Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-09 00:00:00

В позові йдеться про те, що 02 жовтня 2019 року між сторонами було укладено шлюб. Від даного шлюбу у сторін дітей немає. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з кінця грудня 2022 року їх шлюбні відносини з [PERSON] істотно погіршились, і фактично припинились. Тривають постійні дискусії щодо різних питань їхнього спільного життя, але між ними відсутнє розуміння одне одного, неможливість вирішити фактично жодного питання що стосується їхньої сім`ї, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Після обговорення спільного рішення знайти не вдалось. Сторони втратили почуття взаємної любові. Наразі разом не проживають вже з вересня 2022 року, не ведуть спільне господарство, і фактично шлюбні, сімейні відносини припинили. Шлюб існує тільки формально, де-юре. тому позивач має твердий намір розірвати цей шлюб, та наполягає на прийнятті такого рішення. Примирення з його боку неможливе, такого бажання не має, через те, що фактично припинив шлюбні відносини з [PERSON] .Зважаючи на зазначені обставини, позивач просить суд розірвати шлюб. Позивач на розгляд справи не з`явився, однак його представник - адвокат Осадчук А.В. подав в порядку ч.3 ст.211 ЦПК України заяву, в якій просив розглянути справу за їх відсутності, також зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив такі задовольнити. Відповідачка, також в підготовче судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги визнала повністю та не заперечила проти винесення рішення в підготовчому судовому засіданні. Зважаючи на наведене, суд розглянув справу без участі сторін на підставі наявних у ній доказів. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи та зважаючи на те, що відповідач проти позову не заперечив, суд визнає, що позов підлягає задоволенню, в тому числі й з підстав, передбачених ч.4 ст.200 ЦПК України, виходячи з наступного. Відповідно до ст.4 ЦПК України, до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів має право звернутись кожна особа. Відповідно до ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст.13 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. По справі встановлено, що 02 жовтня 2019 року, виконавчим комітетом Кам`яницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 149. Дана обставина стверджується повторно виданим свідоцтвом про шлюб від 04 квітня 2023 р. серії [NUMBER] . За таких обставин подальше спільне проживання подружжя є неможливим. Згідно до ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.ст. 81 ч.1, 82 ч.1 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Враховуючи наведені у позові обставини, які не заперечувалися відповідачем, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім`я розпалася остаточно, збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін. Отже, позов підлягає задоволенню, а укладений між сторонами шлюб - розірванню.

Outcome: approved