Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області міськрайонного суду з вищевказаною заявою, в якому просить встановити факт її спільного проживання з [PERSON] в період з 12.09.1987 року по 14.09.2022 року. В заяві заявник зазначила, що в період з 12.09.1987 по 14.09.2022 [PERSON] ( [INFO] ) та [PERSON] ( [INFO] ) спільно проживали, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. [INFO] [PERSON] помер. Заявник просить встановити юридичний факт - факт спільного проживання [PERSON] та [PERSON] , однією сім`єю без шлюбу. Ухвалою суду від 20 квітня 2023 року заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду. Розгляд справи неодноразово було відкладено з різних причин, останнього разу на 11 липня 2023 року. 12.06.2023 року судом отримано копію спадкової справи за № 60/2022, що була заведена після смерті - [PERSON] , померлого [INFO] (а.с. 64-69). Заявник в судове засідання не з`явилася, представника не направила, про час та місце розгляду справи повідомлена належно. В матеріалах справи наявне клопотання від представника заявника про розгляд справи у відсутності заявника та представника, заяву про встановлення факту, що має юридичне значення підтримує та просить задовольнити. Заінтересована особа в судове засідання представника не направила, про час та місце розгляду справи повідомлені належно. В матеріалах справи наявна заява, в якій заінтересована особа просить розгляд справи проводити у відсутності представника, щодо заяви про встановлення юридичного факту, що має юридичне значення покладаються на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, оглянувши матеріали цивільної справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Так, судом встановлено, що [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, (серія [NUMBER] ), видане виконавчим комітетом Фурсівської сільської ради 15.09.2022 року (а.с. 15). Згідно довідки від 14.03.2023 № 56/02-21 виданою виконавчим комітетом Фурсівської сільської ради [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у період з 12.09.1987 року по 14.09.2022 рік до дня смерті [PERSON] , спільно проживали за адресою: [ADDRESS] та вели спільне господарство. [PERSON] доглядала [PERSON] під час хвороби та після смерті поховала за власний рахунок. (а.с. 26) Згідно декларації про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу № 0001-0КЕ9-Х400 від 28.02.2019 року, [PERSON] , [INFO] вказав довіреною особою пацієнта для повідомлення у разі настання екстреного випадку з пацієнтом - [PERSON] . (а.с. 8). Згідно спадкової справи № 60/2022, що була заведена після смерті - [PERSON] , померлого [INFO] , спадкоємцем за заповітом є син [PERSON] , [INFO] (а.с. 64-69). При вирішення спору суд виходить із наступного. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. За ч. 3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Згідно вимог частини 4 ст. 3 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбу. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї. Конституційне право на особисту свободу дає підстави для висновку про те, що людина має право сама вибирати форму організації свого сімейного життя. Закон не може їй цього диктувати, як і того, з ким людина має проживати однією сім`єю, за винятком лише певних обмежень, які сформульовані у статті 3 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ст. 74 Сімейного кодексу України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999 № 5-рп/95 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт тощо. Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Отже, відсутність реєстрації місця проживання заявника за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані заявником, та оцінені судом. Згідно ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності. Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування. Непрацездатними членами сім`ї померлого годувальника вважаються: 1) чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; 2) діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років. 3) чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків або брат чи сестра, дідусь чи бабуся померлого годувальника незалежно від віку і працездатності, якщо він (вона) не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років. Членам сім`ї, які досягли пенсійного віку та мають наявний страховий стаж, визначений статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», мають правові передумови для призначення пенсії. Аналізуючи зібрані у справі докази у їхній сукупності, з урахуванням наданих письмових доказів, суд прийшов до висновку про доведеність заявлених вимог щодо встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без шлюбу [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в період з 12.09.1987 по 14.09.2022. Заявник просить встановити юридичний факт - факт спільного проживання однією сім`єю без шлюбу [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , з метою оформлення пенсії [PERSON] у зв`язку з втратою годувальника ( [PERSON] ліквідатор аварії на ЧАЕС, 1 категорія). Суд звертає увагу заявника, що відповідно до положення ч. 2 ст. 21 СК України проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Також суд звертає увагу, що ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначений вичерпний перелік осіб, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. Так, право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника мають дружини, які досягли пенсійного віку та перебували на утриманні померлого чоловіка. Спільне проживання без укладання шлюбу не дає права на призначення такого виду пенсії. Отже, цивільна дружина не входить до переліку осіб, визначеного ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. На підставі викладеного та

Outcome: approved