Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей, мотивуючи свої вимоги тим, що між сторонами 04 жовтня 2008 року був зареєстрований шлюб відділом реєстрації актів цивільного стану Жовківського районного управління юстиції Львівської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 04.10.2008р. та складений відповідний актовий запис №124. В цьому шлюбі у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження: серії [NUMBER] , виданого Жовківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області 26.03.2019р. та серії [NUMBER] , виданого Жовківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області 03.02.2017р. Зазначає,\~що протягом останніх років сімейне життя між ним та Відповідачкою поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Спільне життя між сторонами не склалося через відсутність взаємопорозуміння та взаємоповаги, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. Між ними часто виникали непорозуміння та сварки, які унеможливили спільне проживання та спілкування. Вже тривалий час кожен з них живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування. Позивач вважає, що сім`я остаточно розпалася та примирення між ними неможливе. Крім\~цього,\~зазначає,\~що на даний час він проживає за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним проживає старша донька [PERSON] за її власним бажанням та згодою, оскільки вона навчається в Жовківському ЗЗСО І-ІІІ ст. №1. Крім цього, [PERSON] відвідує позашкільні гуртки в Жовківському районному центрі дитячої та юнацької творчості. І тому, щоб не створювати їй додаткового стресу із добиранням кожного дня до навчальних закладів та назад додому, сторони разом із старшою донькою дійшли згоди, що вона залишається проживати з Позивачем в [ADDRESS] в звичних для неї умовах. Також, будинок, в якому вони проживають, це новий двоповерховий будинок, який побудований Позивачем для своєї сім`ї і в якому дочка має свою окрему кімнату, свій дитячий простір, що для її морального стану та розвитку є дуже важливо. Щодо молодшої доньки [PERSON] , оскільки їй лише 6 років і вона потребує постійної материнської турботи, то сторони дійшли згоди, що вона разом з матір`ю буде проживати в с. Смереків Львівського району Львівської області, в будинку батьків Відповідачки. Однак, Позивачу стало відомо, що Відповідачка має намір виїжджати на роботу за кордон. І тоді молодша донька [PERSON] буде позбавлена і батьківської, і материнської турботи. Близьких родичів зі сторони Відповідачки, які б могли доглядати за молодшою дочкою [PERSON] на час відсутності матері немає. Тому, Позивач вважає, що потрібно визначити місце проживання доньки [PERSON] разом з ним та її старшою сестрою за адресою: [ADDRESS] , оскільки там в неї є теж своя окрема кімната, свій дитячий простір, де забезпечені належні умови для проживання та розвитку дитини. Крім цього, у вересні 2023 року Юлія іде в перший клас Жовківського ЗЗСО І-ІІІ ст. №1, вона також відвідує позашкільні гуртки в Жовківському районному центрі дитячої та юнацької творчості. Добирання із с. Смерекова до навчальних закладів в м. Жовква буде додатковим стресом для дитини. Крім цього вказує, що має стабільний самостійний не малий дохід, яким може у повному обсязі створити всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дітей, задовольнити гармонійний розвиток їх особистості в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Позивач наголошує, що має постійне місце проживання. Будинок, в якому він зараз проживає, будував для своїх дітей, спиртними напоями не зловживає, за місцем роботи і проживання характеризуюся позитивно, любить своїх дочок і добре до них ставиться, завжди їх підтримує. Проживання дочок разом із ним відповідає їхнім інтересам. Також зазначає, що не має наміру чинити перешкоди у спілкуванні дітей із матір`ю і готовий зі свого боку усіма силами сприяти тому, щоб діти через розлучення батьків не були позбавлені піклування матері. Також зазначає,\~що старша\~донька [PERSON] досягла віку 13 років та може приймати участь у визначенні свого місця проживання, шляхом надання прихильності одному з батьків. Вона хоче проживати з батьком за адресою: [ADDRESS] , оскільки дуже прив`язана до нього. Молодшій дочці [PERSON] зараз 6 років і , оскільки Відповідачка буде перебувати невизначений час за кордоном, просить, щоб вона теж проживала разом з ним і старшою сестрою, щоб не була позбавлена і материнської, і батьківської опіки. Дівчатка прив`язані одна до одної, багато часу проводять разом. Щоб не розривати тісний емоційний зв`язок між сестрами, краще, щоб вони проживали разом. Старша [PERSON] завжди опікувалася молодшою сестрою [PERSON] , водила її на гуртки, вільний час проводили сестри разом. А роздільне проживання зможе вплинути на погіршення їх психічного та психологічного стану. Також просить взяти до уваги, що на даний час діти проживають в різних населених пунктах і це унеможливлює спілкування дітей між собою. Спільне проживання дітей забезпечить їм відчуття стабільності та спокою, це буде найкраще для них. Позивач просить\~суд шлюб\~розірвати та\~визначити місце\~проживання дітей\~разом із\~ним за\~адресою: [ADDRESS] . Позивач у підготовче судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задоволити. Відповідачка в підготовче судове засідання не з`явилась, однак подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Проти позову не заперечує. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог в підготовче судове засідання не прибув, причини неявки суд не повідомив У відповідності до ч.3ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про взаємовідносини сторін, позицію відповідача про визнання позову, суд вважає за можливе ухвалити рішення у відсутність учасників, що відповідає положенням ст.200,206,211 ЦПК України. Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги належить задовольнити з наступних підстав. Згідно із ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 10, 60, 61 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. Згідно ч. 1 ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 04.10.2008р. у відділі реєстрації актів цивільного стану Жовківського районного управління юстиції Львівської області, актовий запис №124. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ст. 110 ч. 1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З позовної заяви Позивача від 05.06.2023 року, вбачається, що він остаточно визначився та збереження шлюбу не бажає. З заяви Відповідачки від 09.06.2023 року, вбачається, що вона позов визнає, просить шлюб розірвати. А відтак, суд приходить до переконання, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому у суду є всі підстави для задоволення позову. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.2007 року Про практику застосування судами про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя, проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що їх подальше спільне життя подружжя збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них, збереження шлюбу є неможливим. Спорів з приводу поділу майна сторони не мають. За таких обставин, суд приходить до висновку, що розлад в сім`ї носить стійкий характер, сторони припинили подружні стосунки, втратили одне до одного почуття любові, сім`я фактично не існує, примирення між сторонами не можливе. А відтак, суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність заявленого позову в частині розірвання шлюбу. У відповідності до ч. 1 ст. 109 Сімейного Кодексу України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Відповідно до ст. 141 Сімейного Кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не випливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 153 Сімейного Кодексу України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ст. 155 Сімейного Кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до ст. 157 Сімейного Кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ч.2 ст. 160 Сімейного Кодексу України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Згідно ч.ч.1, 2 ст. 161 Сімейного Кодексу України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Судом також встановлено, що старша дочка [PERSON] , [INFO] , бажає проживати із Позивачем, а Відповідач в свою чергу проти позову не заперечує, просить такий задоволити. За змістом ст. 9 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради УРСР від 27.02.1991 року № 789-ХІІ, дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Тому,\~позовні вимоги\~позивача \~з приводу\~встановлення місця\~проживання старшої\~доньки [PERSON] , [INFO] , з ним підлягають до задоволення. У відповідності до ч.1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Відповідно до ст. ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції). Місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою. В даному випадку Позивач звернувся до суду з позовними вимогами про визначення місця проживання малолітньої дитини з ним, із зазначення конкретної адреси. З системного тлумачення ч. 1 ст. 3, ст. 9 Конвенції про права дитини, ч. ч. 2 і 3ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства»,ст.161 СК України випливає, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. Отже суд,\~враховуючи вік\~дитини,\~яка є\~малолітньою та\~відсутність виключних\~обставин,\~які б\~вказували на\~неможливість проживання\~дитини окремо\~від Позивача,\~вважає,\~що позовні\~вимоги щодо\~визначення місця\~проживання молодшої\~доньки [PERSON] , [INFO] , разом з батьком є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Таким чином, позовні вимоги Позивача з приводу встановлення місця проживання дітей з ним підлягають до задоволення. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] .

Outcome: approved