Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що з 11 жовтня 2013 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] та малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та поглядів на сімейне життя, в сім`ї відсутнє взаєморозуміння, втрачені почуття, сторони проживають окремо, сімейно-шлюбні відносини між ними фактично припинені. Тому просить суд розірвати шлюб, після розірвання шлюбу залишити прізвище « [PERSON] » та стягнути з відповідача на її користь сплачений судовий збір у сумі 1073,60 грн. Ухвалою судді від 03 травня 2023 року було відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Позивач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належно. В прохальній частині позовної заяви просила розгляд справи проводити у її відсутності та розірвати шлюб, після розірвання шлюбу залишити прізвище набуте в шлюбі « [PERSON] », судові витрати стягнути з відповідача. (а.с. 3-4) Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належно. До суду надійшла заява, в якій відповідач просив розгляд справи проводити у його відсутності. (а.с. 25-26). Відповідно до положення ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони 11 жовтня 2013 року зареєстрували шлюб, у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 1438, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] .(а.с.6) Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та сина [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] .(а.с.7,8) Зі змісту позовної заяви слідує, що підставою для розірвання шлюбу є те, що сторони припинили подружні відносини, мають різні інтереси та погляди на життя та сімейні обов`язки, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків. Позивач зазначила, що збереження сім`ї неможливе і дане суперечить її інтересам, сім`я розпалася остаточно. Задовольняючи позов, суд виходив з наступного. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Частина 2 ст. 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до норми вказаної статті, при розірванні шлюбу кожен із подружжя має право зберегти спільне прізвище або відновити дошлюбне. Це право може бути реалізоване лише у момент припинення шлюбу у разі його розірвання. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі викладеного, враховуючи позицію позивача щодо розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження їхнього шлюбу є недоцільним, і це суперечить інтересам позивача. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, при наявності бажання обох сторін, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки підстави для його збереження відсутні, на що було вказано вище в рішенні. Звертаючись до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, позивач просила суд стягнути з відповідача [PERSON] судовий збір в сумі 1073 грн. 60 коп. На підставі ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 1073,60 грн. Після розірвання шлюбу прізвище позивача залишити « [PERSON] ». На підставі викладеного,

Outcome: approved