Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої непрацездатної дитини-інваліда. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 25.11.2004 року вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до Свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції 31.01.2008 року шлюб між нею та відповідачем [PERSON] розірвано. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 24.01.2020 року по справі № 569/22147/19 змінено розмір аліментів, які стягуються за рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 14.05.2008 року по справі № 2-2839/08 із [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1\~200 грн., але не менше 50% прожиткового мінімум для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. [INFO] [PERSON] виповнилося 18 років. Відповідно до довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ № 491376 [PERSON] , [INFO] з 16.02.2023 року встановлено І Б група інвалідності, інвалідність встановлена на строк довічно. Відповідно до даної довідки [PERSON] непридатний до трудової діяльності за станом здоров`я, рекомендовано спостереження та лікування у психіатра, невролога. Згідно висновку лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за собою з інвалідністю І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу № 491, хворий [PERSON] , [INFO] , особа з інвалідністю з дитинства І Б групи внаслідок психічного розладу потребує постійного догляду та проживає разом з мамою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Оскільки, [PERSON] є особою з інвалідністю І групи та потребує лікування, а тому має необхідність у матеріальній допомозі. Просить суд\~стягнути з\~відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього непрацездатного сина-інваліда І Б групи [PERSON] , [INFO] в розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з моменту подачі позовної заяви до суду та протягом всього періоду непрацездатності [PERSON] . Позивачка в судове засідання не з`явилася, повідомлялася про час та дату розгляду справи належним чином, представником адвокатом Павлюк І.А. подано через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області 03.07.2023 року заяву, в якій позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити та розгляд справи проводити у її відсутність та у відсутність позивача. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, повідомлявся про час та дату розгляду справи належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Суд вважає зібраних в справі доказів достатньо для вирішення справи по суті, тому розглядає справу у відсутності відповідача в заочному порядку. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що з 25.11.2004 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 5). Відповідно до Свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції 31.01.2008 року шлюб між сторонами розірвано (а.с. 6). Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 24.01.2020 року по справі № 569/22147/19 змінено розмір аліментів, які стягуються за рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 14.05.2008 року по справі № 2-2839/08 із [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1\~200 грн., але не менше 50% прожиткового мінімум для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 8). [INFO] [PERSON] виповнилося 18 років. Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року № 63566/00 "Проніна проти України § 23). Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. десятий п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп\\2003). Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. З дослідженої в судовому засіданні довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісію серії 12 ААВ № 491376 виданої 20.02.2023 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , дата огляду 20.02.2023 року; огляд - первинний; група інвалідності - перша Б з 16.02.2023 року; причина інвалідності - інвалід з дитинства; інвалідність, встановлена на строк до довічно; висновок про умови та характер праці непрацездатний до трудової діяльності за станом здоров`я; рекомендовані заходи щодо відновлення працездатності спостереження та лікування у психіатра, невролога; підстава - акт огляду МСЕК № 315 (а.с. 9). З дослідженого в судовому засіданні Висновку лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за собою з інвалідністю І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу № 491 вбачається, що хворий [PERSON] , [INFO] , особа з інвалідністю з дитинства І «Б» групи внаслідок психічного розладу, встановленої 16.02.2023 року, проживає разом з мамою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та потребує постійного стороннього догляду. Висновок дійсний до 22.05.2025 року (а.с. 10). Відповідно до ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності та те, що обов`язок утримувати повнолітніх дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, розмір аліментів, які позивач просить суд стягнути з відповідача заявлений з врахуванням вимог розумності та справедливості, проживання батька окремо від дитини не впливає на обсяг його прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, а тому суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , як дитини-інваліда є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають до задоволення. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір, від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Аналізуючи наведені норми, суд приходить до висновку, що судові витрати необхідно стягнути з відповідача. На підставі ст.ст. 141, 198, 199, 200 СК України, ст.ст. 141, 280-282, 354, 430 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved