Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-28 00:00:00

[PERSON] в особі представника [PERSON] звернулась до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом про стягнення з Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Дім на Будівельників» безпідставно отриманих коштів у розмірі 95 488,00 грн. та судового збору у розмірі 1 073,60 грн. (а.с. 17-19). Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 13.03.2019 позивачкою сплачено на рахунок відповідача 2 500,00 грн. з призначенням платежу - сплата вступного внеску згідно договору №06/11-01 від 11.01.2006, квартира [ADDRESS] від [PERSON] , що підтверджується платіжним дорученням № 1-930К від 13.03.2019. Також [PERSON] сплачено на рахунок Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Дім на Будівельників» 13.03.2019 суму 2 500,00 грн. з призначенням платежу - сплата вступного внеску згідно договору №05/11-01 від 11.01.2006, квартира [ADDRESS] від [PERSON] , що підтверджується платіжним дорученням № 1-944К від 13.03.2019. Ще позивачкою 29.10.2019 сплачено на рахунок відповідача кошти в сумі 90 488,00 грн. з призначенням платежу - цільові внески від [PERSON] , [ADDRESS] , що підтверджується меморіальним ордером № МВ32297394 від 29.10.2019. Зазначено, що між позивачкою та відповідачем жодних договорів не укладалося та не виникало інших договірних відносин, відсутні будь-які домовленості, які б стали підставою для перерахування ОК «Житлово-будівельний кооператив «Дім на Будівельників» коштів у розмірі 95 488,00 грн. [PERSON] стало відомо про створення будівельного кооперативу ОК «ЖБК «Дім на Будівельників», однак жодних письмових заяв про вступ до даного кооперативу позивачка не подавала, будь яких договорів про участь або членство не підписувала, до кооперативу не вступала, відповідно жодних правовідносин між [PERSON] та відповідачем не виникло. Отже, ОК «ЖБК «Дім на Будівельників» безпідставно набув 13.03.2019 грошові кошти від позивачки, які на дату звернення до суду не повернуті. Вказано, що відповідач без будь яких правових підстав, внаслідок помилки набув належні позивачці кошти 95 488,00 грн., відповідно безпідставно набуте майно підлягає поверненню, згідно ст. 1212 ЦК України. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 17.04.2023 позовну заяву було залишено без руху з наданням позивачці строку для усунення недоліків позову протягом семи днів з дня отримання копії ухвали (а.с. 10, 11). 18.04.2023 року стороною позивачки подано до суду на виконання вимог ухвали уточнену позовну заяву (а.с. 15-19). Ухвалою суду від 20.04.2023 відкрите провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в судове засідання, відповідачу був встановлений п`ятнадцятиденний строк з дня вручення вказаної ухвали подати відзив на позов (а.с. 22-24). 22.05.2023 на адресу суду від відповідача ОК «ЖБК «Дім на Будівельників» надійшов відзив на позов з проханням відмовити у задоволенні позовних вимог повністю з посиланням на їх безпідставність і необґрунтованість та пропущення строку позовної давності. Зазначено, що спірні кошти були перераховані 13.03.2019 у сумі 2 500,00 грн. і 2 500,00 грн. та 29.10.2019 у сумі 90 488,00 грн., проте з позовом [PERSON] звернулась до суду лише 18.04.2023, тобто після спливу більше трьох років. Вказано, що ЖБК «Дім на Будівельників» утворено у 2019 році інвесторами проблемного об`єкта будівництва по [ADDRESS] з метою добудови цього житлового будинку. Позивачка є інвестором будівництва вказаного будинку з 2006 року, відповідно договору від 11.01.2006 № 06/11-01 на пайову участь у фінансуванні будівництва будинку. 13.03.2019 [PERSON] на адресу ЖБК «Дім на Будівельників» було подано заяву про прийняття її в члени ЖБК «Дім на Будівельників» з додано копією документу про сплату ступного внеску 2 500,00 грн. На підставі особисто поданої заяви позивачку було прийнято в члени ЖБК з дотриманням вимог Закону України «Про кооперацію» та Статуту кооперативу. [PERSON] є матір`ю позивачки та інвестором будівництва житлового будинку по [ADDRESS] на підставі відповідно укладеного договору від 11.01.2006 № 05/11-01. [PERSON] 13.03.2019 подала заяву про вступ у члени ЖБК «Дім на Будівельників», до якої долучено квитанцію про сплату нею, за допомогою її доньки, 2 500,00 грн. вступного внеску. Рішенням правління ЖБК «Дім на Будівельників» від 26.03.2019 № 1 затверджено розмір цільового внеску на квартиру [ADDRESS] , інвестором якої є позивачка, у розмірі 102 704,00 грн. Таким чином, спірні грошові кошти із призначеннями платежів сплата вступних внесків та цільових внесків перераховані на рахунок кооперативу правомірно (а.с. 33-95). 25.05.2023 від представника позивачки [PERSON] [PERSON] до суду надійшли відповідь на відзив та клопотання про витребування оригіналів письмових доказів. У відповіді на відзив сторона позивачки зазначає, що строк позовної давності було перервано 12.03.2020 запровадженням карантину та додатково 24.04.2022 з початком військових дій російської федерації проти України, відповідно трирічний строк позовної давності не пропущено. Відповідачем не надано доручення чи іншого документу, яким би [PERSON] уповноважувала позивачку на здійснення платежу, а отже він підлягає поверненню, як безпідставно отриманий. Жодних пайових внесків позивачка не вносила та такі внески не передбачені жодними внутрішніми рішеннями відповідача чи його статутом, тобто [PERSON] не набула статусу члена кооперативу, тому сплачені кошти є безпідставно отриманими і підлягають поверненню (а.с 98-99, 102). Ухвалою суду від 02.06.2023 задоволено клопотання представника позивачки [PERSON] [PERSON] про витребування оригіналів письмових доказів; витребувано від відповідача для огляду судом оригінал заяви [PERSON] від 13.03.2019 та оригінал заяви [PERSON] від 13.03.2019 про прийняття в члени Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Дім на Будівельників» (а.с. 105, 106). 05.06.2023 на адресу суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, у яких відповідач ОК «ЖБК «Дім на Будівельників» просить у задоволенні позову відмовити повністю, вказуючи, що твердження позивачки є безпідставні та необґрунтовані. [PERSON] на підставі її добровільного волевиявлення прийнята у члени кооперативу, їй видано посвідчення про членство, позивачкою сплачено вступний внесок та передано у пайовий фонд кооперативу пай члена кооперативу, як це передбачено Статутом ЖБК (а.с. 108-114, 129-139). 05.06.2023 на адресу суду надійшло клопотання ОК «Житлово-будівельний кооператив «Дім на Будівельників» про закриття провадження у справі (а.с. 120-127). 23.06.2023 на адресу суду подано ОК «Житлово-будівельний кооператив «Дім на Будівельників» на виконання ухвали суду від 02.06.2023 про витребування оригіналів письмових доказів для огляду судом оригінали заяв [PERSON] та [PERSON] про прийняття у члени ОК «Житлово-будівельний кооператив «Дім на Будівельників» (а.с. 140). Ухвалою суду від 29.06.2023 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача ОК «Житлово-будівельний кооператив «Дім на Будівельників» про закриття провадження у справі. У відповідності ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи. Згідно ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. За правилами частини 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За вимогами позову позивачка просить стягнути з відповідача безпідставно отримані грошові кошти у розмірі 95 488,00 грн., що були сплачені трьома платежами, зокрема, відповідно: квитанції № 1-930К від 13.03.2019 на суму 2 500,00 грн., квитанції № 1-944К від 13.03.2019 на суму 2 500,00 грн. та меморіального ордеру № МВ32297394 від 29.10.2019 на суму 90 488,00 грн. (а.с. 4-6), посилаючись на те, що з ОК «Житлово-будівельний кооператив «Дім на Будівельників» будь яких договорів вона не укладала, домовленостей про перерахування коштів з відповідачем не було, до кооперативу вона не вступала, тому жодних правовідносин між нею та відповідачем не виникло. Відповідно пункту 1.1 Статуту Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Дім на Будівельників» (далі - кооператив) у новій редакції, затвердженого загальними зборами членів кооперативу, протокол від 24.03.2019 № 4, кооператив є юридичною особою, утвореною шляхом об`єднання на добровільних засадах фізичних та/або юридичних осіб, на підставі рішення установчих зборів, з метою забезпечення житлом та/або нежитловими приміщеннями членів кооперативу шляхом будівництва або участі у будівництві багатоквартирного будинку, а також для подальшої його експлуатації та управління ним (далі - Статут, а.с. 41-58). Згідно пунктів 1.3, 3.1 Статуту, кооператив за типом є обслуговуючим, а за напрямком діяльності - житлово-будівельним. Метою діяльності кооперативу є задоволення економічних, соціальних, житлових та інших потреб членів кооперативу (та членів їх сімей), які добровільно об`єдналися на основі поєднання їх пайових внесків для участі в організації будівництва багатоквартирного будинку, зовнішніх, внутрішніх інженерних мереж та споруд та подальшої їх (його) експлуатації. Відповідно пунктів 5.1, 5.2 Статуту, членами кооперативу можуть бути громадяни України, що досягли 16-ти річного віку, іноземці та особи без громадянства, юридичні особи України та іноземних держав, що діють через своїх представників, які внесли вступний внесок у розмірі, визначеному цим Статутом, додержуються вимог цього Статуту і користуються правом ухвального голосу. Рішення голови кооперативу про прийняття до складу членів кооперативу підлягає затвердженню загальними зборами членів кооперативу. 11.01.2006 між позивачкою [PERSON] та ТОВ «Юга-Групп» було укладено Договір № 06/11-01 на пайову участь у фінансуванні будівництва будинку, об`єктом якого є квартира [ADDRESS] (а.с. 59-63). За змістом квитанції № 1-930К від 13.03.2019, позивачкою сплачені кошти 2 500,00 грн. на рахунок відповідача, що є предметом спору, з призначенням платежу: сплата вступного внеску згідно договору № 06/11-01 від 11.01.2006, квартира [ADDRESS] від [PERSON] (а.с. 4). До доводів позивачки про те, що будь яких заяв про вступ до ОК «Житлово-будівельний кооператив «Дім на Будівельників» вона не подавала, суд відноситься критично, оскільки такі обставини спростовуються заявою [PERSON] до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Дім на Будівельників» від 13.03.2019 з проханням прийняти позивачку в члени вказаного кооперативу, також у заяві зазначено, що [PERSON] є інвестором квартири № 107 (поверх 6), зі Статутом та внутрішніми документами кооперативу позивачка ознайомлена і зобов`язується їх виконувати у відповідності до діючого законодавства України, додатком до заяви є копія квитанції про сплату вступного внеску (а.с. 142). Аналогічну заяву датовану 13.03.2019 відповідачу ОК «Житлово-будівельний кооператив «Дім на Будівельників» подавала [PERSON] , яка є інвестором квартири [ADDRESS] (а.с. 141). Суд бере до уваги вищевказані заяви позивачки та [PERSON] про вступ до кооперативу, оскільки за клопотанням сторони позивачки суд витребував у відповідача та оглянув оригінали таких письмових доказів, відповідно до положень частини 6 ст. 95 ЦПК України. Нормою ст. 11 Закону України «Про кооперацію» визначено, що вступ до кооперативу здійснюється на підставі письмової заяви. Особа, яка подала заяву про вступ до кооперативу, вносить вступний внесок і пай у порядку та розмірах, визначених його статутом. Рішення правління чи голови кооперативу про прийняття до кооперативу підлягає затвердженню загальними зборами його членів. Порядок прийняття такого рішення та його затвердження визначається статутом кооперативу. За результатами розгляду вищевказаних заяв [PERSON] та [PERSON] рішенням голови ОК «ЖБК «Дім на Будівельників» Хомовненко Г.М. від 18.03.2019 № 2 прийнято до складу членів Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Дім на Будівельників» позивачку та [PERSON] (а.с. 65-67). Загальними зборами кооперативу оформленим протоколом № 3 від 23.03.2019 затверджено, серед іншого, рішення голови ОК «ЖБК «Дім на Будівельників» від 18 березня 2019 року № 2 про прийняття осіб до складу членів кооперативу (а.с. 68). Відповідно квитанції № 1-944К від 13.03.2019, позивачкою сплачені кошти 2 500,00 грн. на рахунок відповідача, що є предметом спору, з призначенням платежу: сплата вступного внеску згідно договору № 05/11-01 від 11.01.2006, квартира [ADDRESS] від [PERSON] (а.с. 5). Пунктом 9.3 Статуту кооперативу визначено, що пайовий внесок вноситься кооперативу одночасно з прийняттям у члени кооперативу. Заява про прийняття у члени кооперативу є одночасно заявою про внесення у пайовий фонд кооперативу паю члена кооперативу (його майнових прав на частину об`єкта будівництва). Кооператив користується переданим йому паєм для здійснення своєї діяльності та не може розпоряджатися ним без рішення/згоди члена кооперативу. Згідно пунктів 7.1.3, 7.1.4 Статуту кооперативу, внески членів кооперативу складаються із пайового внеску та цільового внеску - грошового неповоротного внеску члена кооперативу, що вноситься до спеціального фонду кооперативу для забезпечення виконання конкретних завдань кооперативу. Відповідно пункту 6.2 Статуту кооперативу, член кооперативу зобов`язаний, серед іншого, своєчасно сплачувати визначені цим статутом внески. Отже, позивачка та [PERSON] на підставі поданих ними заяв у визначеному Законом України «Про кооперацію» та Статутом кооперативу порядку були прийняті до ОК «Житлово-будівельний кооператив «Дім на Будівельників». Також відповідачем надано список членів ОК «ЖБК «Дім на Будівельників», які отримали відповідні посвідчення, у перелік яких включено позивачку [PERSON] , якій видано посвідчення за № 61 під підпис про отримання посвідчення (а.с. 139). Відповідно ст. 19 Закону України «Про кооперацію», для досягнення мети своєї діяльності кооператив набуває та використовує майно, фінансові та інші ресурси. Джерелами формування майна кооперативу, серед іншого, є вступні, членські та цільові внески його членів, паї та додаткові паї. Рішенням загальних зборів членів ОК «ЖБК «Дім на Будівельників» оформлених протоколом № 4 від 24.03.2019, вирішено встановити внесок для добудови будинку у розмірі 952,73 грн. за 1 кв.м. та доручено правлінню кооперативу визначити розмір цільового внеску для кожного інвестора (а.с. 91-93). Рішенням правління ОК «Житлово-будівельний кооператив «Дім на Будівельників» від 26.03.2019 № 1 затверджено розміри цільових внесків на квартиру, нежитлове приміщення та машиномісце, які підлягають сплаті членами кооперативу з переліком осіб згідно з додатком, відповідно якого визначено по об`єкту № 107 розмір цільового внеску 102 704,00 грн. (а.с. 94, 95 ). Згідно меморіального ордеру № МВ32297394 від 29.10.2019, позивачкою сплачено на рахунок відповідача кошти в сумі 90 488,00 грн., що є предметом спору, з призначенням платежу - цільові внески від [PERSON] , [ADDRESS] (а.с. 6). В обґрунтування вимог позивачка посилається на статтю 1212 ЦК України, частиною 1 якої визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України. Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав. Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок iншої особи, в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань iз набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однiєю особою (набувачем) за рахунок iншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбiльшення майна у iншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або вiдсутностi збільшення на стороні потерпілого; 4) вiдсутнiсть правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб. За змістом частини першої статті 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави. Вiдповiдно до частини першої, пунктів 1, 4 частини другої, частини 3 статті 11, частин першої та другої статті 509 ЦК України цивiльнi права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогiєю породжують цивiльнi права та обов`язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, належать договори та iншi правочини; інші юридичні факти. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Зобов`язанням є правовiдношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися вiд певної дiї, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання повинно виконуватися належним чином вiдповiдно до вимог ЦК України та інших aктiв цивільного законодавства. Згідно із частиною першою статті 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є, зокрема, речі, у тому числі гроші. Під вiдсутнiстю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказiвцi закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто вiдсутнiсть правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Загальна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, або отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі ст. 1212 ЦК України тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання. До аналогічного висновку прийшов Верховний Суд у своїх постановах від 17 квітня 2019 року по справі № 759/1206/17, від 14 квітня 2020 року по справі № 495/2442/16-ц. Аналіз статті 1212 ЦК України вказує на те, що правова природа інституту безпідставного отримання чи збереження майна (предмет регулювання) це відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала. За правилами ч. 3 ст.12, ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В силу вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК України). Отже, судом встановлено, що позивачка подавала заяву від 13.03.2019 про вступ до кооперативу, у зв`язку з чим 13.03.2019 на рахунок відповідача сплатила вступний внесок у розмірі 2 500,00 грн. Також позивачка, як член кооперативу, відповідно меморіального ордеру від 29.10.2019, сплатила цільовий внесок у розмірі 90 488,00 грн. Такі платежі внесені на підставі Статуту кооперативу та рішення загальних зборів членів кооперативу, що не можна вважати набуттям відповідачем грошових коштів без достатньої правової підстави. Крім того, не є безпідставно набутим майном ОК «ЖБК «Дім на Будівельників» грошові кошти в сумі 2 500,00 грн., які позивачка сплатила за квитанцією № 1-944К від 13.03.2019, оскільки остання кошти вносила саме з цільовим призначенням оплати вступного внеску за [PERSON] щодо квартири [ADDRESS] з посиланням на номер договору 05/11-01 від 11.01.2006, стороною в якому є [PERSON] , як учасник фінансування будівництва житлового будинку [ADDRESS] (а.с. 85-89). При цьому [PERSON] також подавала відповідачу заяву про вступ до кооперативу, тобто, така оплата з боку позивачки не була помилковою. До того ж, у поданих письмових поясненнях від 02.06.2023 член ОК «ЖБК «Дім на Будівельників» [PERSON]. зазначає, що вона з березня 2019 року по цей час є відповідальною в кооперативі за сплату вступних внесків та подання заяв про прийняття в члени кооперативу, у березні 2019 року її повідомила [PERSON] про те, що під час подання заяви про прийняття у члени ОК «ЖБК «Дім на Будівельників» вступний внесок за останню перерахує її донька [PERSON] (а.с. 138). За нормою частин 1, 2 ст. 528 ЦК України, виконання обов`язку може бути покладено боржником на іншу особу, якщо з умов договору, вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства або суті зобов`язання не випливає обов`язок боржника виконати зобов`язання особисто. У цьому разі кредитор зобов`язаний прийняти виконання, запропоноване за боржника іншою особою. У разі невиконання або неналежного виконання обов`язку боржника іншою особою цей обов`язок боржник повинен виконати сам. З урахуванням викладеного відсутні правові підстави для задоволення позову про стягнення на користь позивачки з відповідача коштів у розмірі 95 488,00 грн. за недоведеністю факту безпідставного отримання останнім вказаних коштів. Доводи сторони відповідача про пропущення позивачкою строку звернення до суду не заслуговують на увагу з огляду на наступне. 02 квітня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», яким, серед іншого, розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 12, відповідно якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Відповідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. За нормою ст. 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Позов поданий до суду 14.04.2023 року. Позовні вимоги пов`язані зі сплатою позивачкою коштів 13.03.2019 та 29.10.2019. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», на всій території України з 12.03.2020 року до 22.05.2020 року установлено карантин. У подальшому дія карантину постановами Кабінету Міністрів України неодноразово продовжувалась. Отже, про порушення своїх прав позивачка мала дізнатися з наступного дня від дати першого платежу - з 14.03.2019, разом з тим, позовна давність продовжується на строк від початку дії карантину з 12.03.2020 року до дати подачі позову 14.04.2023, тому строк звернення до суду не пропущений. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України понесені позивачкою судові витрати по сплаті судового збору суд покладає на позивачку у зв`язку з відмовою в позові повністю.

Outcome: dismissed