Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-10 00:00:00

У червні 2023 року АТ КБ «ПриватБанк» (далі - Банк) звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення 32359 грн. 98 коп. заборгованості по договору кредиту б/н від 18.04.2014 року, яка утворилася станом на 19 березня 2023 року, з яких: 26460 грн. 67 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 5899 грн. 31 коп. - заборгованість за простроченими відсотками. В обґрунтування заявлених позовних вимог Банк посилається на те, що [PERSON] , який отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, розмір якого в подальшому було збільшено до 26000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом, не виконує взятих на себе зобов`язань з повернення коштів, внаслідок чого станом на 19 березня 2023 року утворилась заборгованість на загальну суму 32359 грн. 98 коп., яку в добровільному порядку відповідач не сплачує. Представник позивача Гребенюк О.С. подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, у разі відсутності відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, який про час, місце та дату судового засідання повідомлений відповідно до вимог ЦПК України, в судове засідання не з`явився. Тому згідно вимог ст. 280 ЦПК України за письмовою згодою позивача суд проводить заочний розгляд справи. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18 квітня 2014 року відповідач [PERSON] звернувся до Банку із заявою про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку, за змістом якої відповідач визнав, що ця заява разом із Умовами та правилами надання банківських послуг, становлять укладений між сторонами договір про надання банківських послуг. В рамках укладеного сторонами договору АТ КБ «ПриватБанк» надало відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 6900 грн. на платіжну картку, який в подальшому було збільшено до 26000 грн. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво-чи багатосторонніми (договори). За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Як передбачено ч. ч. 1, 2 ст. 640 ЦК України, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, є фінансовою послугою (п. 6 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» від 12 липня 2001 року № 2664-ІІІ (далі Закон №2664-ІІІ). Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону № 2664-ІІІ фінансові послуги відповідно до положень цього Закону надаються суб`єктами господарювання на підставі договору. Договір, якщо інше не передбачено законом, повинен містити: 1) назву документа; 2) назву, адресу та реквізити суб`єкта господарювання; 3) прізвище, ім`я і по батькові фізичної особи, яка отримує фінансові послуги, та її адресу; 4) найменування, місцезнаходження юридичної особи; 5) найменування фінансової операції; 6) розмір фінансового активу, зазначений у грошовому виразі, строки його внесення та умови взаєморозрахунків; 7) строк дії договору; 8) порядок зміни і припинення дії договору; 9) права та обов`язки сторін, відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору; 9-1) підтвердження, що інформація, зазначена в частині другій статті 12 цього Закону, надана клієнту; 10) інші умови за згодою сторін; 11) підписи сторін. Частиною 1 статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. В силу ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Із норм ст. 547 ЦК України слідує, що правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивач обґрунтував свій позов тим, що між сторонами був укладений кредитний договір, за умовами якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, розмір якого в подальшому збільшився до 26000 грн. Вказує, що відповідач не виконав зобов`язання за цим договором, у зв`язку з чим виникла заборгованість. На підтвердження вказаних обстави Банк надав суду: анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, підписану відповідачем 18.04.2014 року (а.с. 48); паспорт споживчого кредиту, який підписаний відповідачем 06 жовтня 2021 року (а.с. 49-53); витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» (а.с. 54); витяг з Умов та Правил надання банківських послуг, про актуалізацію Умов та Правил надання банківських послуг (а.с. 55-82, 83-84); розрахунки заборгованості за договором від 18.04.2014 року станом на 31.10.2015 року, станом на 30.06.2019 року та станом на 19.03.2023 року (а.с. 7-8, 9-18, 19-24); виписку по рахунку [PERSON] в АТ КБ "Приватбанк" за договором №б/н за період 03.06.2011 року - 20.03.2023 року (а.с. 25-45); довідку про отримання відповідачем кредитних карток і терміни їх дії (а.с.47); довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] (а.с. 46). Згідно з наданим Банком розрахунком, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 19 березня 2023 року становить 32359 грн. 98 коп., з яких: 26460 грн. 67 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 5899 грн. 31 коп. - заборгованість за простроченими відсотками. Разом з тим, в анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку відсутні дані про вид і характер банківських послуг, які Банк надав відповідачу. Також анкета-заява не містить відомостей щодо домовленості сторін про встановлення розміру кредиту, терміну його повернення, розміру та підстав для нарахування процентів, комісії та неустойки. Витяг із Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку з Тарифами, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначають, у тому числі: пільговий період користування коштами, процентну ставку, розмір обов`язкового щомісячного платежу, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, а також містяться додаткові положення, в яких зокрема визначено дію договору, позовну давність щодо вимог банку, а також інші умови. Названі документи не підписані відповідачем, а матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці витяги з умов розумів відповідач, ознайомився та погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку. Разом з тим, із паспорту споживчого кредиту, який підписаний відповідачем 06 жовтня 2021 року (а.с. 49-53) вбачається, що банк пропонує споживачу відкрити відновлювальну кредитну лінію, варіанти сум ліміту кредиту (до 200000 грн. - до 800000 грн.), строк дії договору до 12 місяців з пролонгацією; пільговий період до 55 днів (пільгова ставка діє за умови погашення до 25-го числа місяця, наступного за датою виникнення заборгованості), процентна ставка в пільговий період 0,00001% річних, процентна ставка поза межами пільгового періоду 42 % річних, тип процентної ставки - фіксована; реальна річна процентна ставка при користуванні лімітом за межами пільгового періоду та при погашенні мінімальними платежами для карти "Універсальна" - 51,09 %, для карти "Універсальна Gold" - 51,76 %; визначено порядок та умови повернення кредиту: повернення кредиту здійснюється шляхом: - договірного списання з рахунку клієтта в тому числі за рахунок кредитного ліміту, у розмірі процентів, що підлягають сплаті за цим договором 1-го числа календарного місяця наступного за місяцем, в якому було здійснено трати за рахунок кредитного ліміту, за умови наявності невикористаного кредитного ліміту та за відсутності прострочених зобов`язань клієнта; - шляхом внесення клієнтом коштів у розмірі мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту. Розмір мінімального обов`язкового платежу : 5% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн. щомісячно, - у разі прострочення з 31-го дня - 10% від заборгованості, - у разі прострочення з 181 -го дня - 100% від заборгованості (а.с. 49-53). Паспорт споживчого кредиту не може бути визнаний належним доказом щодо погодженої між сторонами процентної ставки, оскільки містить інформацію щодо кредитної картки Універсальна, Універсальна Gold, Platinum, MC World BlakEdition, Visa Signature, MC WorldElite, Visa Infinite, а наведена в Паспорті інформація зберігає чинність та є актуальною до 21.10.2021 року. Зі змісту паспорту слідує, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому паспорті споживчого кредиту та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів, тощо. У розділі 4 вказаного паспорту зазначено, що реальна річна процентна ставка обчислена на основі припущення, що процентна ставка та інші платежі за послуги кредитодавця залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію») із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. Отже, за змістом даної норми, паспорт споживчого кредиту - це лише інформація, необхідна для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття позичальником обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту, яка надається кредитодавцем споживачу до укладення кредитного договору, а умови договору про споживчий кредит та форма його укладення визначені ст.ст. 12, 13 Закону України «Про споживче кредитування» в розділі ІІІ «Договір про споживчий кредит» цього Закону. На підставі викладеного слід дійти висновку, що паспорт споживчого кредиту не є складовою частиною кредитного договору, а є лише письмовою формою ознайомлення споживача до укладення договору з умовами різних видів кредитування для забезпечення йому можливості вибору серед альтернативних умов кредитування. За відсутності достатніх підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутності у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, наданий банком Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. У зв`язку з цим до спірних правовідносин не можуть бути застосовані правила ч. 1 ст. 634 ЦК України, які регламентують правові засади договору приєднання. Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд в постанові від 03 липня 2019 року (справа № 342/180/17). Оскільки матеріали справи не містять доказів щодо істотних умов укладеного сторонами кредитного договору, а саме встановлення у договорі розміру та порядку одержання процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальності за неналежне виконання зобов`язань за договором, то наданий Банком розрахунок заборгованості Банком є неналежним доказом. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що з відповідача на користь Банку слід стягнути заборгованість за простроченим тілом кредиту в сумі 26460 грн. 67 коп., а в задоволенні решти позовних вимог щодо стягнення заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 5899 грн. 31 коп. відмовити. При розподілі судових витрат суд відповідно до положень ст. 141 ЦПК України враховує пропорційність задоволених вимог. Позов заявлено з ціною 32359 грн. 98 коп., а задоволено на суму 26460 грн. 67 коп. коп., тобто на 81,77 %, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2194 грн. 71 коп. судового збору (2684 х 81,77 %).

Outcome: partial