Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-04 00:00:00

05.06.2023 [PERSON] а (далі також - [PERSON] , позивачка) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі також - [PERSON] , відповідач, разом - сторони) про стягнення аліментів на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для осіб відповідного віку, щомісячно до досягнення нею 23 років за умови, що вона буде продовжувати навчання. На обґрунтування вимог зазначила, що їх спільна з відповідачем повнолітня дочка [PERSON] навчається у Київському університеті імені Бориса Грінченка, на третьому курсі денної форми навчання, у зв`язку з чим не має змоги влаштуватися на роботу, стипендію вона не отримує. Дочка проживає разом з матір`ю та знаходиться на повному її утриманні. Жодної добровільної матеріальної допомоги відповідач не надає, хоча має таку можливість, так як є працездатною особою, може працювати та отримувати дохід, а тому дочка потребує матеріальної допомоги, яку він може надавати. Ухвалою від 07.06.2023 суд відкрив провадження у справі та призначив справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 19.06.2023 вiдповiдач отримав ухвалу про відкриття провадження та позовну заяву з додатками, однак у встановлений судом строк відзиву на позов не подав, у зв`язку з чим суд вирішує справу за наявними матеріалами відповідно до положень частини 8 статті 178 ЦПК України. Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. 16.07.1994 сторони зареєстрували шлюб в Ужгородському відділі реєстрації актів громадського стану, актовий запис № 407 (а.с. 9). [INFO] у подружжя народилась дитина - дочка [PERSON] (а.с. 3). З пояснень позивачки вбачається, що в січні 2016 року [PERSON] пішов з сім`ї та почав проживати з іншою жінкою в м. Боярка, дочка залишилась проживати разом з матір`ю,а батько будь-яких коштів на її утримання не надає та всіляко ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Позивачка не взмозі самостійно утримувати дочку, у зв`язку з тим, що крім навчання, вона ще витрачає додаткові кошти на лікування хронічного захворювання дочки. З 05.09.2022 дочка сторін [PERSON] навчається на денній формі навчання у Київському університеті імені Бориса Грінченка, строк закінчення навчання - 30.06.2024, що підтверджується довідкою з навчального закладу від 20.01.2023 (а.с. 4). Статтею 199 Сімейного кодексу України встановлено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до положень статті 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, в тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (стаття 182 Сімейного кодексу України). Отже за змістом вищенаведених положень закону обов`язковими умовами стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, є потреба повнолітньої дитини у матеріальній допомозі і спроможність батьків надавати утримання з урахуванням їх матеріального, сімейного становища, стану здоров`я тощо. Враховуючи, що повнолітня дочка сторін навчається на денній формі навчання, вона позбавлена можливості працювати, а тому не може забезпечити свої потреби, пов`язані з фізичним існуванням та навчанням. Жодних заперечень проти позову та доказів неспроможності надавати утримання повнолітній дочці відповідач не надав, проте ураховуючи принцип рівності обов`язків батьків щодо утримання дітей і такі загальні засади цивільного законодавства як розумність та справедливість, суд вважає обґрунтованою вимогу про стягнення з нього аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини доходу, що на думку суду забезпечить достатнє її утримання обома батьками і не поставить платника аліментів у занадто скрутне матеріальне становище, оскільки в його розпорядженні залишається 3/4 частин доходу. З урахуванням положень статей 191, 199 Сімейного кодексу України суд присуджує аліменти від дня пред`явлення позову і до припинення дочкою сторін навчання, але не більше, ніж до досягнення нею 23 років. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивачки, а позивачі за подання позовів про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України стягує з відповідача судовий збір в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial