Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-10 00:00:00

Сторони перебувають в шлюбі, котрого зареєстрували 21 червня 2003 року у виконкомі Ліснохлібичинської сільської ради Коломийського району, актовий запис № 8. Від спільного подружнього проживання у сторін народилось двоє дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Представник позивача вказує, спільне життя позивача з відповідачем не склалось, вони втратили почуття любові та поваги один до одного, їх нічого вже не пов?язує, спільного господарства не ведуть, з середини 2021 року проживають окремо, не спілкуються та не підтримують зв?язок, через що їхні шлюбно-сімейні відносини є фактично припиненими. Причиною розірвання шлюбу є також те, що позивач та відповідач мають діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім?ю, відсутнє взаєморозуміння та взаємоповага, вони є різні люди за характерами та світосприйняттям. Позивач вважає, що їх з відповідачем шлюб фактично припинив існування, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, у зв?язку з чим остання наполягає на його розірванні. Просить суд шлюб розірвати, малолітню [PERSON] , [INFO] - залишити проживати з матір`ю, позивачем по справі. Представник позивача та позивач в судове засідання не з`явивлися, представник позивача подав суду заяву, в якій просить справу розглянути без їх участі, позов задоволити. Відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання в судове засідання не з`явився без повідомлення причин, та відзиву не подав. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Врахувавши подану заяву представника позивача, вивчивши матеріали даної справи, суд дійшов наступного висновку. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 21 червня 2003 року у виконкомом Ліснохлібичинської сільської ради Коломийського району, актовий запис № 8, що стверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] (а. с. 22). Відповідно до свідоцтва про народження сторони є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 23-24). Згідно з ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При розгляді даної справи суд виходить з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч.3,4 ст.56 СК). Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу, оскільки між сторонами немає взаєморозуміння, втратили почуття любові та поваги один до одного, а подальше спільне проживання і збереження сім`ї суперечить її інтересам. В судовому засіданні встановлено, що у сторін погіршились стосунки, спільне життя у них не склалося, сторони разом не проживають з середини 2021 року, сімейних відносин не підтримують, примирення неможливе, шлюб носить формальний характер. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. Згідно ч.2 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до статті 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. При таких обставинах, враховуючи інтереси кожного з подружжя, дітей, суд доходить висновку, що сім`я розпалася, тому шлюб слід розірвати, малолітню [PERSON] , [INFO] слід залишити проживати при матері. На підставі наведеного та ст.ст.109,110,112,160 СК України,

Outcome: approved