Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-10 00:00:00

13.12.2022 року до Жовтневого районного суду м. Харкова надійшла позовна заява позивача АТ «Страхова компанія «ІНГО» до відповідача [PERSON] , в якій позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача завдану майнову шкоду в розмірі 62\~093,10 грн. та стягнути витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 481,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 23.12.2019\~року автомобілем\~«Opel\~Kadett»\~д.н.з.\~ [NUMBER] ,\~яким керував\~ [PERSON] ,\~скоєно ДТП,\~в результаті\~якого застрахований\~страховою компанією\~автомобіль «Lexus\~LX450»,\~д.н.з.\~ [NUMBER] \~(договір\~страхування №720589149.19\~від 25.01.2019\~року),\~під керуванням\~ [PERSON] ,\~отримав механічні\~ушкодження.\~Згідно Довідки\~НПУ про\~ДТП (форма\~№2)\~та постанови\~Київського районного\~суду м.\~Харкова по\~справі №953/420/20,\~ДТП мала\~місце внаслідок\~порушення Правил\~дорожнього руху\~водієм [PERSON] \~ДТП визнано\~страховою подією,\~з настанням\~якої виникає\~обов`язок страховика\~виплатити страхове\~відшкодування.\~Для визначення\~розміру матеріального\~збитку,\~заподіяного в\~результаті ДТП\~власникові застрахованого\~автомобіля,\~було складено\~звіт №57\~від 25.02.2020\~року,\~відповідно до\~якого вартість\~відновлювального ремонту\~автомобіля «Lexus\~LX450»,\~д.н.з.\~ [NUMBER] ,\~складає:\~63\~730\~грн.\~00\~коп.\~На умовах\~договору страхування\~страховик оплачує\~вартість відновлювального\~ремонту застрахованого\~автомобіля,\~тому на\~підставі рахунку\~№4132\~від 26.12.2019\~року,\~відповідно до\~страхового акту\~№2310062\~від 20.01.2020\~року,\~було сплачено\~страхове відшкодування\~в розмірі\~62\~093,10\~грн.,\~що підтверджується\~платіжним дорученням\~№1659\~від 05.02.2020\~року.\~Цивільно-правова\~відповідальність володільця\~транспортного засобу\~«Opel\~Kadett»\~д.н.з.\~ [NUMBER] \~на момент\~ДТП не\~була застрахована. Отже, сума, що підлягає стягненню з відповідача складає 62\~093,10 грн. Разом з тим, 19.03.2020 року рішенням Загальних зборів акціонерів було прийняте рішення про зміну назви ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» на Акціонерне товариство «Страхова компанія «ІНГО». Реорганізація та ліквідація Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» не проводилась. У зв`язку з викладеним позивач, посилаючись на відповідні вимоги закону, вимушений звернутися до суду з даним позовом. \~ \~ \~ \~ Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 14.12.2022 року прийнято позов до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» до [PERSON] про відшкодування завданої шкоди. Призначено судове засідання. В судове засідання учасники справи не з`явились, повідомлені належним чином про дату, час і місце розгляду справи. Представник позивача подав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності та не заперечував проти заочного розгляду справи. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач, згідно вимог ч. 8 ст. 128 ЦПК України, у судове засідання повторно не з`явився, в порушення ч. 3 ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомив, відзив не надав, у зв`язку з чим на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 11.07.2023 року проведено заочний розгляд даної справи згідно з вимогами ст.ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Згідно з постановою Київського районного\~суду м.\~Харкова від\~03.03.2020\~року у\~адміністративній справі\~№953/420/20,\~яка набрала\~законної сили,\~ [PERSON] визнаний\~винним у\~здійсненні правопорушення,\~передбаченого ст.\~124\~КУпАП і\~підданий адміністративному\~стягненню у\~вигляді штрафу\~у розмірі\~340\~грн.\~на користь\~держави.\~Стягнуто з\~ [PERSON] судовий\~збір на\~користь держави\~в розмірі\~420,\~40\~грн.\~ Даною постановою\~встановлено,\~що [PERSON] ,\~23.12.2019\~року о\~08\~год.\~30\~хв.,\~в м.\~Харків,\~вул.\~Шевченко 220,\~керуючи автомобілем\~«Opel\~Kadett»\~д/н\~ [NUMBER] ,\~не дотримався\~дистанції,\~внаслідок чого\~здійснив зіткнення\~з автомобілем\~«Lexus»\~д/н\~ [NUMBER] \~ під\~керуванням водія\~ [PERSON] ,\~який рухався\~попереду.\~При ДТП\~автомобілі отримали\~механічні пошкодження,\~чим завдано\~матеріальних збитків.\~23.12.2019\~року було\~складено протокол\~про адміністративне\~правопорушення серії\~ОБ №\~175542.\~ [PERSON] \~будучи допитаним\~у судовому\~засіданні,\~свою провину\~визнав в\~повному об`ємі\~і щиро\~розкаявся. Факт скоєння\~дорожньо-транспортної\~пригоди правопорушником\~ [PERSON] \~підтверджується зібраними\~по справі\~доказами,\~а саме:\~протоколом про\~адміністративне правопорушення\~від 23.12.2019\~року серії\~ОБ №\~175542,\~схемою місця\~ДТП,\~поясненнями учасників\~ДТП. Події даної\~дорожньо-транспортної\~пригоди відбулися\~в результаті\~порушення п.\~13.1\~Правил дорожнього\~руху водієм\~ [PERSON] . Відповідно до ч. ч. 4, 6 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Отже обставини ДТП, яка сталась в результаті незаконних дій [PERSON] , доказуванню не підлягають, оскільки встановлені постановою суду, яка набрала законної сили. В результаті ДТП, яка сталася з вини водія [PERSON] , автомобіль «Lexus LX450», д.н.з. [NUMBER] (договір страхування №720589149.19 від 25.01.2019 року), під керуванням [PERSON] , отримав механічні ушкодження. Згідно з Довідкою НПУ про ДТП (форма №2) та постанови Київського районного суду м. Харкова по справі №953/420/20, ДТП мала місце внаслідок порушення Правил дорожнього руху водієм [PERSON] ДТП визнано страховою подією, з настанням якої виникає обов`язок страховика виплатити страхове відшкодування (а.с. 7-10). Для визначення розміру матеріального збитку, заподіяного в результаті ДТП власникові застрахованого автомобіля, було складено звіт №57 від 25.02.2020 року, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту автомобіля «Lexus LX450», д.н.з. [NUMBER] , складає: 63\~730,00 грн. (а.с. 12-24). На умовах договору страхування страховик оплачує вартість відновлювального ремонту застрахованого автомобіля, тому на підставі рахунку №4132 від 26.12.2019 року, відповідно до страхового акту №2310062 від 20.01.2020 року, яким визначена сума збитку в розмірі 62093,10 грн., ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» було сплачено страхове відшкодування в розмірі 62\~093,10 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1659 від 05.02.2020 року (а.с. 11, 25-27). Цивільно-правова\~відповідальність володільця\~транспортного засобу\~«Opel\~Kadett»\~д.н.з.\~ [NUMBER] [PERSON] на момент ДТП не була застрахована, що вбачається з даних довідки (а.с. 7). 19.03.2020 року рішенням Загальних зборів акціонерів було прийняте рішення про зміну назви ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» на Акціонерне товариство «Страхова компанія «ІНГО». Реорганізація та ліквідація Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» не проводилась (а.с.30-32). Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Положеннями ч. 1\~ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст. 12 ЦПК України та відповідно до ч.ч. 1, 5 та 6\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених\~цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частиною 2\~статті 78 ЦПК України зазначено, що\~обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про страхування» страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є обов`язковим. Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Пунктом 2.1. ст. 2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону. Суб`єктами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є страхувальники та інші особи, відповідальність яких застрахована, страховики, Моторне (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ), потерпілі (стаття 4 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно із абзацом 1 п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ч. 16 ст. 9 Закону України «Про страхування» страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України). Здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком (ч. 1 ст. 25 Закону України «Про страхування»). Згідно зі ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому у порядку, встановленому законодавством. В силу положень ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. За змістом ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. З аналізу змісту гл. 82 ЦК України вбачається, що законодавець розрізняє поняття «особа, яка завдала шкоду» та «особа, яка відповідає за шкоду». За наявності вини особи, яка завдала шкоду, особа, яка є відповідальною за шкоду, на підставі частини першої ст. 1191 ЦК України набуває права зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Така конструкція цивільно-правової відповідальності надає потерпілому можливість більш ефективно та оперативно захистити свої права та інтереси. Правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою. Отже, відповідно до\~ст. 993 ЦК України\~до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Положеннями\~ст. 1192 ЦК України\~передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. В даному випадку між позивачем та власником автомобілю «Lexus\~LX450»,\~д.н.з.\~ [NUMBER] ,було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №720589149.19 від 25.01.2019 року. За даним договором позивач відшкодував шкоду власнику автомобіля «Lexus LX450», д.н.з. [NUMBER] , в розмірі 62093,10 грн., спричинену з вини відповідача [PERSON] ,\~що підтверджено\~ наданими\~суду доказами.Отже до позивача, відповідно до наведених вище вимог закону, перейшло право вимоги до відповідача [PERSON] на суму матеріальної шкоди\~у розмірі\~ 62\~093,10 грн., яка була виплачена як страхове відшкодування за Договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №720589149.19 від 25.01.2019 року. При цьому цивільно-правова відповідальність [PERSON] як володільця автомобіля «Opel\~Kadett»\~д.н.з.\~ [NUMBER] не була застрахована, що не спростовано відповідачем в судовому засіданні. Виходячи з викладеного, а також враховуючи не надання відповідачем відзиву на позов з відповідними запереченнями, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги АТ «Страхова компанія «ІНГО» про відшкодування матеріальної шкоди підлягають задоволенню. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують в державах учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (Проніна проти України, №63566/00, пр.23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 р.). На підставі вимог ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з задоволенням позову в повному обсязі з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню судовий збір, сплачений відповідно до платіжного доручення №19780 від 02.12.2022 року у сумі 2 481,00 грн. (а.с. 34). На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved