [PERSON] " (а.с.5). Із копії заяви директора ТОВ «Фінансова компанія управління активами» від 27.12.2021 встановлено, що директор ТОВ «Фінансова компанія управління активами» Велікданов С.К. звернувся до Ямпільського ВДВС у Могилів-Подільському районі Вінницької області Центрально-Західного МУ МЮ (м.Хмельницький) з заявою про примусове виконання рішення (а.с.6). Із копії постанови про відкриття виконавчого провадження, серія ВП №68986328 від 10.05.2022, встановлено, що Головним державним виконавцем Ямпільського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Павлюк Л.С. відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису №8726 від 27.09.2019, виданого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» заборгованості в сумі 35210 гривень 80 копійок (а.с.8). Із копії кредитного договору зі страхування життя позичальника №2597/2249СLВРТ від 30.12.2013 встановлено, що між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] укладено договір позики грошових коштів в розмірі 14617 гривень 40 копійок строком на 12 місяців, дата повернення кредиту 03.01.2015 (а.с.10-11). \~ \~ \~ \~За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. \~ \~ \~ \~Згідно зі ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. \~ \~ \~ \~Згідно з приписами ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси вчиняють виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. \~ \~ \~ \~Зі змісту виконавчого напису вбачається, що при його вчиненні приватний нотаріус керувався статтею 87 Закону України «Про нотаріат», пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року. \~ \~ \~ \~Пунктами 1.1, 1.2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, визначено наступне: для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів; перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. \~ \~ \~ \~Перелік документів, на підставі яких може бути видано виконавчий напис нотаріуса, передбачений положеннями постанови Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року. \~ \~ \~ \~Постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662 внесено зміни до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. Зокрема, доповнено переліком після розділу Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами, новим розділом такого змісту: Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. \~ \~ \~ \~На зазначений пункт посилався нотаріус у виконавчому написі. \~ \~ \~ \~Проте, при вчиненні виконавчого напису не враховано, що пункт 2 Постанови Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року на час їх застосування, а саме 31.03.2021, був визнаний судом незаконним та не чинними, а саме Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року по справі № 826/20084/14, яка набрала законної сили. \~ \~ \~ \~Як вбачається з мотивувальної частини постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року: оскаржувані зміни порушують рівність кредитора та позичальника перед законом, визнаючи суб`єктивну і необґрунтовану належним (передбаченим законом) чином позицію заінтересованої особи (сторони кредитора) як істину на шкоду законним інтересам і сторони правочину (сторони позичальника). Оскільки оскаржувані положення Змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, можуть бути застосовані до необмеженого кола фізичних осіб у зв`язку з укладенням ними кредитних договорів та існуванням у них простроченої заборгованості, суд з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальниками, вважає за необхідне визнати не чинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів в частині, з моменту її прийняття. \~ \~ \~ \~В подальшому, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року залишено без змін. \~ \~ \~ \~Велика Палата Верховного Суду постановою від 20 червня 2018 року відмовила в задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, не знайшовши підстав для такого перегляду. \~ \~ \~ \~Частиною 2 статті 265 КАС України, якою врегульовано наслідки визнання нормативно-правового акта протиправним та нечинним, встановлено, що нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. \~ \~ \~ \~Таким чином, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватним нотаріусом, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до кредитних договорів вчинених в простій письмовій формі, оскільки пункт 2 Переліку з 22 лютого 2017 року визнаний нечинним відповідно до постанови Київського апеляційного адміністративного суду. \~ \~ \~ \~Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. \~ \~ \~ \~Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. \~ \~ \~ \~У постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі №158/2157/17, в якій, зокрема, суд зазначив: «Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 27 березня 2017 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника». \~ \~ \~ \~Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Аналогічна позиція викладена у постанові ВП ВС від 21.09.2021 у справі № 910/10374/17. \~ \~ \~ \~Оспорюваний виконавчий напис вчинено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. 27.09.2019 - в період часу, коли законодавством не було передбачено можливості вчинення виконавчого напису на підставі кредитного договору, який нотаріально не посвідчений. \~ \~ \~ \~Відповідачем не доведено суду ту обставину, що серед документів, наданих приватному нотаріусу для вчинення виконавчого напису, був наданий оригінал нотаріально посвідченого кредитного договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку. \~ \~ \~ \~Отже, суд приходить до висновку, що спірний виконавчий напис вчинено на підставі договору, який нотаріально не посвідчений, що є порушенням вимог ст.87 Закону України «Про нотаріат», постанови КМУ №1172 від 29.06.1999 та є безумовною підставою для визнання його таким, що не підлягає виконанню. \~ \~ \~ \~Приймаючи до уваги вищевикладене та беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про задоволення позову та визнання виконавчого напису, вчиненого 27.09.2019 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. щодо стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» заборгованості за кредитним договором зі страхування життя позичальника №2597/2249CLВРТ від 30.12.2013 в розмірі 35210 гривень 80 копійок таким, що не підлягає виконанню. \~ \~ \~ \~Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд приходить до наступного висновку. \~ \~ \~ \~Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. \~ \~ \~ \~При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач звільнена від сплати судового збору, а тому у порядку ч.6 ст.141 ЦПК України суд має підстави стягнути із відповідача у дохід держави судовий збір у сумі 1073 гривні 60 копійок. \~ \~ \~ \~Разом з тим, за змістом ч.1 ст.142\~ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.ст.141, 142 ЦПК України, у зв`язку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті суд має підстави стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 50 % судового збору, а саме 536 гривень 80 копійок, інші 50 відсотків судового збору слід компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved