Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-06 00:00:00

Адвокат Клапчук Ф.П., який діє в інтересах [PERSON] звернувся до Вишгородського районного суду Київської області із позовом до Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «ПЗУ Україна» про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування пред`явлених вимог зазначив, що вироком Вишгородського районного суду Київської області від 19 лютого 2021 року, який набрав законної сили, [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, і призначено йому покарання у вигляді 9 років позбавлення волі з позбавленням права керувати усіма видами транспортних засобів на 3 роки. Вказаним вироком встановлено, що 27.04.2020 року близько 16 год. 30 хв. [PERSON] , керуючи автомобілем «Хюндай Акцент», д.н.з. [NUMBER] , рухаючись проїзною частиною на 18 км. +850 м. автодороги сполученням «Київ-Іванків-Овруч», в смузі для руху в бік с. Нові Петрівці, Вишгородського району Київської області, порушив вимоги п.п. 2.3 б, д, п. 12.1, 10.1 Правил дорожнього руху, внаслідок чого допустив виїзд на зустрічну смугу для руху в бік м. Києва, де допустив зіткнення з автомобілем «Мерседес А140», д.н.з. [NUMBER] , який рухався в зустрічному напрямку, в межах зустрічної смуги руху. Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Мерседес А140», д.н.з. [NUMBER] , який належить [PERSON] , отримав численні механічні ушкодження. Даним вироком суду, який набрав законної сили, цивільний позов [PERSON] задоволено частково, стягнуто з [PERSON] на її користь 25 000 грн. на відшкодування моральної шкоди. В задоволенні позову [PERSON] до ПрАТ СК «ПЗУ Україна» про стягнення страхового відшкодування за шкоду заподіяну пошкодженням автомобіля «Мерседес А140», д.н.з. [NUMBER] в розмірі 110 846 грн. відмовлено. Однак, позивач вважає, що оскільки станом на момент ДТП 27.04.2020 року цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПрАТ СК «ПЗУ Україна» згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, наявні всі підстави для стягнення з ПрАТ СК «ПЗУ Україна» суми страхового відшкодування за шкоду, завдану пошкодженням автомобіля «Мерседес А140», д.н.з. [NUMBER] . Вказаним вироком суду було встановлено, що саме в діях [PERSON] було допущено порушення вимог ПДР України, та саме його дії лежать у прямому причинно-наслідковому зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою, внаслідок якої було заподіяно шкоди майну позивача. Представник позивача вказав, що згідно зі звітом про оцінку КТЗ від 28.05.2021 року № 01-28/05 вартість матеріального збитку, заподіяного автомобілю «Мерседес А140», д.н.з. [NUMBER] , який належить позивачу становить 127 196, 10 грн. Оскільки вироком суду було встановлено винуватість [PERSON] у спричиненні ДТП, з СК «ПЗУ Україна, яка є страховиком транспортного засобу [PERSON] «Хюндай Акцент», д.н.з. [NUMBER] , має бути стягнуто майнову шкоду, спричинену автомобілю позивача. Вказав, що до розміру відшкодування, що підлягає стягненню з СК «ПЗУ Україна» входить: сума вартості матеріального збитку, заподіяного автомобілю «Мерседес А140», д.н.з. [NUMBER] , що становить 127 196, 10 грн. та витрати понесені позивачем у зв`язку із зберіганням автомобіля у розмірі 9 930, 00 грн. На підставі викладеного просив суд стягнути з відповідача на користь позивача майнову шкоду завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 140 126, 10 грн., а також судові витрати. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області постановлену під головуванням судді Чіркова Г.Є. від 21 жовтня 2021 року у відкритті провадження за позовом [PERSON] відмовлено. Постановою Київського апеляційного суду від 22.05.2022 року ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 21 жовтня 2021 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області постановлену під головуванням судді Чіркова Г.Є. від 29.06.2022 року задоволено самовідвід судді Чіркова Г.Є. у цій справі. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.06.2022 року дану справу передано в провадження судді Котлярової І.Ю. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 30.06.2022 року по справі відкрито провадження та призначено до підготовчого судового засідання. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 19.12.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, від представника до суду надійшла заява, в якій просив розглянути справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з`явилася, про місце день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Крім того, подала до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що між ПрАТ СК «ПЗУ Україна» та [PERSON] був укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР. 188722582. Забезпеченим, згідно із полісом, є транспортний засіб «Хюндай Акцент», д.н.з. [NUMBER] . По вказаній у позові події, [PERSON] звернулась із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду до ПрАТ СК «ПЗУ Україна». На виконання вимог ст. 34 Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», після отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, страховик розпочав її розслідування. Оскільки, у повідомленні в графі «місце, де можна оглянути пошкоджений ТЗ» не було зазначено адресу для огляду транспортного засобу «Мерседес А140», д.н.з. [NUMBER] , на адресу, яка зазначена у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , оцінювачем [PERSON] , власнику транспортного засобу [PERSON] , було направлено електронне повідомлення № 000524 засобами поштового зв`язку, щодо призначення місця, дати і часу для огляду пошкодженого автомобіля. У призначений оцінювачем час, автомобіль до огляду надано не було, про що складено рапорт від 30.06.2020 року за підписом оцінювача [PERSON] та подано до ТОВ «СОС Сервіс Україна», який є представником ПрАТ СК «ПЗУ Україна». Так як пошкоджений транспортний засіб не був наданий для огляду, це призвело до неможливості встановити розмір заподіяної шкоди. На підставі отриманого рапорту представника страховика, на адресу [PERSON] було направлено лист від 07.07.2020 року за вих. номер 3536-31 про відмову у виплаті страхового відшкодування. Станом на день подання відзиву власник пошкодженого майна до страховика не звертався та автомобіль не надавав до огляду. Відтак, вимоги позивача, щодо стягнення з ПрАТ СК «ПЗУ Україна» витрат на проведення оцінки шкоди завданої автомобілю є безпідставними, оскільки страховиком не порушувались вимоги Закону. На підставі викладеного, просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Вивчивши письмові докази, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст.12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що вироком Вишгородського районного суду Київської області від 19 лютого 2021 року, зокрема, визнано винним [PERSON] за ч. 3 ст. 286 КК України і за цим законом призначено йому покарання 9 (дев`ять) років позбавлення волі з позбавленням права керувати усіма видами транспортних засобів на 3 (три) роки. Цивільний позов [PERSON] задоволено частково. Вирішено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 25 000 (двадцять п`ять тисяч) грн. на відшкодування моральної шкоди. В задоволенні решти вимог відмовлено. З даного вироку суду вбачається, що 27.04.2020 року близько 16 год. 30 хв., [PERSON] , перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, керуючи технічно-справним автомобілем «Хюндай Акцент» р.н. [NUMBER] , рухаючись проїзною частиною на 18 км. +850 м. автодороги сполученням «Київ-Іванків-Овруч», в смузі для руху в бік с. Нові Петрівці, Вишгородського району Київської області, в порушення вимог п.п. 2.3 б, д Правил дорожнього руху, не стежив за дорожньою обстановкою, не реагував на її зміну, внаслідок чого своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху, в порушення, вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху та п. 10.1 Правил дорожнього руху, проявив злочинну самовпевненість, не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечну швидкість руху транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух, внаслідок чого допустив виїзд на зустрічну смугу для руху в бік м. Києва, де допустив зіткнення з автомобілем «Мерседес А140», р.н. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , який рухався в зустрічному напрямку, в межах зустрічної смуги руху. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Зі змісту нотаріально посвідченої довіреності долученої представником позивача до позовної заяви вбачається, що 29 листопада 2019 року [PERSON] , цією довіреністю уповноважено [PERSON] та / або [PERSON] розпоряджатися (продати, обміняти, передавати в оренду, позичку, заставу) належний їй на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного серії [NUMBER] , виданого ТСЦ 8043, 02 березня 2019 року, автомобілем марки Mercedes-Benz, А-140, легковий-загальний хетчбек-В, 2000 року випуску, шасі (кузов, рама) [NUMBER] , реєстраційний № [NUMBER] , зареєстрованим ТСЦ 8043, 02 березня 2019 року. Крім того зі змісту вказаної довіреності вбачається, що власник надає право у випадку спричинення автомобілю пошкодження іншими особами в результаті дорожньо-транспортної пригоди чи заподіяння шкоди повіреною особою іншим транспортним засобам під час керування автомобілем, як джерелом підвищеної небезпеки, укладати, якщо в тому буде необхідність, від її імені угоди про відшкодування заподіяної шкоди, одержувати та сплачувати за такими угодами грошові суми у розмірах згідно із калькуляціями або за домовленістю, укладати договори обов`язкового страхування цивільної відповідальності власника ТЗ, отримати поліс обов`язкового страхування цивільної відповідальності, отримувати страхове відшкодування, а також бути її представником та вести від її імені справи з питань, пов`язаних з експлуатацією та відчуженням автомобіля в адміністративних, правоохоронних, інших установах та організаціях незалежно від їх підпорядкування і форм власності, в судових установах, усіх інстанцій з усіма правами, наданими законом позивачу, відповідачу, третій особі, потерпілому, заявникові, в тому числі з правом повної або часткової відмови від позовних вимог, визнання позову, зміни підстав та предмету позову, укладання мирової угоди, оскарження рішення суду, подачі виконавчого документа до стягнення, одержання присудженого майна та / або грошей, а також виконувати всі інші дії, пов`язані з цією довіреністю. Довіреність видана строком на один рік та дійсна до 29 листопада 2020 року, з правом виїзду за межі України. Зі змісту нотаріально посвідченої довіреності долученої представником позивача до позовної заяви вбачається, що 07 грудня 2020 року [PERSON] , цією довіреністю уповноважено [PERSON] розпоряджатися (продати, обміняти, передавати в оренду, позичку, заставу) належний їй на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного серії [NUMBER] , виданого ТСЦ 8043, 02 березня 2019 року, автомобілем марки Mercedes-Benz, А-140, легковий-загальний хетчбек-В, 2000 року випуску, шасі (кузов, рама) [NUMBER] , реєстраційний № [NUMBER] , зареєстрованим ТСЦ 8043, 02 березня 2019 року. Крім того зі змісту вказаної довіреності вбачається, що власник надає право у випадку спричинення автомобілю пошкодження іншими особами в результаті дорожньо-транспортної пригоди чи заподіяння шкоди повіреною особою іншим транспортним засобам під час керування автомобілем, як джерелом підвищеної небезпеки, укладати, якщо в тому буде необхідність, від її імені угоди про відшкодування заподіяної шкоди, одержувати та сплачувати за такими угодами грошові суми у розмірах згідно із калькуляціями або за домовленістю, укладати договори обов`язкового страхування цивільної відповідальності власника ТЗ, отримати поліс обов`язкового страхування цивільної відповідальності, отримувати страхове відшкодування, а також бути її представником та вести від її імені справи з питань, пов`язаних з експлуатацією та відчуженням автомобіля в адміністративних, правоохоронних, інших установах та організаціях незалежно від їх підпорядкування і форм власності, в судових установах, усіх інстанцій з усіма правами, наданими законом позивачу, відповідачу, третій особі, потерпілому, заявникові, в тому числі з правом повної або часткової відмови від позовних вимог, визнання позову, зміни підстав та предмету позову, укладання мирової угоди, оскарження рішення суду, подачі виконавчого документа до стягнення, одержання присудженого майна та / або грошей, а також виконувати всі інші дії, пов`язані з цією довіреністю. Повноваження за цією довіреністю частково або в повному обсязі можуть бути передані іншим особам. Довіреність видана строком на десять років та дійсна до 07 грудня 2030 року, з правом виїзду за межі України. Зі свідоцтва про реєстрацію транспортного серії [NUMBER] , виданого ТСЦ 8043, 02 березня 2019 року, вбачається, що власником автомобіля марки Mercedes-Benz, А-140, легковий-загальний хетчбек-В, 2000 року випуску, шасі (кузов, рама) [NUMBER] , реєстраційний № [NUMBER] , зареєстрованим ТСЦ 8043, 02 березня 2019 року є [PERSON] . Між ПрАТ СК «ПЗУ Україна» та [PERSON] був укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР. 188722582. Забезпеченим, згідно із полісом, є транспортний засіб «Хюндай Акцент», д.н.з. [NUMBER] , розмір страхової суми за шкоду завдану майну складає 130 000 грн., розмір франшизи 2 600 грн. З долучених представником відповідача до відзиву доказів вбачається, що 29.05.2020 року [PERSON] та [PERSON] звернулись із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду до ПрАТ СК «ПЗУ Україна». Оцінювачем [PERSON] , власнику транспортного засобу [PERSON] , було направлено електронне повідомлення № 000524 засобами поштового зв`язку, щодо призначення місця, дати і часу для огляду пошкодженого автомобіля. У призначений оцінювачем час, автомобіль до огляду надано не було, про що складено рапорт від 30.06.2020 року за підписом оцінювача [PERSON] та подано до ТОВ «СОС Сервіс Україна», який є представником ПрАТ СК «ПЗУ Україна». На підставі отриманого рапорту представника страховика, на адресу [PERSON] було направлено лист від 07.07.2020 року за вих. номер 3536-31 про відмову у виплаті страхового відшкодування, з підстав не надання пошкодженого автомобіля для огляду, що призвело до неможливості встановленню розміру заподіяної шкоди. Позивач вважає, що оскільки вироком суду було встановлено винуватість [PERSON] у спричиненні ДТП, з СК «ПЗУ Україна», яка є страховиком транспортного засобу [PERSON] «Хюндай Акцент», д.н.з. [NUMBER] , має бути стягнуто майнову шкоду, спричинену автомобілю позивача. Відповідно до ч.2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно зі ст.29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Так, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (частина друга статті 1192 ЦК України), тоді як розмір страхового відшкодування, що підлягає стягненню зі страховика, відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - виходячи з витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням фізичного зносу транспортного засобу, що узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постановах від 02 вересня 2019 року у справі № 545/425/17, від 11 березня 2020 року у справі № 754/5129/15-ц та від 19 липня 2021 року у справі № 206/3219/15-ц. Статтями 28, 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до п.36.2 ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його, а у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Частинами 1, 6 ст. 9 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" передбачено, що методичне регулювання оцінки майна здійснюється у відповідних нормативно-правових актах з оцінки майна: положеннях (національних стандартах) оцінки майна, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, методиках та інших нормативно-правових актах, які розробляються з урахуванням вимог положень (національних стандартів) і затверджуються Кабінетом Міністрів України або Фондом державного майна України. Положення (національні стандарти) оцінки майна є обов`язковими до виконання суб`єктами оціночної діяльності під час проведення ними оцінки майна всіх форм власності та в будь-яких випадках її проведення. Відповідно до п. 9 ч. 2 ст.7 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" проведення оцінки майна є обов`язковим для визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом. Частинами 1, 2 ст. 12 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" унормовано, що звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності. Представник позивача у позовній заяві обґрунтовуючи розмір майнової шкоди , завданої внаслідок ДТП посилається на звіт про оцінку КТЗ від 28.05.2021 року № 01-28/05, згідно якого вартість матеріального збитку, заподіяного автомобілю «Мерседес А140», д.н.з. [NUMBER] , який належить позивачу становить 127 196, 10 грн., однак такий звіт до матеріалів справи не долучено, що в свою чергу унеможливлює суд його дослідити та встановити обставини на які посилається представник позивача у позовній заяві, а також встановити чи є визначений розмір матеріального збитку- витратами, пов`язаним з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням фізичного зносу транспортного засобу, які можуть бути заявлені до страховика. Враховуючи, що вказаний звіт не долучено до справи, суд також позбавлений можливості дослідити та встановити, яким оцінювачем складений такий звіт та чи має останній сертифікат суб`єкта оціночної діяльності для складання такого звіту. Як встановлено з матеріалів справи та не спростовано позивачем та її представником, звіт на який посилаються представник у позовній заяві не був наданий і відповідачу для прийняття відповідного рішення про виплату або відмову у виплаті страхового відшкодування. Варто зауважити, що в процесі розгляду даної справи сторони не заявили клопотання про призначення в даній справі судової експертизи щодо встановлення розміру матеріального збитку заподіяного транспортному засобу винуватцем ДТП, хоча таке право останнім роз`яснювалося. Відмовляючи в задоволенні цивільного позову [PERSON] в частині стягнення з ПрАТ СК «ПЗУ Україна» страхового відшкодування за шкоду заподіяну пошкодженням вказаного транспортного засобу в розмірі 110 846 грн., суд виходив з того, що будь-яких належних, допустимих і достатніх доказів розміру матеріальної шкоди завданої пошкодженням згаданого автомобіля в розумінні вимог ст. 22 ЦК України [PERSON] суду не надано, коли витяг з інтернет-ресурсу про вартість продажу автомобілів достатнім для цього доказом вважатися не може, а тому в цій частині позов є недоведеним і необґрунтованим. Суд, наголошує увагу на тому, що представник позивача посилається на звіт про оцінку КТЗ від 28.05.2021 року № 01-28/05, в той час, як дорожньо-транспортна пригода мала місце 27.04.2020 року, тобто оцінка автомобіля проведена більше ніж через рік, з моменту ДТП, та навіть після спливу трьох місяців після постановлення вироку та повернення транспортного засобу позивачу, що свідчить про зволікання позивача у здійсненні заходів на відшкодування майнової шкоди. Крім того, як встановлено з матеріалів справи відповідачем було відмовлено у виплаті страхового відшкодування виключно з підстав не надання пошкодженого автомобіля для огляду. Верховний Суд у постанові від 02 червня 2022 року у справі № 602/1455/20 вказав, що у цивільному судочинстві діє принцип диспозитивності, який покладає на суд обов`язок розглядати лише ті питання, про вирішення яких його просять сторони у справі, та позбавляє можливості ініціювати судове провадження. Формування змісту й обсягу позовних вимог є диспозитивним правом позивача. Отже, кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно в межах заявлених ними вимог і наданих доказів (статті 12, 13 ЦПК України). За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Враховуючи викладені обставини та норми законодавства, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами заявлені позовні вимоги, а тому у їх задоволенні слід відмовити. Згідно положень ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з відмовою у задоволенні позову підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судового збору відсутні. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed