Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дитини. Зазначала, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який відповідно до рішення Подільського районного суду м. Києва від 25.04.2017 було розірвано. Від шлюбу вони мають дитину - [PERSON] , [INFO] . Вказала на те, що з 2017 року [PERSON] має діагноз: ознаки гепатомегалії ДЖВШ, реактивних змін в паренхіми підшлункової залози, холестаз на фоні леформації жовчного міхура, у зв`язку з чим, вона несе додаткові витрати на лікування і профілактику. Посилаючись на те, що відповідач участі у вихованні дитини не приймає, допомоги на утримання дитини не надає, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі у розмірі 10 000 грн., шомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, просила стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на дитину у розмірі 9 250 грн. У подальшому позивачем було подано заяву про збільшення розміру позовних вимог, у якій вона просила стягнути з відповідача аліменти за період з березня 2022 року по липень 2023 року. Позивач і представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, позов просили задовольнити. Відповідач у судовому засіданні проти позову заперечив, вказав, що не має фінансової можливості сплачувати аліменти в розмірі, визначеному у позовній заяві. Суд, вислухавши пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом установлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який відповідно до рішення Подільського районного суду м. Києва від 25.04.2017 було розірвано (а.с. 9). Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON] , [INFO] (а.с. 11). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 17 постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Обґрунтовуючи позов в частині стягнення аліментів, позивач посилалася на те, що дитина проживає разом із нею, відповідач допомоги на утримання сина не надає, у зв`язку з чим, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі у розмірі 10 000 грн., шомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, просила стягнути аліменти за період з березня 2022 по липень 2023. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України вказано, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Ураховуючи те, що обов`язок по утриманню дитини покладено на обох батьків, однак відповідач допомоги на утримання дитини не надає, суд, ураховуючи матеріальний стан відповідача, дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на корить позивача аліментів на утримання дитини у розмірі 5 000 грн. щомісячно, починаючи з 17.08.2022 до досягнення дитиною повноліття, оскільки саме такий розмір аліментів буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Разом з тим, не підлягає задоволенню вимога позивача про стягнення аліментів за період з березня 2022 по липень 2023, оскільки позивачем не надано суду докази того, що вона вживала заходи щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. Позивач також просила стягнути з відповідача додаткові витрати на дитину у розмірі 9 250 грн. Обґрунтовуючи позов у частині стягнення додаткових витрат на дитину, пов`язаних з хворобою дитини, позивачка, посилаючись на ст. 185 СК України, вказувала на те, що вона понесла додаткові витрати на утримання сина у розмірі 20 300 грн. Відповідно до довідки учня загальноосвітнього навчального закладу про результати обов`язкового медичного профілактичного огляду КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2» від 03.09.2019 у [PERSON] діагностовано функціональний розлад біліарної системи, функціональний розлад підшлункової залози (а.с.17). Вищевказаний діагноз аналогічний довідці КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2» від 20.09.2020 (а.с. 18). Позивачем до позовної заяви долучено копії фіскальних чеків аптек та медичних центрів про оплату лікарських засобів та інших додаткових витрат (а.с. 39-54, 84-85,101-122). Згідно з ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 18 постанови від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» до передбаченої ст. 185 СК участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. У силу норми ст. 185 СК України законодавець відносить до додаткових витрат на дитину, витрати, що викликані особливими обставинами, зокрема витрати, пов`язані з розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо. Позивачем не надано належних доказів, на обґрунтування розміру додаткових витрат на дитину, а тому, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову в цій частині.

Outcome: partial