Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Полтавська районна державна нотаріальна контора, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, посилаючись на те, що [INFO] помер [PERSON] , чоловік позивачки, про що Щербанівською сільською радою Полтавського району Полтавської області було видане свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори подала його дружина (позивачка). Частину спадкового майна, зокрема, житловий будинок та автомобіль, що належали спадкодавцю, позивачка оформила шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину 20 липня 1994 року. До даного часу залишився не оформлений автомобільний гараж, що знаходиться в [ADDRESS] . Звернувшись до Полтавської районної державної нотаріальної контори із заявою та наявними документами на спадкове майно позивачка отримала від нотаріуса постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15 березня 2023 року № 98/02-31. Згідно умов даної постанови підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину стала відсутність правоустановчого документу на гараж № [NUMBER] в [ADDRESS] . Згідно п. 4.14, п. 4.15, п. 4.20 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом МЮУ 22.02.2012 р. № 296/5 видача свідоцтва про право на спадщину на майно проводиться нотаріусом після встановлення кола спадкоємців, подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та відповідності наданих документів вимогам чинного законодавства. Позивачка не надала нотаріусу документів, що підтверджують право власності спадкового гаражу за спадкодавцем. Існують лише документи, що мають похідні докази належності гаражу [PERSON] . Так, згідно схеми розміщення приватних гаражів в с. Розсошенці було видано дозвіл на будівництво гаражу згідно рішення виконкому Полтавської районної ради депутатів трудящих № 23 від 12.01.1977 р. гр. [PERSON] . У схемі гараж значиться за № [NUMBER] . Рішенням Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 25.04.2023 р. № 45 було змінено нумерацію гаражу із № [NUMBER] на № [NUMBER] . Технічним паспортом, виготовленим станом на 29.03.2023 р. КП «Бюро технічної інвентаризації та містобудування Полтавського району» засвідчено факт наявності збудованого гаражу № [NUMBER] в [ADDRESS] . Крім того, згідно даного технічного паспорту роком завершення будівництва значиться 1977 р. Отже, згідно вище зазначених документів зрозуміло, що гараж № [NUMBER] в [ADDRESS] був збудований спадкодавцем відповідно до дозвільних документів, але право власності на такий об`єкт ним не було вчасно зареєстроване, що й унеможливлює зараз оформити позивачці свідоцтво про право на спадщину за законом. Згідно ст. 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» об`єкти, розташовані на територіях сільських рад, і які закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року, а саме: індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови не приймаються в експлуатацію за загальним порядком. Оскільки будівництво гаражу закінчено у 1977 році, то спеціальні умови прийняття в експлуатацію гаражу не застосовуються. А за наявності дозволу на будівництво він не вважається самовільно побудованим. Відповідно до технічної характеристики, зазначеної в технічному паспорті гараж № [NUMBER] має площу 17 м. кв. Крім того, під гаражем розміщений погріб. За даними архітектурно-будівельного висновку про технічний стан гаражу № [NUMBER] встановлено, що будівля розташована на ділянці без порушень ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування і забудова територій». Технічний стан основних конструктивних елементів задовільний. Гараж № 18 з погребом, що знаходиться по [ADDRESS] придатний для подальшої експлуатації за призначенням. За таких обставин позивачка звернулася до суду із даним позовом, в якому просить визнати право власності на нерухоме майно в порядку спадкування. У судове засідання позивачка та її представник адвокат Савчук О.В. не з`явилися, від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позов підтримав та прохав задовольнити. Представник відповідача Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області у судове засідання не з`явився, надавши суду заяву про розгляд справи без їх часті, проти задоволення позову не заперечували. Від представника третьої особи Полтавської районної державної нотаріальної контори до суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі, при вирішенні спору поклалась на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Так, судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , чоловік позивачки, про що Щербанівською сільською радою Полтавського району Полтавської області було видане свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори подала його дружина (позивачка). Частину спадкового майна, зокрема, житловий будинок та автомобіль, що належали спадкодавцю, позивачка оформила шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину 20 липня 1994 року. До даного часу залишився не оформлений автомобільний гараж, що знаходиться в [ADDRESS] . Звернувшись до Полтавської районної державної нотаріальної контори із заявою та наявними документами на спадкове майно позивачка отримала від нотаріуса постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15 березня 2023 року № 98/02-31. Згідно умов даної постанови підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину стала відсутність правоустановчого документу на гараж № [NUMBER] в [ADDRESS] . Згідно п. 4.14, п. 4.15, п. 4.20 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом МЮУ 22.02.2012 р. № 296/5 видача свідоцтва про право на спадщину на майно проводиться нотаріусом після встановлення кола спадкоємців, подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та відповідності наданих документів вимогам чинного законодавства. Позивачка не надала нотаріусу документів, що підтверджують право власності спадкового гаражу за спадкодавцем. Існують лише документи, що мають похідні докази належності гаражу [PERSON] . Так, згідно схеми розміщення приватних гаражів в с. Розсошенці було видано дозвіл на будівництво гаражу згідно рішення виконкому Полтавської районної ради депутатів трудящих № 23 від 12.01.1977 р. гр. [PERSON] . У схемі гараж значиться за № [NUMBER] . Рішенням Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 25.04.2023 р. № 45 було змінено нумерацію гаражу із № [NUMBER] на № [NUMBER] . Технічним паспортом, виготовленим станом на 29.03.2023 р. КП «Бюро технічної інвентаризації та містобудування Полтавського району» засвідчено факт наявності збудованого гаражу № [NUMBER] в [ADDRESS] . Крім того, згідно даного технічного паспорту роком завершення будівництва значиться 1977 р. Отже, згідно вище зазначених документів зрозуміло, що гараж № [NUMBER] в [ADDRESS] був збудований спадкодавцем відповідно до дозвільних документів, але право власності на такий об`єкт ним не було вчасно зареєстроване, що й унеможливлює зараз оформити позивачці свідоцтво про право на спадщину за законом. Згідно ст. 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» об`єкти, розташовані на територіях сільських рад, і які закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року, а саме: індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови не приймаються в експлуатацію за загальним порядком. Оскільки будівництво гаражу закінчено у 1977 році, то спеціальні умови прийняття в експлуатацію гаражу не застосовуються. А за наявності дозволу на будівництво він не вважається самовільно побудованим. Відповідно до технічної характеристики, зазначеної в технічному паспорті гараж № [NUMBER] має площу 17 м. кв. Крім того, під гаражем розміщений погріб. За даними архітектурно-будівельного висновку про технічний стан гаражу № [NUMBER] встановлено, що будівля розташована на ділянці без порушень ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування і забудова територій». Технічний стан основних конструктивних елементів задовільний. Гараж № 18 з погребом, що знаходиться по [ADDRESS] придатний для подальшої експлуатації за призначенням. Відповідно до ст.316 ЦК України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщина і не припинилися в наслідок його смерті. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. У відповідності до п.4.14 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання право встановлювальних документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Відповідно до змісту ст. ст. 11, 15 ЦК України цивільні права і обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав. На підставі викладеного суд вважає позов таким, що підлягає до задоволення.

Outcome: approved