Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до Жидачівського районно суду Львівської області із позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на її користь пеню за прострочення заборгованості по аліментах у розмірі 100 відсотків такої заборгованості, що становить 90025,96 грн. за період з 01.05.2018 року по 09.02.2022 року. Позовні вимоги мотивує тим, що рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 19.06.2018 року по справі №443/604/18 вирішено стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання їх доньки - [PERSON] , [INFO] , в розмірі частки всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 12.04.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Вказане судове рішення набрало законної сили 20.07.2018 року, а також видано виконавчий лист. 31.05.2021 року Жидачівським відділом у Стрийському районі Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрито виконавче провадження №65613376 з примусового виконання виконавчого листа №443/604/18. Відповідно до розрахунку зі сплати аліментів, сума заборгованості відповідача по сплаті аліментів станом на 10.02.2022 року становила 90025,96 грн. 10.02.2022 року боржником було сплачено 90090,10 грн. з передплатою у розмірі 64,14 грн. Загальна сума пені за порушення відповідачем аліментних зобов`язань становить 595019,67 грн.. Разом з тим, у відповідності до ст.196 Сімейного кодексу України, з відповідача на її користь може бути стягнута пеня за прострочення сплати аліментів на утримання дитини в розмірі 90025,96 грн., що є не більше 100 відсотків заборгованості. Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області від 15.07.2022 року позовну заяву залишено без руху. 18.07.2022 року позивачем подано заяву про усунення недоліків позовної заяви. Ухвалою від 25.07.2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін у судове засідання. 20.09.2022 року відповідачем подано зустрічну позовну заяву. Ухвалою від 22.09.2022 року зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , третя особа без самостійних вимог Жидачівський відділ виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про перерахунок заборгованості за аліментами повернуто [PERSON] . Роз`яснено [PERSON] право звернутися із вказаним позовом у загальному порядку. Ухвалою від 28.12.2022 року, в порядку витребування доказів зобов`язано Львівське обласне управління АТ «Державний Ощадний банк України» в особі керівника в строк до 26 січня 2023 року надати Жидачівського районного суду Львівської області розгорнуту виписку по картковому рахунку № [NUMBER] , який належав [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), за період із серпня 2020 року по липень 2021 року. Крім того, в порядку витребування доказів зобов`язано Жидачівський відділ у Стрийському районі Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) в особі керівника в строк до 26 січня 2023 року надати до Жидачівського районного суду Львівської області для огляду в судовому засіданні оригінали матеріалів виконавчого провадження №65613376 від 31.05.2021. 24.01.2023 року заступником голови правління, відповідальним за операційну діяльність АТ «Державний ощадний банк України» Є.В. Драчко-Єрмоленко надано запитувану інформацію на СD- диску. 31.01.2023 року начальником Жидачівського відділу у Стрийському районі Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) О.Прусік надано для огляду в судовому засіданні оригінали матеріалів виконавчого провадження №65613376. У судовому засіданні позивач та її представники підтримали позов, з мотивів викладених у позовній заяві. Просили позов задоволити. Крім того, позивачем повідомлено, що кошти, які були перераховані їй відповідачем, згідно квитанцій, у яких відсутня інформація про призначення платежу, є платою на проживання відповідача у її житлі, а не аліментами. Відповідач та його представник у судовому засіданні заперечили позов з тих підстав, що стягнення неустойки (пені) повинно враховуватись з моменту пред`явлення виконавчого документу до виконання, а не з моменту набрання законної сили рішення суду про стягнення аліментів, а розрахунок заборгованості, здійснений державним виконавцем є невірним. Крім того, відповідач повідомив, що перераховував кошти позивачу, згідно квитанцій, у яких відсутня інформація про призначення платежу, як плату по аліментах. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 3 ст.\~12, ч. 1 ст.\~81\~ЦПК України). Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст.76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України). \~ \~ \~ \~Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст.81 ЦПК України). Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч.4 ст.82 ЦПК України). Рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 19.06.2018 року по справі №443/604/18 позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задоволено. Вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 12 квітня 2018 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.7-8). На виконання вищевказаного рішення суду, Жидачівським районним судом Львівської області 23.07.2018 року видано виконавчий лист (а.с.9). 31.05.2021 року начальником Жидачівського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Прусік О.П. відкрито виконавче провадження ВП №65613376 з виконання виконавчого листа №443/604/18 від 23.07.2018 року, виданого Жидачівським районним судом Львівської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 12 квітня 2018 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.17, а.6 матеріалів виконавчого провадження ВП №65613376). Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , 30.07.2022 року у Жидачівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Після реєстрації шлюбу прізвище дружини « [PERSON] » (а.с.33). Частиною 2 статті 51\~Конституції України та статтею 180\~СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1959, підписаною Україною 21.02.1990 року, ратифікованою Україною 27.02.1991, встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної й однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч.1 та 2 ст.27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною\~постановою Верховної\~Ради Української\~РСР від\~27\~лютого 1991\~року №\~789-XII (дата набуття чинності для України: 27.09.1991 року) держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч.1\~ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до\~ч.1\~ст.191\~СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Згідно ч.1\~ст.194\~СК України аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за десять років, що передували пред`явленню виконавчого листа до виконання. Відповідно до частини другої статті 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Обсяг відповідальності батьків не залежить від проживання їх разом чи окремо від дитини, і цей факт не звільняє від обов`язку забезпечувати такі умови життя дитини, які є достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку. Згідно із частиною четвертою статті 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Судом встановлено, що внаслідок невиконання відповідачем аліментних зобов`язань, які визначені рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 19.06.2018 року, в останнього виникла заборгованість по сплаті таких. Як видно з матеріалів виконавчого провадження, а саме із розрахунку заборгованості від 10.02.2022 року, станом на 10.02.2022 року така становила 900225,96 грн. (а.с.80-81 матеріалів виконавчого провадження ВП №65613376). Разом з тим, суд не погоджується із вказаним розрахунком. Так, судом встановлено, що за період з 08.05.2020 року по 28.01.2022 року [PERSON] було сплачено в користь позивача на банківську картку останньої № [NUMBER] (а.с.70), яка емітована АТ «Ощадбанк» аліменти на утримання дитини в розмірі ( на загальну суму) 28060 грн., зокрема: 08.05.2020 року в розмірі 995 грн, що підтверджується квитанцією від 08.05.2020 року (титульний аркуш матеріалів виконавчого провадження ВП №65613376); 09.08.2020\~року в\~розмірі \~3020\~грн.,\~що підтверджується\~випискою по\~картковому рахунку\~№ [NUMBER] ,\~який належить\~ [PERSON] \~(а.с.31 матеріалів виконавчого провадження ВП №65613376) та випискою по картковому рахунку № [NUMBER] , яка міститься на CD-диску (а.с.82); 18.10.2020 року в розмірі 1990 грн, що підтверджується квитанцією від 18.10.2020 року (титульний аркуш матеріалів виконавчого провадження ВП №65613376); 12.11.2020 року в розмірі 1990 грн, що підтверджується квитанцією від 12.11.2020 року (титульний аркуш матеріалів виконавчого провадження ВП №65613376); 21.12.2020\~року в\~розмірі \~1000\~грн.,\~що випискою\~по картковому\~рахунку № [NUMBER] ,\~який належить\~ [PERSON] \~(а.31 матеріалів виконавчого провадження ВП №65613376); 21.07.2021 року в розмірі 2015 грн, що підтверджується квитанцією від 01.07.2021 року та випискою по картковому рахунку № [NUMBER] , яка міститься на CD-диску (а.с.82); 29.07.2021\~року в\~розмірі -\~2000\~грн.,\~що підтверджується\~квитанцією №0.0.2213757966.1\~від 29.07.2021\~року (а.7 матеріалів\~виконавчого провадження\~ВП №65613376\~та випискою,\~яка міститьсяна CD-диску); 28.08.2021\~року в\~розмірі \~3025\~грн.,\~що підтверджується\~квитанцією №5829315714\~від 28.08.2021\~року (а.22 матеріалів виконавчого провадження ВП №65613376); 27.09.2021 року в розмірі - 3025\~грн.,\~що підтверджується\~квитанцією №9916715414\~від 27.09.2021\~року (а.24 матеріалів виконавчого провадження ВП №65613376); 03.11.2021 року в розмірі - 3000\~грн.,\~що підтверджується\~квитанцією №5540455914\~від 03.11.2021\~року (а.46 матеріалів виконавчого провадження ВП №65613376); 01.12.2021 року в розмірі - 3000\~грн.,\~що підтверджується\~квитанцією №6750695314\~від 01.12.2021\~року (а.47 матеріалів виконавчого провадження ВП №65613376); 25.01.2022 року в розмірі - 1000\~грн.,\~що підтверджується\~квитанцією №7356761114\~від 25.01.2022\~року (а.74 матеріалів виконавчого провадження ВП №65613376); 28.01.2022 року в розмірі - 2000\~грн.,\~що підтверджується\~квитанцією №9305450114\~від 28.01.2022\~року (а.75 матеріалів виконавчого провадження ВП №65613376). Одночасно суд критично ставиться до твердження позивачки про те, що кошти, які були перераховані їй відповідачем без зазначення призначення платежу є платою за проживання у її житлі, а не в рахунок оплати аліментів на утримання їхньої доньки, оскільки жодних доказів, які свідчили про перерахунок цих коштів саме як плату за проживання у житлі, позивачем не надано. При цьому, суд бере до уваги те, що вказані кошти були перераховані на картковий рахунок № [NUMBER] , який належить позивачці, що підтверджується випискою по вказаному рахунку, тобто на той же, що і сплачувались аліменти, а також те, що відповідні платіжні документи долучені до матеріалів виконавчого провадження на виконання виконавчого листа про стягнення аліментів, а відтак суд вважає, що вказані суми перераховувалися позивачці саме як аліментні платежі на утримання дитини. Одночасно, суд не бере до уваги наявну в матеріалах виконавчого провадження квитанцію «Ощадбанк» від 10.04.2020 року на суму 3004 грн., як на підтвердження сплати [PERSON] аліментів на утримання дитини, оскільки в така не є в достатній мірі читабельною, із такої не видно ні анкетних даних «Платника» та «Отримувача», ні призначення платежу, а будь-яких інших доказів здійснення оплати аліментів у вказаному розмірі відповідачем не надано. Згідно із частинами першою-третьою статті 196\~СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Приписами частини 2\~статті 196 СК України\~передбачено, розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Крім цього, суд враховує роз`яснення, викладені у пункті 22\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», згідно з якими передбачена\~статтею 196 СК України\~відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. При розрахунку пені за заборгованістю по аліментах суд враховує правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі №333/6020/16-ц, у якому зазначається таке. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що оскільки пеня є змінною величиною, основою для обчислення якої є саме заборгованість по аліментах за певний місяць, то формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» означає, що розмір пені не повинен перевищувати розмір заборгованості, на яку вона нараховується. Відтак, виходячи із правил розрахунку пені на заборгованість за аліментами, викладених у вказаній постанові Великої Палати Верховного Суду, беручи до уваги періодичність та суми сплачених відповідачем аліментів, суми, що підлягають стягненню, визначені державним виконавцем, розрахунок пені за період з 01.05.2018 року по 09.02.2022 року, з врахуванням обмежень передбачених ст.196 СК України (не більше 100 відсотків від розміру заборгованості, на яку вона нараховується), помісячно становитиме наступні розміри, а саме: пеня за прострочення сплати аліментів за квітень 2018 року\~становить 1026 грн.; пеня за прострочення сплати аліментів за травень 2018 року\~становить 1620,25 грн.; пеня за прострочення сплати аліментів за червень 2018 року\~становить 1620,25 грн.; пеня за прострочення сплати аліментів за липень 2018 року\~становить 1681,75 грн.; пеня за прострочення сплати аліментів за серпень 2018 року\~становить 1681,75 грн.; пеня за прострочення сплати аліментів за вересень 2018 року\~становить 1681,75 грн.; пеня за прострочення сплати аліментів за жовтень 2018 року\~становить 1689,25 грн.; пеня за прострочення сплати аліментів за листопад 2018 року\~становить 1689,25 грн.; пеня за прострочення сплати аліментів за грудень 2018 року\~становить 1689,25 грн.; пеня за прострочення сплати аліментів за січень 2019 року\~становить 1747,50 грн.; пеня за прострочення сплати аліментів за лютий 2019 року\~становить 1747,50 грн.; пеня за прострочення сплати аліментів за березень 2019 року\~становить 1747,50 грн.; пеня за прострочення сплати аліментів за квітень 2019 року\~становить 1937,25 грн.; пеня за прострочення сплати аліментів за травень 2019 року\~становить 1937,25 грн.; пеня за прострочення сплати аліментів за червень 2019 року\~становить 1937,25 грн.; пеня за прострочення сплати аліментів за липень 2019 року\~становить 1983,50 грн.; пеня за прострочення сплати аліментів за серпень 2019 року\~становить 1983,50 грн.; пеня за прострочення сплати аліментів за вересень 2019 року\~становить 1983,50 грн.; пеня за прострочення сплати аліментів за жовтень 2019 року\~становить 2026 грн.; пеня за прострочення сплати аліментів за листопад 2019 року\~становить 2026 грн.; пеня за прострочення сплати аліментів за грудень 2019 року\~становить 2026 грн.; пеня за прострочення сплати аліментів за січень 2020 року\~становить 2010 грн.; пеня за прострочення сплати аліментів за лютий 2020 року\~становить 2010 грн.; пеня за прострочення сплати аліментів за березень 2020 року\~становить 2010 грн.; пеня за прострочення сплати аліментів за квітень 2020 року\~становить 2006,50 грн.; пеня за прострочення сплати аліментів за травень 2020 року\~становить 1515,32 грн.; пеня за прострочення сплати аліментів за червень 2020 року\~становить 2120,67 грн.; пеня за прострочення сплати аліментів за липень 2020 року\~становить 1665,54 грн.; пеня за прострочення сплати аліментів за серпень 2020 року\~становить 2288,21 грн.; пеня за прострочення сплати аліментів за вересень 2020 року\~становить 1215,91 грн.; пеня за прострочення сплати аліментів за жовтень 2020 року\~становить 1159 грн.; пеня за прострочення сплати аліментів за листопад 2020 року\~становить 1159 грн.; пеня за прострочення сплати аліментів за грудень 2020 року\~2542,10 грн.; пеня за прострочення сплати аліментів за січень 2021 року\~становить 2713,25 грн.; пеня за прострочення сплати аліментів за лютий 2021 року\~становить 2713,25; пеня за прострочення сплати аліментів за березень 2021 року становить\~2713,25 грн.; пеня за прострочення сплати аліментів за квітень 2021 року\~становить 3164,25 грн.; пеня за прострочення сплати аліментів за травень 2021 року\~становить 3164,25 грн.; пеня за прострочення сплати аліментів за червень 2021 року\~ становить 1315,85 грн.; пеня за прострочення сплати аліментів за липень 2021 року\~становить 1255,49 грн. пеня за прострочення сплати аліментів за серпень 2021 року\~становить 1253,35 грн.; пеня за прострочення сплати аліментів за вересень 2021 року\~ становить 1306,25 грн.; пеня за прострочення сплати аліментів за жовтень 2021 року\~становить 1302,69 грн.; пеня за прострочення сплати аліментів за листопад 2021 року\~становить 1315,11 грн.; пеня за прострочення сплати аліментів за грудень 2021 року\~становить 1471,51 грн.; пеня за прострочення сплати аліментів за січень 2022 року\~становить 1592,93 грн.. Таким чином загальний розмір пені на заборгованість зі сплати аліментів за період з 01.05.2018 року по 09.02.2022 року становитиме 84445,93 грн.. Також суд зазначає, що відповідачем не надано жодного належного та допустимого доказу, який би свідчив про наявність об`єктивних обставин, які перешкоджали йому виконувати аліментні зобов`язання, у зв`язку з чим, суд доходить переконання, що заборгованість по сплаті аліментів виникла саме з вини відповідача, а тому наявні правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивачки пені, передбаченої\~статтею 196 СК України. Враховуючи вищевикладене, зважаючи на те, що відповідач був обізнаний про свій обов`язок сплачувати аліменти та частково здійснював їхню сплату, однак не вжив усіх заходів для виконання такого обов`язку в повному обсязі та вчасно, суд вважає за\~необхідне стягнути з відповідача на користь позивача, пеню за прострочення сплати аліментів за період з 01.05.2018 по 09.02.2022 в сумі 84\~445,93 грн., тобто вимоги слід задоволити частково. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 930,89 грн.,\~виходячи з\~розрахунку 84445,93грн. (розмір задоволених позовних вимог) х 992,40 грн. (ставка судового збору) : 90025,96 грн. (розмір заявлених позовних вимог) = 930,89 грн., що буде пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial