Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-05 00:00:00

У червні 2023 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з позовом до Бузької сільської ради Вознесенського району про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, в якому вказували, що [INFO] померла їх мати - [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшла земельна ділянка, що складається з двох окремих ділянок, а саме: - площею 7,5690 га., розташована в межах території Вознесенської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий №4822081200:02:000:0061; - площею 1,9600 га., розташована в межах території Вознесенської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий №4822081200:02:000:0036. Позивачі, як спадкоємці за заповітом, у встановленому законом порядку прийняли спадщину після смерті матері та звернулися до приватного нотаріуса Вознесенського районного нотаріального округу Кучерової Н.М. із заявами про посвідчення їх спадкових прав на вказані ділянки. Водночас [PERSON] (чоловік спадкодавиці та батько позивачів), маючи право на обов`язкову частку у спадщині, від своєї частки відмовився у встановленому законом порядку. Проте нотаріус відмовила позивачам у посвідченні спадкових прав щодо ділянок у зв`язку з наявністю розбіжностей щодо імені спадкодавиці у свідоцтві про смерть ( [PERSON] ) та у свідоцтві про її одруження з [PERSON] ( [PERSON] ). Разом з тим, у внесенні змін до актового запису про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] ( [PERSON] ) було відмовлено у зв`язку з наявністю розбіжностей щодо дати народження нареченої. Тому [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] просили в судовому порядку визнати за ними в рівних частках (по 1/3 частці за кожною) право власності на земельні ділянки, а саме площею 7,5690 га., розташовану в межах території Вознесенської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий №4822081200:02:000:0061, та площею 1,9600 га., розташовану в межах території Вознесенської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий №4822081200:02:000:0036, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] . В судове засідання позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , представниця позивачки [PERSON] - [PERSON] не з`явилися, проте надали суду письмові заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Представник відповідача - Бузької сільської ради Вознесенського району в судове засідання не з`явився, проте надіслав на електронну адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає повністю. Третя особа без самостійних вимог - [PERSON] в судове засідання не з`явився, проте надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Третя особа без самостійних вимог - приватний нотаріус Кучерова Н.М. в судове засідання не з`явилася, проте надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі. Представник третьої особи без самостійних вимог - ГУ Держгеокадастру в Миколаївській області в судове засідання не з`явилася, проте надіслала на електронну адресу суду письмові пояснення, у яких просила проводити розгляд справи без її участі та врахувати, що ГУ Держгеокадастру в Миколаївській області не має жодного відношення до спірної земельної ділянки, а тому рішення у справі жодним чином не вплине на його права або обов`язки. Суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі учасників справи та їх представників, оскільки матеріали справи містять достатньо інформації та доказів, необхідних для вирішення спору. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до висновку про необхідність застосування передбачених ст. 206 ЦПК України наслідків визнання відповідачем позову, оскільки таке визнання не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. При цьому судом встановлено, що [INFO] померла мати позивачів - [PERSON] (а.с. 11, 12, 16, 17, 18-19, 22, 23, 24). Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшли земельні ділянки: - площею 7,5690 га., розташована в межах території Вознесенської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий №4822081200:02:000:0061; - площею 1,9600 га., розташована в межах території Вознесенської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий №4822081200:02:000:0036 (а.с. 25, 26-28, 29-31). Позивачі, як спадкоємці за заповітом (заповіт від 22 вересня 2016 року, реєстр. №30, згідно якого [PERSON] заповіла все належне їй майно в рівних частках своїм дітям - позивачам у справі), у встановленому законом порядку прийняли спадщину після смерті матері та звернулися до приватного нотаріуса Вознесенського районного нотаріального округу Кучерової Н.М. із заявами про посвідчення їх спадкових прав на вказані ділянки. Водночас [PERSON] (чоловік спадкодавиці та батько позивачів), маючи право на обов`язкову частку у спадщині, від своєї частки відмовився у встановленому законом порядку. Проте нотаріус відмовила позивачам у посвідченні спадкових прав щодо ділянок у зв`язку з наявністю розбіжностей щодо імені спадкодавиці у свідоцтві про смерть ( [PERSON] ) та у свідоцтві про її одруження з [PERSON] ( [PERSON] ) (а.с. 32, 33, 34, 90, 91). Разом з тим, у внесенні змін до актового запису про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] ( [PERSON] ) було відмовлено у зв`язку з наявністю розбіжностей щодо дати народження нареченої (а.с. 35-37). Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1 ст. 1220 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом, а в разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини - за законом (ст.ст. 1217, 1223 ЦК України). Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ст. 1222 ЦК України). Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення (ч. 1 ст. 1225 ЦК України). Відповідно до ст.ст. 1268-1270 ЦК України для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець прийняв її в шестимісячний строк в порядку, передбаченому законом, зокрема шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори (нотаріуса). Судом встановлено, що позивачі, як спадкоємці за заповітом, належним чином прийняли спадщину після смерті матері. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину або мають право на її обов`язкову частку (з урахуванням відмови особи, яка має право на обов`язкову частку у спадщині, від своєї частки), судом не встановлено. Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, виходячи з того, що позивачі мають право на спадщину після смерті [PERSON] , проте не мають іншої можливості оформити свої спадкові права, зокрема через органи нотаріату, а тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved