Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і на період її проживання з дитиною-інвалідом. В обґрунтування позову посилається на те, що з 22 липня 1989 року по 31 жовтня 2016 рік вона перебувала у шлюбі з відповідачем по справі - [PERSON] . Від шлюбу мають двох повнолітніх дітей: дочку - [PERSON] , 1997 року народження, та [PERSON] , [INFO] , який є інвалідом І групи з дитинства, перебуває на «Б» обліку, є непрацездатною особою. Після розірвання шлюбу вони проживають окремо. Син-інвалід, який потребує постійного стороннього догляду та опіки, проживає разом з нею, вона його утримує, виховує та піклується про нього. Крім того, син потребує регулярного періодичного обстеження та лікування з приводу захворювань, що потребує значних витрат. Зазначає, що відповідач є працездатною особою, має задовільний стан здоров`я, добровільно матеріальної допомоги на утримання сина-інваліда не надає, хоча має змогу надавати матеріальну допомогу. Ухвалою суду від 10 травня 2023 року суд постановив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивачка подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримку позову. Відповідач подав до суду заяву про визннаня позову та розгляд справи за його відсутності. Дослідивши усі докази по справі та оцінивши їх відповідно до ст.89 ЦПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому дослідженні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено,що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.6). Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 31 жовтня 2016 року, що підтверджується копією рішення суду (а.с.9). Згідно довідки МСЕК [PERSON] є інвалідом з дитинства І групи безстроково, непрацездатний (а.с.14). Відповідно до посвідчення [NUMBER] [PERSON] встановлена пенсія інваліда з дитинства з 01.01.2008 довічно (а.с.8)/. Згідно ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 15 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» стягнення аліментів на дочку, сина, які досягли повноліття, з підстав, передбачених статтями 198, 199 СК України,здійснюється за позовною заявою у судовому порядку. Батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дочку, сина тільки за наявності передбачених в законі умов. Обов`язок батьків по утриманню повнолітніх дочки, сина виникає на підставі складу юридичних фактів: а) походження дочки, сина від батьків (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (усиновлення, факт біологічного походження); б) непрацездатність дочки, сина; в) потреба дочки, сина в матеріальній допомозі; г) здатність батьків надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Стаття 182 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав,інші обставини, що мають істотне значення. Верховний Суд у постанові №713/61/18-ц від 20.05.2019 року визначив, що аліментні зобов`язання на утримання повнолітньої дитини можуть бути призначені за наявності юридичних складових у сукупності певних умов, а саме: потреба у матеріальній допомозі повнолітніх непрацездатних дочки, сина, а також якщо батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що стягуються, суд враховує вік та стан здоров`я відповідача, матеріальне становище сторін, зокрема, той факт, що повнолітній син отримує соціальну пенсію, позивачка здійснює догляд за інвалідом І групи, та інші істотні обставини, що підтверджуються письмовими доказами, виходячи з принципу розумності, справедливості, загальних засад цивільного судочинства та можливості відповідача сплачувати аліменти на повнолітнього непрацездатного сина, суд дійшов висновку, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього непрацездатного сина, який потребує матеріальної допомоги, тому суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню і на корить позивачки підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу). Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Зважаючи на те, що позивачка при зверненні до суду була звільнена від сплати судового збору, судовий збір в сумі 1073,60 грн на користь держави підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved