Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] в якому просить розірвати укладений між ними шлюб, зареєстрований 12.11.2011 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Компаніївського районного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 34. Свої вимоги обґрунтовує тим, що між нею та відповідачем спільного життя не склалось, часто виникали сварки та непорозуміння через різні характери, шлюбні відносини припинені з 2022 року, примирення та збереження шлюбу неможливо, від шлюбу мають дитину: [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 12.06.2023 відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного провадження, відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України без повідомлення сторін. Роз`яснено відповідачу право подати відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Позивачу направлено копію ухвали про відкриття провадження, а відповідачу копію ухвали та копію позову з додатками рекомендованим листом, який відповідач отримав 15.06.2023. Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про відкриття провадження відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заяву із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач разом з позовом просила суд розгляд справи провести за її відсутності. Від відповідача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав. У відповідності до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Згідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 12.11.2011 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Компаніївського районного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 34, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.5). Зі змісту позову вбачається, що сторони спільного господарства не ведуть, припинили сімейні відносини. Клопотань про надання часу на примирення до суду від сторін не надходило, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, при цьому, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Зазначена норма національного законодавства відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Згідно приписів статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини, що виключає відновлення колишніх сімейних відносин та збереження шлюбу. За змістом ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач просила залишити прізвище « [PERSON] », яке вона набула під час реєстрації шлюбу. Оскільки відповідачем позов визнано, суд вважає необхідним повернути позивачу 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а решта судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, що відповідає вимогам ст.ст.141,\~142 ЦПК України.

Outcome: approved