Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-16 00:00:00

Короткий зміст\~та обґрунтування\~позовних вимог. Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, з підстав, що подружні стосунки між ними припинені, причиною розпаду сім`ї стали різні погляди на життя, відсутність порозуміння та поваги один до одного, втрачене почуття любові. В обґрунтування позову зазначає, що з 26 серпня 1999 року перебуває в шлюбі з відповідачем. На даний час сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Позивачка вказує, що перебування у шлюбі із відповідачем суперечить її моральним принципам та інтересам. Збереження сім`ї позивачка вважає неможливим, на примирення не згодна. Процесуальні дії. Ухвалою суду від 30.05.2023 року провадження по справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження. 17.07.2023 року сторони у судове засідання не з`явились.\~ Позивачка в судове засідання не з`явилася, 30.05.2023 року надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] \~в судове\~засідання не\~з`явився,\~про час\~та місце\~розгляду справи\~повідомлявся належним\~чином,\~що підтверджується\~рекомендованим повідомленням\~про вручення\~поштового відправлення\~ судової\~повістки. Судом надсилалися судові повістки про виклик відповідача за адресою: [ADDRESS] , які були повернуті до суду з відміткою відділення поштового зв`язку: «адресат відсутній за вказаною адресою». Згідно з ч. 2 ст.\~247\~ЦПК\~України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, згідно\~ч.1\~ст. 223 ЦПК України, у порядку\~ст.\~ст. 280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. Згідно з ч. 1\~ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 8\~ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Фактичні обставини справи. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що 26 серпня 1999 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було зареєстровано шлюб відділом реєстрації актів громадянського стану виконкомом Білгород-Дністровської міської ради, актовий запис № 190. Як зазначає у позові [PERSON] , сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Позивачка вказує, що перебування у шлюбі із відповідачем суперечить її моральним принципам та інтересам. Збереження сім`ї позивачка вважає неможливим, на примирення не згодна. Позиція суду та оцінка аргументів сторін. Відповідно до\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно з частиною першою\~статті 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до\~ст.51 Конституції України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до статей\~21,\~24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Такі положення національного законодавства України відповідають статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За твердженням позивача, спільне життя з відповідачкою не склалося через відсутність взаємопорозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини. Спільне господарство не ведеться. Подружжя не здатне спільно підтримувати нормальну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою на почуттях взаємної любові, поваги та дружби. Поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить їх інтересам та інтересам дитини. Частинами 3, 4\~статті 56 Сімейного кодексу України\~передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно\~ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.3\~ст.109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно ч.1\~ст.110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2\~ст. 112 Сімейного кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Згідно із частиною 2\~статті 115 Сімейного кодексу України, документом який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до п.10\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року № 11\~(із змінами та доповненнями), проголошена\~Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Висновки за результатами розгляду справи Дослідивши наявні у справі докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов до переконання про те, що оскільки сторони однією сім`єю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки позивачка наміру не має, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивачки, суд вважає за можливе та доцільне розірвати шлюб між сторонами.

Outcome: approved