Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-09 00:00:00

адвокат Левицький А.О. в інтересах [PERSON] , 10.11.2022 звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення з відповідача на користь позивача 150 075 грн 03 коп. безпідставно отриманих активів (грошових коштів) мотивуючи тим, що 16.06.2022 [PERSON] , без домовленостей та укладення відповідних договорів із [PERSON] , перерахував на банківський рахунок останнього 150\~075 грн. 03 коп., а отже відповідач безпідставно набув означені кошти, що добровільно повертати такі [PERSON] відмовляється, тому за захистом свого порушеного права позивач змушений звернутись до суду. Просив позов задовольнити, судові витрати стягнути з відповідача. Ухвалою судді від 11.01.2023 провадження у справі відкрито в порядку загального позовного провадження. [PERSON] у відзиві від 01.03.2023 позов визнав частково, зазначив, що в червні 2022 року вирішив продати належний йому ТЗ «Hyundai Genesis Coupe» про що розмістив відповідне оголошення. 12.06.2022 на його оголошення відреагував позивач, з яким він знайомий з 2019 року, та повідомив про намір придбати означений ТЗ, однак з огляду на те, що він також продає власний автомобіль просив почекати один-два місяці. Після усної домовленості укласти договір-купівлі продажу ТЗ «Hyundai Genesis Coupe» в майбутньому, враховуючи повідомлення інших осіб про намір придбати автомобіль, 16.06.2022 позивач перерахував на його банківський рахунок 150 075 грн. 03 коп. (4\~200 доларів США), як передоплату за ТЗ та гарантію його подальшого придбання. 10.07.2022 позивач повідомив про труднощі з продажем свого автомобіля, а 08.09.2022 про відмову у придбанні ТЗ «Hyundai Genesis Coupe» та запропонував поділити на половину перераховану ним суму у розмірі 4\~200 доларів США, що за домовленістю з позивачем він мав повернути 2\~100 доларів США, а інші 2\~100 доларів США залишити собі як втрачену вигоду внаслідок угоди, що не відбулась з його вини. Враховуючи, що 2\~100 доларів США (76\~794 грн. 06 коп.) він повернув позивачу 29.09.2023, не заперечує щодо стягнення з нього решту суми у розмірі 73\~206 грн. 00 коп. (а.с. 28-77). 21.03.2023 підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. Представник позивача Левицький А.О. у заяві від 10.07.2023 вимоги підтримав, просив про розгляд справи за його відсутності (а.с. 96). Відповідач [PERSON] в суді позов визнав частково, з мотивів наведених у відзиві, не заперечує щодо стягнення з нього грошових коштів у розмірі 73\~206 грн. 00 коп. Представник відповідача [PERSON] в суді просить вимоги задовольнити частково, окрім цього зазначила, що грошові кошти, які відповідач отримав від позивача не є безпідставно набутим майном, а відносини, які виникли між сторонами не регулюються положеннями ст. 1212 ЦК України, оскільки між [PERSON] та [PERSON] по суті було укладено усний попередній договір купівлі-продажу ТЗ «Hyundai Genesis Coupe». Заслухавши пояснення відповідача, його представника, вивчивши заяву, матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд доходить наступного висновку. Відповідно до ст. 4, 13, 81, 82 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. За положеннями ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Так, 16.06.2022 позивачем [PERSON] на рахунок відповідача [PERSON] трьома платежами по 50\~025 грн. 01 коп. перераховано грошові кошти в сумі 150\~075 грн. 03 коп., що убачається із копій квитанцій №\~Р24А23669806113С5641, №\~Р24А2366987314С3495 та №\~Р24А2366989778С9047 від 16.06.2022 (а.с. 9-11). Представник [PERSON] в інтересах [PERSON] , у заяві від 10.11.2022, покликаючись на набуття [PERSON] грошових коштів в сумі 150\~075 грн. 03 коп., без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), просить стягнути з відповідача на користь позивача означені грошові кошти (а.с. 3-6). Разом з цим, як убачається із долучених до матеріалів справи копій знімків екрана із месенджера «Telegram», 12.06.2023 позивач звернувся до відповідача з приводу купівлі належного [PERSON] автомобіля «Hyundai Genesis Coupe», того ж дня сторони домовились про вартість транспортного засобу - 13\~900 доларів США та строк у який позивач мав намір придбати автомобіль, а 16.06.2022 як передоплату в рахунок укладення договору купівлі-продажу в майбутньому, [PERSON] перерахував [PERSON] 4\~200 доларів США, що за домовленістю між сторонами еквівалентно 150\~075 грн. 03 коп. 08.09.2023, позивач [PERSON] повідомив про відмову від купівлі ТЗ «Hyundai Genesis Coupe», у зв`язку з чим, враховуючи понесені відповідачем збитки за затримку в продажі ТЗ, запропонував [PERSON] повернути йому половину суми, перерахованої ним в рахунок передоплати за автомобіль 16.06.2023, у розмірі 2\~100 доларів США. 29.09.2023, [PERSON] у готівковій формі повернув позивачу 2\~100 доларів США (а.с. 31-76). Вищеозначені обставини сторонами не оспорюються, позивачем [PERSON] та його представником [PERSON] не спростовано. Відповідно до ч. 1 ст. 1212, ч. 1 ст. 1213 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Суд, з`ясувавши при розгляді справи, що сторона або інший учасник судового процесу на обґрунтування своїх вимог або заперечень послався не на ті норми права, самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію та застосовує для прийняття рішення ті норми, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини. Відповідне положення міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 4 грудня 2019 року у справі №\~917/1739/17. Положеннями ст.\~509\~ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 655, 656 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права. До договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав. Істотними умовами договору купівлі-продажу є умови про предмет і ціну. Як убачається із матеріалів справи та не заперечується сторонами, відносини [PERSON] та [PERSON] виникли 12.06.2022 з приводу укладення в майбутньому договору купівлі-продажу транспортного засобу. Сторонами визначено істотні умови договору, зокрема, предмет - ТЗ «Hyundai\~Genesis\~Coupe»\~та ціну - 13\~900 доларів США. 08.09.2023, позивач [PERSON] повідомив про відмову від укладення в майбутньому основного договору купівлі-продажу ТЗ «Hyundai Genesis Coupe», а 28.09.2023 звернувся до [PERSON] з вимогою повернути йому половину суми, перерахованої ним як передоплату в рахунок укладення основного договору, у розмірі 2\~100 доларів США. 29.09.2023, що не заперечується позивачем, [PERSON] у готівковій формі повернув [PERSON] 2\~100 доларів США, що станом на 29.09.2023 еквівалентно 76\~794 грн. 06 коп., того ж дня позивач звернувся до відповідача з вимогою повернути іншу частину перерахованих 16.06.2023 грошових коштів, однак станом на час розгляду справи відповідні грошові кошти відповідачем [PERSON] , не повернуто. Відповідно до\~положень ст.\~635 ЦК\~України,\~попереднім є\~договір,\~сторони якого\~зобов`язуються\~протягом певного\~строку (у\~певний термін)\~укласти договір\~в майбутньому\~(основний\~договір)\~на умовах,\~встановлених попереднім\~договором. Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору. Істотні умови\~основного договору,\~що не\~встановлені попереднім\~договором,\~погоджуються у\~порядку,\~встановленому сторонами\~у попередньому\~договорі,\~якщо такий\~порядок не\~встановлений актами\~цивільного законодавства. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. Зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. Сума грошових коштів не повернута відповідачем [PERSON] позивачу [PERSON] , перерахована останнім як передоплата в рахунок укладення в майбутньому основного договору купівлі-продажу, складає 73\~280 грн. 97 коп. (150\~075 грн. 03 коп. - 76\~794 грн. 06 коп.). Таким чином, враховуючи те, що основний договір купівлі-продажу ТЗ «Hyundai Genesis Coupe» між сторонами не укладено, з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] слід стягнути грошові кошти у розмірі 73\~280 грн. 97 коп., як частину не повернутої передоплати в рахунок основного договору купівлі-продажу, визначеної сторонами при укладені попереднього договору. Відповідно до положень ст. 133, 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача 732 грн. 80 коп. судового збору.

Outcome: partial