Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-09 00:00:00

у квітні 2023 року АТ «Сенс Банк» звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначено про те, що 04.11.2019 року між [PERSON] та АТ «Альфа-Банк» укладено угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 631242990, відповідно до умов якого банк відкрив позичальнику поточний рахунок з електронним платіжним засобом у гривні з лімітом кредитної лінії у розмірі 200 000 грн., процентною ставкою за користування кредитом - 26 % річних, а позичальник зобов?язувалась повернути кредит, сплачувати проценти за користування кредитом, а також інші платежі на умовах та в порядку, визначеному у кредитному договорі. У зв?язку із неналежним виконанням позичальником взятих на себе зобов?язань за укладеним договором, у позичальника утворилась заборгованість у розмірі 32 375,66 грн. за період з 04.11.2019 року по 22.01.2023 року. 12.08.2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». За таких підстав, позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь АТ «Сенс Банк» заборгованість за кредитним договором № 631242990 від 04.11.2019 року у розмірі 32 375,66 грн. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 19.04.2023 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. (а.с. 51-52). Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 04.11.2019 року між АТ «Альфа Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 631242990, відповідно до умов якої банк відкрив позичальнику поточний рахунок з електронним платіжним засобом у гривні з лімітом кредитної лінії у розмірі 200 000 грн., процентною ставкою за користування кредитом - 26 % річних, а позичальник зобов?язувалась повернути кредит, сплачувати проценти за користування кредитом, а також інші платежі на умовах та в порядку, визначеному у кредитному договорі. Позивач вказує, та судом встановлено, що банк свої зобов`язання, передбачені кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит, про що свідчать наявні у справі докази. Доказів на підтвердження визнання зазначеного договору у встановленому законом порядку недійсним, матеріали справи не містять, та стороною відповідача суду надано не було. В порушення умов зазначеного договору відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, в зв`язку з чим станом на 22.01.2023 року має прострочену заборгованість перед банком на загальну суму 32 375, 66 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості, наданим стороною позивача. Слід вказати, що в ході розгляду справи стороною відповідача не надано суду доказів на спростування зазначеного розрахунку заборгованості, як і не надано доказів належного виконання відповідачем своїх зобов`язань. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування. Згідно із ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Як вбачається з письмових матеріалів справи, банком повністю було виконано умови укладеного договору та надано відповідачу обумовлені останнім суми кредиту. Однак, відповідач грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договорів не повернула, що призвело до виникнення заборгованості за договором. Таким чином, в порушення умов кредитного договору, а також вимог ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України відповідач зобов`язання за вказаним вище договором не виконала. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Розрахунок загальної суми заборгованості [PERSON] за вказаним вище кредитним договором наданий суду і відповідає вимогам закону. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача також сплачена позивачем при зверненні до суду грошова сума судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved