Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-27 00:00:00

Позивач [PERSON] через свого представника 14.12.2023 року звернувся до суду з позовною заявою до ТДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.», [PERSON] про відшкодування шкоди. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 24.10.2020 року о 17:40 год., в м. Одеса по вул. проспект Небесної Сотні, біля будинку № 29/1, водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки «ВМW 528», р.н. [NUMBER] , під час маневру перестроювання, не надав переваги у русі автомобілю марки «NISSAN» д.н.з. [NUMBER] , що рухався у попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтися, в результаті чого відбулося зіткнення вказаних транспортних засобів. В результаті ДТП транспортний засіб «NISSAN», д.н.з. [NUMBER] , отримав значні механічні пошкодження, а власнику [PERSON] були завдані матеріальні збитки. Постановою Київського районного суду м. Одеси від 27.11.2020 року (справа № 947/33704/20) винною особою в скоєнні правопорушення, що мало наслідком настання вказаної ДТП, був визнаний [PERSON] . Цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] на момент вказаної ДТП була застрахована у відповідача ТДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» на підставі полісу 201299705. Позивач 24.10.2020 року звернувся до ТДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» з заявою про виплату страхового відшкодування, однак на момент подання позову страхова виплата не здійснена. З метою визначення розміру матеріальної шкоди, яка була заподіяна позивачу у зв`язку із пошкодженням автомобіля «NISSAN», д.н.з. [NUMBER] , він звернувся до суб`єкта оціночної діяльності ФОП [PERSON] та було складено «Звіт про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу» № 284/07-22, згідно якого розмір вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу транспортного засобу «NISSAN» д.н.з. [NUMBER] , становить 42 256,36 грн. В зв`язку з чим з відповідача ТДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Айна користь позивача підлягає стягненню несплачене страхове відшкодування у розмірі 42 256,36 грн. Відповідно до звіту № 284/07-22 від 20.07.2022 року вартість відновлювального ремонту без урахування зносу колісного транспортного засобу «NISSAN» д.н.з. [NUMBER] , складає 86 368,84 грн. тому з відповідача [PERSON] підлягає виплата різниці між вартістю матеріального збитку та розмір страхового відшкодування, що становить 44 112,48 грн. Враховуючи викладене, просить стягнути з ТДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» на свою користь 42 256,36 грн. страхового відшкодування, а також стягнути з [PERSON] різниці між вартістю матеріального збитку та розмір страхового відшкодування, що становить 44 112,48 грн. Ухвалою суду 21 грудня 2022 року за вказаним позовом відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. Судом в ухвалі зазначено, що відповідач протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження у справі має право подати письмовий відзив разом з доказами, що обґрунтовують доводи його заперечень, який повинен відповідати положенням ст. 178 ЦПК України. Станом на 28 червня 2023 року відповідачами письмові відзиви не подано. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступних висновків. 24.10.2020 року о 17:40 год., в м. Одеса по вул. проспект Небесної Сотні, біля будинку №29/1, водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки «ВМW 528», р.н. [NUMBER] , під час маневру перестроювання, не надав переваги у русі автомобілю марки «NISSAN» д.н.з. [NUMBER] , що рухався у попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтися, в результаті чого відбулося зіткнення вказаних транспортних засобів. Транспортний засіб «NISSAN» д.н.з. [NUMBER] , отримав значні механічні пошкодження, а його власнику - [PERSON] були завдані матеріальні збитки. [PERSON] є власником Транспортний засіб «NISSAN» д.н.з. [NUMBER] . Постановою Київського районного суду м. Одеси від 27.11.2020 року (справа № 947/33704/20) [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] на момент вказаної ДТП була застрахована відповідачем ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №201299705 24.10.2020 року позивач звернувся до відповідача із заявою про страхове відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, пошкодженням транспортного засобу «NISSAN» д.н.з. [NUMBER] . Згідно «Звіту про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу» № 284/07-22 від 26.07.2022 року проведеного ФОП [PERSON] розмір вартості відновлювального ремонту становить 86 368,84 грн., вартість матеріального збитку становить 42 256,36 грн.(а.с. 15-20). Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2,5 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо- транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно п. 34.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Відповідно до пункту 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Постановою від 04 липня 2018 року, справа №755/18006/15-ц, провадження №14-176 цс 18, Верховний Суд зазначив: Стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність. З огляду на вищезазначене, за основу для визначення розміру матеріальної шкоди, завданої позивачу суд бере висновок звіту № 284/07-22 від 26.07.2022 року проведеного ФОП [PERSON] розмір вартості відновлювального ремонту становить 86 368,84 грн., вартість матеріального збитку становить 42 256,36 грн.(а.с. 15-20). В зв`язку з вищезазначеним, вимоги позивача до відповідача ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч. 2 ст. 1192 Цивільного кодексу України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ч. 1 ст. 1194 Цивільного кодексу України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 6 від 27.03.92р. «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Окрім цього, відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.92 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» при визначенні розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, судам слід враховувати, що потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди. Таким чином, з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню різниця між вартістю відновлювального ремонту і належною страховою виплатою у розмірі 44 112,48 грн. Відповідно до ст. 133, 137, 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідачів на користь держави судовий збір пропорційно до обсягу задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial