Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до Вишгородського районного суду Київської області із позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 25.12.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Вишгородського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 390. Позивач зазначив, що від шлюбу із відповідачем дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки у них різні погляди на сімейне життя та обов`язки, ведення домашнього господарства, які поступово призвели до втрати між ними почуття любові та поваги одне до одного. Шлюбно-сімейні відносини між ними припинені, з 2021 року не проживають однією сім`єю, не ведуть спільного господарства. Вважає збереження сім`ї та примирення з відповідачем неможливим, а подальше перебування в шлюбі із відповідачем суперечить його інтересам. Згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 15.06.2023 року по справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримував та наполягав на їх задоволенні. Крім того, зазначив, що ним помилково у позовній заяві було зазначено дівоче прізвище відповідача [PERSON] замість шлюбного [PERSON] , а тому просив шлюб розірвати між ним та [PERSON] , а також просив понесені ним витрати по сплаті судового збору з відповідача не стягувати. Відповідач в судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог не заперечувала. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст. 12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 25.12.2007 року зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Вишгородського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 390, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони дітей не мають. Сторони не проживають однією сім`єю, не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбно-сімейні відносини, втратили почуття поваги і любові один до одного. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Подружні відносини сторони припинили, спільне господарство не ведеться, разом не проживають, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить його інтересам. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких умов суд вважає, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам, а тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Шлюб сторони розривають вперше. На підставі викладеного та

Outcome: approved