Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-29 00:00:00

20.03.2023 до Дарницького районного суду м. Києва поштовими засобами зв`язку (адреса відправлення відповідно до відмітки на конверті 18.03.2023) від представника позивача - Скоробогатого Олександра Васильовича (документ на підтвердження повноважень - копія довіреності від 07.12.2022) надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Універсал банк» до [PERSON] , [PERSON] , у якій представник позивача просить стягнути з відповідачів на користь позивача заборгованість 3% річних у розмірі 2 609,45 швейцарських франків за період з 13.11.2019 по 28.02.2023 та витрати по сплаті судового збору. Позовна заява обґрунтована тим, що 13.11.2019 рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області № 541/1736/16-ц за позовною заявою ПАТ «Універсал Банк» стягнуто солідарно з [PERSON] ( [INFO] ) та [PERSON] ( [INFO] ) заборгованість за кредитним договором у розмірі 32 175,57 швейцарських франків. Однак відповідачі не виконують вказане рішення суду, а тільки шляхом направлення окремих платежів з 13.11.2019 по 28.02.2023, отже допустили прострочення грошового зобов`язання за вказаний період. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності встановленої законом. У зв`язку з цим позивачем здійснено нарахування 3% річних, що полягає в компенсації (плати) від боржника за користування ними грошовими коштами, належними до сплати. Розмір заборгованості відповідно до розрахунку за вказаний період становить 2 609,46 швейцарських франків. Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва Заставенко М.О. від 10.04.2023 відкрито провадження за вказаною позовною заявою, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 09.05.2023 до суду надійшов відзив на позовну, підписаний представником відповідачів, в якому останні не заперечували наявності заборгованості зі сплати боргу по кредиту, не заперечували щодо стягнення з них 3% річних, однак не визнали заявленої до стягнення суми та надали свій розрахунок, відповідно до якого розмір 3% річних становить 2 498,29 швейцарських франків. Представник позивача відповіді на відзив до суду не подав. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини та дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області № 541/1736/16-ц на користь ПАТ «Універсал Банк» стягнуто солідарно з [PERSON] ( [INFO] ) та [PERSON] ( [INFO] ) заборгованість за кредитним договором у розмірі 32 175,57 швейцарських франків. Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Л.О. відкрито виконавче провадження № [NUMBER] з примусового виконання виконавчого листа № 541/1736/16-ц. Згідно з розрахунком, наданим позивачем, 3% річних за період невиконання вищевказаного судового рішення становить 2 609,45 швейцарських франків. Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. У частині першій статті 509 ЦК України закріплено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, установлених статтею 11 цього Кодексу. У частині п`ятій статті 11 ЦК України визначено, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникнути з рішення суду. Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України у разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Отже, положення зазначеної норми права передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 30 березня 2016 року у справі № 6-2168цс15. Крім того, відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України у постанові від 2 вересня 2015 року у справі № 6-369цс15, у разі неповернення позичальником суми позики своєчасно його борг складатиме, зокрема суму позики з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобов`язання та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом. Таким чином, встановивши, що рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області № 541/1736/16-ц на користь ПАТ «Універсал Банк» стягнуто солідарно з [PERSON] ( [INFO] ) та [PERSON] ( [INFO] ) заборгованість за кредитним договором у розмірі 32 175,57 швейцарських франків і це рішення до моменту звернення з позовом до суду повністю не виконане, суд вважає заявлені позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Беручи до уваги наведене та перевіривши наданий позивачем розрахунок суми штрафних санкцій, суд дійшов висновку, що сума штрафних санкцій на підставі ст. 625 ЦК України, тобто 3% річних, яка підлягає стягненню становить 2 609,45 швейцарських франків. Наданий стороною відповідача розрахунок 3% річних суд не приймає до уваги, оскільки він здійснений з 20.03.2020 року, тоді як рішення суду про стягнення боргу було винесено у листопаді 2019 року, про що було відомо відповідачам, а виконавче провадження з приводу примусового виконанні рішення суду відкрито 03.03.2020 року. Відповідно до частини 1, пункту 1 частини 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Враховуючи те, що суд дійшов висновку про задоволення заявлених позовних вимог, тому на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір у розмірі по 1 342,00 грн. з кожного з відповідачів. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved