Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-05 00:00:00

04.07.2023 року [PERSON] звернулася до суду із заявою в якій просила встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , місце народження: хутір Чеботівка, Тарасівський район, Ростовська область, громадянки Україна, яка померла [INFO] у м. Луганськ, Луганської області. В обґрунтування поданої заяви заявником зазначено, що вона є онукою [PERSON] , [INFO] . Її бабуся була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , а фактично проживала на момент своєї смерті за адресою: [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] померла за місцем свого фактичного проживання [ADDRESS] . Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 3 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" (надалі - Закон), сухопутна територія тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України є тимчасово окупованою територією. Місто Луганськ, Луганської області з 07.04.2014 року є тимчасово окупованою територією України. Оскільки на тимчасово окупованій території фактично діє юрисдикція та застосовується законодавство окупаційної влади, документи про смерть видані такою владою не можуть бути прийняті органами державної влади на іншій території України. Це створює перешкоди у реалізації прав, зокрема вищенаведені обставини роблять неможливим проведення державної реєстрації смерті померлої [PERSON] , згідно з чинним законодавством України та отримання відповідного свідоцтва про смерть особи. Встановлення факту смерті необхідно заявнику для отримання свідоцтва про смерть особи, встановленого законодавством України з метою оформлення спадкових прав. В судове засідання заявник та представник заявника не з`явилась, подала клопотання про розгляд справи за їх відсутності, викладені в заяві обставини підтримала. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлялись у встановленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.293 ч.1 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно ст.293 ч.2 п.5 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до правових позицій Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вбачається, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Статтею ст.317 ч.1 ЦПК України передбачено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ч.2 ст.1 вказаного Закону, окремі території України, що входять до складу Донецької та Луганської областей, є окупованими російською федерацією (у тому числі окупаційною адміністрацією Російської Федерації) починаючи з 7 квітня 2014 року.\~Межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях\~з цієї дати, визначено Президентом України за поданням Міністерства оборони України, підготовленим на основі пропозицій Генерального штабу Збройних Сил України. Згідно Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, який затверджений Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року N 309 весь Луганський район Луганської області є тимчасово окупованою територією з 07.04.2014 року. Статтею 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. З досліджених в судовому засіданні доказів встановлено, що [PERSON] , яка народилася [INFO] , громадянка України, померла у м. Луганськ, Луганської області [INFO] . Заявник [PERSON] , [INFO] є онукою померлої [PERSON] . Вказані обставини підтверджуються: свідоцтвом про народження заявника серія [NUMBER] , свідоцтвом про народження та свідоцтвом про одруження [PERSON] , [INFO] матері заявниці, згідно яких підтверджено факт, що [PERSON] , [INFO] є матір`ю [PERSON] , [INFO] та бабусею [PERSON] , [INFO] відповідно; лікарським свідоцтвом про смерть №33, від 05.02.2023 року, яким підтверджено факт смерті [PERSON] , [INFO] а також виданим на його підставі свідоцтвом про смерть останньої серія [NUMBER] ; долученими фотографіями місця поховання [PERSON] . Місцем смерті [PERSON] є місто Луганськ Луганської області. Враховуючи вищевикладене, ту обставину, що для проведення державної реєстрації смерті [PERSON] є об`єктивні перешкоди і заявник не має можливості отримати документ встановленої форми про його смерть, слід встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , громадянки України, яка померла [INFO] у місті Луганськ, Луганської області, Україна. Відповідно до вимог ч.4 ст. 317 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved