Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-10 00:00:00

У червні 2020 року Акціонерне товариство\~Перший Український\~міжнародний банк\~(далі\~ АТ\~ПУМБ) звернувся до суду із позовом до відповідача, в обгрунтування якого посилається на те, що 21 грудня 2016 року ПАТ ПУМБ та відповідачем на підставі кредитного договору № 200753632101 видано кредитну картку з кредитним лімітом 7800 грн., який згодом було збільшено до 31400 грн. 19 липня 2016 року ПАТ Банк Ренесанс Капітал припинилося шляхом приєднання до ПАТ ПУМБ, тобто ПАТ ПУМБ є правонаступником ПАТ Банк Ренесанс Капітал, та на баланс ПАТ ПУМБ передана заборгованість за вказаним кредитним договором. Відповідач не виконує свої зобов`язання за кредитним договором належним чином довготривалий час і станом на 28 травня 2020 року заборгованість за кредитним договором складає 44361,50 грн., з яких: 29552,01 грн. - заборгованість за кредитом, 14809,49 грн. - заборгованість за процентами. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у загальному розмірі 44361,50 грн., а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 2102 грн. Заочним рішенням від 16 листопада 2020 року позовні вимоги АТ ПУМБ задоволено. Ухвалою суду від 05 червня 2023 скасоване заочне рішення у справі з призначенням судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Ухвалою суду від 11 липня 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про витребування доказів. Від представника відповідача адвоката Колісниченка Є.Ю. надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказано, що АТ ПУМБ посилається на те, що під час укладення кредитного договору сторони керувались ст.634 ЦК України і на підтвердження факту існування між сторонами кредитного договору позивачем надано заяву № 200753632101 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та пропозицію ПАТ ПУМБ на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Проте, відповідач вважає, що до спірних правовідоносин неможливо застосувати положення ст.634 ЦК України, оскільки публічна пропозиція ПАТ ПУМБ неодноразово змінювалась самим позивачем, вона має мінливий характер і її не можна вважати складовою кредитного договору. Підписана відповідачем заява про приєднання до договору банківського обслуговування фізичних осіб не може бути підставою для стягнення процентів за користування кредитними коштами та пені за невиконання кредитного договору, а тому АТ ПУМБ безпідставно нараховано проценти за користування кредитом у сумі 14809,49 грн. Крім того, відповідач у період часу з 21 грудня 2016 року по 28 травня 2020 року погасила заборгованість за тілом кредиту у розмірі 7289 грн., а у виконавчому провадженні № 71318779, що було відкрито на підставі заочного рішення суду від 16 листопада 2020 року, з відповідача стягнуто 15075,30 грн., тому сума погашеного тіла кредиту складає 22364,30 грн. Вважають, що позовні вимоги не обгрунтовані належним чином, відсутній актуальний розрахунок заборгованості, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог. Від представника позивача АТ ПУМБ на адресу суду надійшли заперечення на заяву про перегляд заочного рішення, в обгрунтування яких вказано, що відповідач була обізнана про наявність у неї заборгованості. При підписанні кредитного договору відповідач засвідчила свою обізнаність та згоду з умовами кредитного договору, при цьому жодних заперечень щодо розміру боргу або порядку його нарахування відповідач не висловила протягом строку дії договору. Крім того, відповідач не була позбавлена можливості відмовитись від договору шляхом повідомлення банку у письмовій формі. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до\~ч.2 ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та вивчивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21 грудня 2016 року відповідач звернулась до АТ ПУМБ з метою отримання банківських послуг у зв`язку із чим підписала заяву № 200753632101 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, за умовами якої підтвердила, що приймає Публічну пропозицію ПАТ ПУМБ на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка розміщена на сайті ПАТ ПУМБ pumb.ua в повному обсязі з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийняття ДКБО так і послуг, що можуть бути надані в процесу обслуговування (з урахуванням всіх змін) і погодилась з тим, що може обирати будь-які передбачені ДКБО посуги, в тому числі через дистанційні канали обслуговування (а.с.6). З заяви також вбачається, що відповідачу було відкрито на її ім`я поточний рахунок № [NUMBER] у гривнях та надано кредитну карку № [NUMBER] та встановлено кредитний ліміт у сумі 7800 гн. 19 липня 2016 року Публічне акціонерне товариство Банк Ренесанс Капітал припинилося шляхом приєднання до Публічного акціонерного товариства Перший Український Міжнародний Банк. Зазначена обставина підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. АТ ПУМБ є правонаступником усіх прав та зобов`язань ПАТ Банк Ренесанс Капітал та ПАТ ПУМБ, що підтверджується витягом зі Статуту. З метою досудового врегулювання спору, позивачем було направлено на адресу відповідача письмову вимогу (повідомлення) Вих.№ 794 від 21 жовтня 2019 року (а.с.15). Відповідно до ч.1, 2\~ст.207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст.626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Положеннями ч.ч.1, 2\~ст.1054 ЦК України\~визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти, (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом\~статті 1056-1 ЦК України\~розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з\~наданою\~АТ\~ПУМБ випискою\~з\~рахунку станом на\~28.05.2020\~року відповідач має заборгованість за кредитним договором №200753632101 від 21.12.2016 року в загальному розмірі 44361,50 грн., з яких: заборгованість за кредитом\~29552,01 грн., заборгованість за процентами\~14809,49 грн. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в частині стягнення відсотків, їх розміру і порядку нарахування, посилався не лише на виписку по картковому рахунку, а й на Публічну пропозицію ПАТ ПУМБ на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка розміщена на сайті банку, як невід`ємну частину кредитного договору. Також позивач, на підтвердження позовних вимог, до позову додав Публічну пропозицію ПАТ ПУМБ на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, а також додатки, які містять різні умови надання кредитів, в залежності від типу картки, а відповідно і різні розміри відсоткових ставок, строків повернення кредиту та прецентів (а.с.7-14). При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цю Публічну пропозицію ПАТ ПУМБ розумів відповідач, ознайомився і погодився з нею, підписуючи заяву від 21.12.2016 року. Суд також враховує, що надана позивачем на підтвердження правомірності нарахування відсотків за користування кредитом, Публічна пропозиція АТ ПУМБ разом з додатками, не підписані відповідачем, а надана заява № 200753632101 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб не містить умови щодо сплати відсотків за користування кредитними коштами. Отже, не можуть бути застосовані до спірних правовідносин положення ч.1 ст.634\~ЦК\~України за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Публічна пропозиція АТ ПУМБ, яка викладена на банківському сайті неодноразово змінювалась самим позивачем і доказів, що саме ця Публічна прпозиція існувала на час укладення договору, суду не надано. Відповідно до статей\~12,\~81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони на інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Перевіривши надані позивачем докази, суд дійшов висновку, що зі змісту як позовної заяви, так і усіх доданих позивачем деталізованих та узагальнених виписок з особового рахунку відповідача не можливо встановити розмір застосованої банком відсоткової ставки за користування кредитними коштами, про яку, за твердженням позивача, домовились сторони та був обізнаний відповідач. Таким чином, оскільки відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді розмір та умови сплати процентів за користування кредитом, суд дійшов висновку, що відсутні правові підстави для стягнення з відповідача на користь АТ ПУМБ заборгованості по відсоткам за користування кредитом у розмірі 14809,49 грн., у зв`язку з безпідставністю та недоведеністю позовних вимог в цій частині. Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ ПУМБ не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, тому позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Вказаний висновок узгоджується із висновком Великої Палати Верховного Суду України від 03.07.2019 року у справі № 342/180/17. Враховуючи вищевикладене,\~суд вважає\~за необхідне\~позовні вимоги\~задовольнити частково\~і стягнути\~з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 21 грудня 2016 року у сумі 29552,01 грн., що становить заборгованість за простроченим тілом кредиту. При цьому, твердження представника відповідача щодо погашення відповідачем частини суми заборгованості за тілом кредиту на суму 7289 грн., суд відхиляє як такі, що не підстверджеені жодними належними та допустми доказами. Крім того, посилання представника відповідача на часткове погашення заборгованості відповідачем на суму 15075,30 грн., які були стягнуті у виконавчому провадженні в ході виконання заочного судового рішення у даній справі від 16 листопада 2020 року, суд відхиляє як такі, що не є підставою для відмови у задоволенні позову в цій частині, оскільки вказані питання можуть бути вирішені у відповідний процесуальний спосіб в порядку виконання судових рішень. Відповідно до ст.141 ЦПК України\~стороні,\~судовий\~збір\~покладається на\~сторони\~пропорційно\~розміру задоволених\~позовних\~вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Враховуючи зазначене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 1400,28 грн., виходячи з розрахунку (29552,01 грн.*2102 грн./44361,50 грн.). На підставі викладеного,

Outcome: partial