Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до Запорізької міської ради про встановлення факту родинних відносин, визнання права власності в порядку спадкування за законом спадкоємцем другої черги за правом представлення. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що після смерті рідного дядька позивача, [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді частини будинку за адресою: [ADDRESS] , що належала спадкодавцю на підставі договору міни від 01.04.2005 року. Позивач, як спадкоємець за законом другої черги за правом представлення, прийняв спадщину - у встановленому законом порядку звернувся з відповідною заявою до П`ятої Запорізької державної нотаріальної контори. У теперішній час, оформити спадщину після смерті [PERSON] позивач у позасудовому порядку, у нотаріальній конторі, не має можливості, через відсутність документального підтвердження родинних відносин із спадкодавцем про що свідчить постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 2477/02-31 від 03.11.2021 року, якою позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті [PERSON] . З метою захисту своїх спадкових прав [PERSON] просить суд встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] , [INFO] , є племінником [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Поті, Грузія, який помер [INFO] , який є його дядьком, матір`ю якого є [PERSON] , яка померла [INFO] , а рідним братом - [PERSON] , який помер [INFO] . Визнати за [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , право власності на 1/2 частину будинку з господарськими спорудами і будівлями за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом за правом представлення після смерті, [INFO] , рідного дядька, [PERSON] . У судовому засіданні адвокат позивача підтримала позовні вимоги в повному обсязі і просила суд задовольнити позов. Відповідач у судове засідання не з`явився, про місце, дату і час судового засідання був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11 квітня 2022 року провадження у справі за позовом [PERSON] до Запорізької міської ради про встановлення факту родинних відносин, визнання права власності в порядку спадкування за законом спадкоємцем другої черги за правом представлення було відкрито. Розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13.09.2022 року було задоволено клопотання позивача про витребування від П`ятої Запорізької державної нотаріальної контори належним чином засвідчену копію спадкової справи, яка заведена після померлого [PERSON] , [INFO] . Від П`ятої Запорізької державної нотаріальної контори на адресу суду надійшла копія витребуваної спадкової справи. Вивчивши позовну заяву, дослідивши спадкову справу та надані позивачем докази, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 05.10.2008 року. [PERSON] перед смертю хворів, з 2004 року був визнаний за рішенням суду недієздатним внаслідок психічного захворювання. Опікуном [PERSON] на підставі розпорядження голови Шевченківської районної адміністрації від 14.05.2004 року та рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12.03.2004 року була мати позивача, [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді частини будинку за адресою: [ADDRESS] , що належала спадкодавцю на підставі договору міни від 01.04.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу, Лучко Н.Г. Заповіту [PERSON] не залишив. Спадщину після смерті [PERSON] , як спадкоємець за законом другої черги за правом представлення, прийняв його племінник позивач у справі, який своєчасно та у встановленому законом порядку звернувся з відповідною заявою до П`ятої Запорізької державної нотаріальної контори, про що свідчать матеріали спадкової справи № 242 за 2009 рік. Позивач є спадкоємцем за законом другої черги за правом представлення після смерті його дядька, [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , який був рідним братом батька позивача, [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Інші спадкоємці [PERSON] , окрім позивача, відсутні. У теперішній час позивач не може документально підтвердити той факт, що його батько, [PERSON] , який помер [INFO] , доводився рідним братом по матері [PERSON] , який помер [INFO] , оскільки свідоцтво про народження [PERSON] не збереглось, а запити до Грузії (місце народження брата батька позивача) залишились без відповіді, що підтверджується матеріалами спадкової справи. Водночас, наявні інші документи, окрім свідоцтва про народження, які підтверджують вищевказаний факт родинних відносин. Відповідно до свідоцтва про народження позивача [NUMBER] від 07.01.1981 року його батьками є: мати: [PERSON] ; батько: [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження батька позивача, [PERSON] , серії [NUMBER] від 05.06.1954 року, його матір`ю є [PERSON] . Відповідно до особистої картки квартиронаймача [PERSON] у квартирі за адресою: [ADDRESS] спільно з нею проживали її сини: [PERSON] та [PERSON] , та онук, [PERSON] . Відповідно до рішення народного суду Томаківського району Дніпропетровської області від 16.04.1955 року з батька [PERSON] - [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти з 1955 року які суд присудив виплачувати 10 років поспіль. Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12.03.2004 \~оку у справі № 2-1371/04 визнано недієздатним [PERSON] , 1944 року народження, за заявою матері позивача, яка доводилась дружиною покійного брата недієздатного, про що зазначено у тексті судового рішення. Розпорядженням Шевченківської районної адміністрації ЗМР від 14.05.2004 року № 1061 мати позивача, [PERSON] , призначено опікуном над братом її чоловіка, [PERSON] , 1944 року народження. Відповідно до договору міни від 01.04.2005 року двокімнатну квартиру за адресою [ADDRESS] була обміняно на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , який перейшов у власність гр. [PERSON] та [PERSON] У 2016 році П`ятою Запорізькою державною нотаріальною контрою відправлявся запит до агенції громадянського реєстру Міністерства Юстиції Грузії щодо надання копії актового запису про народження [PERSON] , уродженця м. Поті, Грузія, [INFO] , який залишився без відповіді. Позивач оформити спадщину після смерті [PERSON] у позасудовому порядку, у нотаріальній конторі, не має можливості, через відсутність документального підтвердження родинних відносин із спадкодавцем про що свідчить постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 2477/02-31 від 03.11.2021 року, якою позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті [PERSON] . Ухвалюючи рішення, суд виходить з того, що ст. 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до положень ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частинами 1, 2 ст. 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. ст. 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати і сестри спадкодавця… Відповідно до ч.3 ст.1266 ЦК України, племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі/братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. При спадкуванні по прямій низхідній лінії право представлення діє без обмеження ступеня споріднення. Відповідно до правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 7 червня 2017 року у справі № 6-161цс17: «Спадкування за правом представлення це спадкування за законом, яке передбачає появу в певних спадкоємців права на спадкування за умови смерті до відкриття спадщини того з їхніх родичів, хто був би спадкоємцем. Таким чином, його власні спадкоємці ніби представляють у спадкових відносинах особу, яка б одержала права на спадкування, якби була живою на час відкриття спадщини. Спадкування за правом представлення є різновидом спадкового правонаступництва. Якби особа, яку представляють, була б живою на час відкриття спадщини, то вона і була б спадкоємцем за законом, у даному ж випадку на її місце заступив спадкоємець за правом представлення, обсяг прав якого у праві представлення не залежить від фактичних прав особи, яка померла на час відкриття спадщини. Отже, під спадкуванням за правом представлення розуміють особливий порядок закликання до спадкування спадкоємців за законом, коли одна особа у випадку смерті іншої особи, яка є спадкоємцем за законом, до відкриття спадщини ніби заступає на її місце і набуває право спадкування тієї частки у спадковому майні, яку отримав би померлий спадкоємець, якби він був живий на момент відкриття спадщини». Згідно з вимогами ст. ст. 1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.ч.1,3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Частиною 1 ст. 1298 ЦК України встановлено, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцем після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до глави 10 п. 4.15 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5 передбачено, що «видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусами після подання оригіналів правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкоємцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна». Якщо нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. У той же час, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. З огляду на те, що права позивача щодо спадкування ніким не оспорюються, а відсутні лише докази родинних стосунків спадкодавця та спадкоємця та наявні умови у спадкоємця для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, позовні вимоги про визнання права власності на спадкове майно задоволенню не підлягають. За таких обставин, оцінивши наявні у справі письмові докази, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити частково. На підставі викладеного,

Outcome: partial