Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-09 00:00:00

05 травня 2023 року до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивачка посилається на те, що вона зареєструвала шлюб з відповідачем 08.08.2014 року і проживала з ним як одна сім`я до жовтня 2021 року. До цього вони проживали в незареєстрованому шлюбі з 2008 року. Від цього шлюбу мають неповнолітню доньку, [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя не склалося по причині несумісності характерів, різних погляді на життя та сімейні цінності. Останній час вони проживали в одному будинку як чужі люди. З жовтня 2021 року чоловік переїхав на нове місце проживання до своїх батьків, де і проживає в даний час. За час окремого проживання вони майже не спілкувалися, втратили інтерес один до одного. При тих відносинах, що між ними склалися, вважає, що подальше збереження сім`ї неможливе, і вона не має намір на відновлення шлюбних відносин. На даний час вона мешкає з іншим чоловіком однією сім`єю і бажає зареєструвати з ним шлюб. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 08.08.2014 року виконавчим комітетом Першотравенської сільської ради, актовий запис №02. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON] . Ухвалою суду від 29 травня 2023 року відкрито провадження у цивільній справі у порядку спрощеного позовного провадження, справу призначено до розгляду у судовому засіданні з викликом сторін, відповідачу запропоновано подати відзив на позов. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Пояснила, що з чоловіком не проживає приблизно 1,5 роки. При тих відносинах, що склалися, вважає, що збереження родини неможливе, на примирення не згодна та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позову заперечує. \~ \~ \~ \~Вислухав пояснення позивачки, дослідивши письмові докази, повно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно із частиною 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із частинами 3 та 4 статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно із частиною 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 08 серпня 2014 року позивачка та відповідач зареєстрували шлюб у Виконавчому комітеті Першотравенської сільської ради Магдалинівського району дніпропетровської області, актовий запис № 02, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.3). Позивачка та відповідач мають неповнолітню дитину, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.5). На даний час шлюбні стосунки між позивачкою та відповідачем припинені, сторони мешкають окремо. Звертаючись до суду із позовом про розірвання шлюбу, позивачка зазначає, що сімейне життя з відповідачем не склалося по причині несумісності характерів, різних поглядів на життя та сімейні цінності. Позивачка вважає, що збереження сім`ї не можливе та вона не має наміру на відновлення шлюбних відносин та категорично не згодна на примирення з відповідачем. Приймаючи до уваги існуючі взаємини між подружжям, причини розлучення, вказані в позовній заяві та категоричне небажання позивачки продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки почуттів взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки у родині немає, тобто морально-правові основи шлюбу відсутні, заходи щодо примирення подружжя та збереження родини неможливі. Крім того, жодна із сторін не заявила клопотання щодо надання строку на примирення. Враховуючи, що позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, подальше спільне життя буде суперечити інтересам сторін. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (ч.3 ст.115 СК України). Відповідно до\~ст.113 СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволені повністю, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073,60 грн., сплачений позивачкою при зверненні до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved