Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-12 00:00:00

До Октябрського районного суду міста Полтави звернувся з позовною заявою [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю інвестиційна науково - промислова компанія «Озот» про розірвання договору міни майнових прав та стягнення коштів. В обгрунтування своїх позовних вимог вказував, що між [PERSON] та ТОВ ІНПК Озот 25 грудня 2015 року укладено договір міни №1, за яким позивач передає відповідачу товарно - матеріальні цінності - керамічну плитку настінну мозаїчку MARVEL BRONZE COLD MOZAI ASCT з колекції MARVEL Atlas Concorde,коричневого кольору, виробництва Італія (розмір 30,5 см ?30,5 см), поверхня глянцева, матеріал біла глина - у кількості 1877 грн., а відповідач отримує товарно - матеріальні цінності, та після проведення реконструкції та введення об`єкта в експлутацію, для набуття права власності ( володіння,користування та розпорядження), передає майнові права на житловий будинок за адресою : [ADDRESS] , житловою площею 70,4 кв.м., загальною площею 105,3 кв.м., господарські будівлі та споруди ( вбиральня, сарай, літня кухня, навіс, гараж) - площею 98, 0 кв.м. Згідно п.2 Договору міни №1 від 25.12.2015 року, загальна ціна договору складає 11220000,00 грн. Позивач, згідно умов договору передав відповідачу товарно - матеріальні цінності в строк. Данний факт підтверджується актами прийому - передачі товарно - матеріальних цінностей по договору міни №1 від 25.12.2015 року, за № 1 від 24.02.2016 року, №2 від 19.03.2016 року, №3 від 29.03.2016 року, №4 від 02.04.2016 року,№5 від 19.04.2016 року,№6 від 25.04.2016 року,№7 від 30.04.2016 року,№8 від 07.06.2016 року,№9 від 14.06.2016 року,№10 від 16.06.2016 року. Нарікань стосовно якості, та кількості не надходило. На підставі не виконання умов договору зі сторони відповідача, за домовленістю було продовжено дію договору міни №1 від 25.12.2015 року. Даний факт підтверджується підписаними додатковими угодами від 17.01.2018 року, від 11.06.2019 року, від 07.04.2020 року? від 02.04.2021 року на строк до 31 грудня 2021 року, до його повного погашення. В зв`язку зі зміною ринкової вартості товарно - матеріальних цінностей з моменту передачі відповідачу, 02.03.2022 року між позивачем та відповідачем були узгоджені зміни до договору міни від 25.12.2015 року, та підписана додаткова угода про збільшення ціни договору до суми 2236300, 00 грн. У зв`язку з невиконанням відповідачем договору міни №1 від 25.12.2015 року відповідачем особисто отримано вимогу від 20.06.2022 рок, про повернення переданих товарно - матеріальних цінностей в кількості 1877 в строк до 01.07.2022 року. До даного часу відповідач не надав жодної відповіді щодо виконання умов повернення, місце перебування відповідача невідоме. Розрахунок штрафних санкцій за невиконання умов договору становить: вартість неповернутих товарно - матеріальних цінностей 22336300,00 грн., штрафні санкції 300 % від суми договору міни (п.6.2 договору) 67008900,00грн., всього 22336300,00грн.+67008900,00грн. =89345200,00 грн. Ухвалою від 02 вересня 2023 року відкрито провадження у справі. 23.09.2023 року до Октябрського районного суду м. Полтави надійшов відзив на позовну заяву. 27.09.2023 року до Октябрського районного суду м.Полтави надійшла заява про укладення мирової угоди. 06.10.2023 року судом визнано явку сторін обов`язковою до суду. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, прохав задовольнити, та затвердити мирову угоду. 13.07.2023 року у задоволенні заяви сторін про затвердження мирової угоди відмовлено. Представник відповідача Черневецький А.В. позовні вимоги визнав. Судом встановлено наступне. [PERSON] та ТОВ ІНПК Озот 25 грудня 2015 року уклали договір міни №1, за яким позивач передає відповідачу товарно - матеріальні цінності - керамічну плитку настінну мозаїчку MARVEL BRONZE COLD MOZAI ASCT з колекції MARVEL Atlas Concorde,коричневого кольору, виробництва Італія (розмір 30,5 см ?30,5 см), поверхня глянцева, матеріал біла глина - у кількості 1877 грн., а відповідач отримує товарно - матеріальні цінності, та після проведення реконструкції та введення об`єкта в експлутацію, для набуття права власності ( володіння, користування та розпорядження), передає майнові права на житловий будинок за адресою : [ADDRESS] , житловою площею 70,4 кв.м., загальною площею 105,3 кв.м., господарські будівлі та споруди ( вбиральня, сарай, літня кухня, навіс, гараж) - площею 98, 0 кв.м. Згідно п.2 Договору міни №1 від 25.12.2015 року, загальна ціна договору складає 11220000,00 грн. Позивач, згідно умов договору передав відповідачу товарно - матеріальні цінності в строк. Данний факт підтверджується актами прийому - передачі товарно - матеріальних цінностей по договору міни №1 від 25.12.2015 року, за № 1 від 24.02.2016 року, №2 від 19.03.2016 року, №3 від 29.03.2016 року, №4 від 02.04.2016 року,№5 від 19.04.2016 року,№6 від 25.04.2016 року,№7 від 30.04.2016 року,№8 від 07.06.2016 року,№9 від 14.06.2016 року,№10 від 16.06.2016 року. Нарікань стосовно якості, та кількості не надходило. На підставі не виконання умов договору зі сторони відповідача, за домовленістю було продовжено дію договору міни №1 від 25.12.2015 року. Даний факт підтверджується підписаними додатковими угодами від 17.01.2018 року, від 11.06.2019 року, від 07.04.2020 року? від 02.04.2021 року на строк до 31 грудня 2021 року, до його повного погашення. В зв`язку зі зміною ринкової вартості товарно - матеріальних цінностей з моменту передачі відповідачу, 02.03.2022 року між позивачем та відповідачем були узгоджені зміни до договору міни від 25.12.2015 року, та підписана додаткова угода про збільшення ціни договору до суми 2236300, 00 грн. У зв`язку з невиконанням відповідачем договору міни №1 від 25.12.2015 року відповідачем особисто отримано вимогу від 20.06.2022 рок, про повернення переданих товарно - матеріальних цінностей в кількості 1877 в строк до 01.07.2022 року. До даного часу відповідач не надав жодної відповіді щодо виконання умов повернення, місце перебування відповідача невідоме. Розрахунок штрафних санкцій за невиконання умов договору становить: вартість неповернутих товарно - матеріальних цінностей 22336300,00 грн., штрафні санкції 300 % від суми договору міни (п.6.2 договору) 67008900,00грн., всього 22336300,00грн.+67008900,00грн. =89345200,00 грн. У частині першій та другій статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Статтею 11 ЦПК України передбачено, що суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесу. Частина 1 статті 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, процесуальними діями, тощо. Частиною 1 статті 207 ЦПК України передбачено, що мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Аналізуючи вказані норми ЦПК України слід дійти до висновку, що завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси власне порушені, а учасники цивільного обороту використовують цивільне судочинство для такого захисту. Суд відмовив у затвердженні мирової угоди, оскільки метою укладення мирової угоди використовувалось сторонами для набуття позивачем права власності на нерухоме майно, яке не є предметом спору. При цьому, у разі використання приватно-правового інструментарію не для захисту цивільних прав та інтересів, а для інших цілей, які суперечать нормам матеріального та процесуального права Статтею 715 ЦК України передачено, що за договром міни ( бартеру) кожна із сторні зобов`язується передати другій стороні у власність один товар в обмін на інший товар. Кожна із сторін договору міни є продавцем того товару, який він передає в обмін, і покупцем товару, який він одержує взамін. Частина 4 статті 715 цієї статті передбачає, що право власності на обмінювані товари переходить до сторін одночасно після виконання зобов`язань щодо передання майна обома сторонами, якщо інше не встановлено договором або законом. Як на підставу розірвання договору міни позивач посилається на підставу не виконання умов договору зі сторони відповідача, за домовленістю було продовжено дію договору міни №1 від 25.12.2015 року. Даний факт підтверджується підписаними додатковими угодами від 17.01.2018 року, від 11.06.2019 року, від 07.04.2020 року? від 02.04.2021 року на строк до 31 грудня 2021 року, до його повного погашення. В зв`язку зі зміною ринкової вартості товарно - матеріальних цінностей з моменту передачі відповідачу, 02.03.2022 року між позивачем та відповідачем були узгоджені зміни до договору міни від 25.12.2015 року, та підписана додаткова угода про збільшення ціни договору до суми 2236300, 00 грн. У зв`язку з невиконанням відповідачем договору міни №1 від 25.12.2015 року відповідачем особисто отримано вимогу від 20.06.2022 року, про повернення переданих товарно - матеріальних цінностей в кількості 1877 в строк до 01.07.2022 року. До даного часу відповідач не надав жодної відповіді щодо виконання умов повернення, місце перебування відповідача невідоме. Розрахунок штрафних санкцій за невиконання умов договору становить: вартість неповернутих товарно - матеріальних цінностей 22336300,00 грн., штрафні санкції 300 % від суми договору міни (п.6.2 договору) 67008900,00грн., всього 22336300,00грн.+67008900,00грн. =89345200,00 грн. Частиною 1 статті 652 ЦК України передбачено, що у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Відповідно до ч.2 ст. 652 ЦК, якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених ч.4 цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона; Отже закон пов`язує можливість розірвання договору одночасно з наявністю істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, та з наявністю чотирьох умов, визначених ч. 2 ст. 652 ЦК, при істотній зміні обставин, з яких сторони виходили, укладаючи договір. Частиною 3 статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач не надав суду жодних доказів, які б свідчили про наявність підстав для розірвання договору міни. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, процесуальними діями, тощо ( ч. 1 ст. 13 ЦПК України) . Як на підставу стягнення боргу за договром міни у розмірі 89345200,00 грн. позивач посилається на частину 3 статті 652 ЦК України, яка передбачає, що у разі розірвання договору внаслідок істотної зміни обставин суд, на вимогу будь-якої із сторін, визначає наслідки розірвання договору виходячи з необхідності справедливого розподілу між сторонами витрат, понесених ними у зв`язку з виконанням цього договору. За загальним правилом, передбаченим ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання його сторонами, а цивільні права, які випливають із договору, захищаються у тій самій мірі та у той самий спосіб, що і права, які прямо чи опосередковано передбачені актами цивільного законодавства. Оскільки суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про розірвання договору міни, то підстави для стягнення боргу у зв`язку із розірванням договору міни ( ч. 3 ст.652 ЦК України) відсутні.

Outcome: dismissed