Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-10 00:00:00

Позивач [PERSON] пред`явила до суду позов до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини від заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно,\~але не\~менше 50%\~прожиткового мінімуму\~на дитину\~відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вони з відповідачем перебували в зареєстрованому з 14.02.2020 року шлюбі. Від шлюбу мають спільного сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з нею і знаходиться на її утриманні. Сімейне життя не склалося і 09.01.2023 року до Харківського районного суду Харківської області було подано заяву про розірвання шлюбу. Відповідач надає матеріальну допомогу на утримання сина, однак суми, які він перераховує не є фіксованими і визначаються ним самостійно. З метою захисту прав дитини на належне утримання з боку батька вона звернулась до суду із даним позовом. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 13\~квітня 2023\~рокупровадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 09 червня 2023 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, [PERSON] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, в якій позов підтримала і просила проводить розгляд справи без її участі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні повідомив, що сплачує аліменти на сина від першого шлюбу [PERSON] у розмірі частини від його заробітку, вважає, що розмір аліментів на двох дітей не повинен перевищувати 1/3 частини від його заробітку, просив ухвалити рішення на розсуд суду. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, в якій проти задоволення позову не заперечувала, зазначила, що права її дитини [PERSON] , [INFO] , не порушуються і просила проводити розгляд справи без її присутності. Суд, вислухавши відповідача, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 14 лютого 2020 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Харківському районі та місту Люботину Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 16 червня 2021 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Харківському районі та місту Люботину Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків)). Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи за відомостями відділу надання адміністративних послуг Виконавчого комітету Мереф`янської міської ради від 22.05.2020 року [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що також підтверджується відповіддю на запит суду в порядку ст.187 ЦПК України з Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області №1105 від 22.03.2023. В Акті депутата Мереф`янської міської ради Гребенюка В.В., який складений в присутності сусідів [PERSON] та [PERSON] , зазначено, що за адресою: [ADDRESS] проживає [PERSON] , разом з нею проживає її син [PERSON] , 2021 року народження, який знаходиться на її вихованні і утриманні. Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області, [PERSON] ще має сина від першого шлюбу сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до довідки про доходи №322 від 02.06.2023 року загальна сума доходу [PERSON] за період з 1 січня 2022 року по 31 січня 2023 року за винятком аліментів становить 587305,42 грн. Надаючи правову оцінку встановленим фактам і наданим доказам, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.\~141\~СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.12\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному Кодексі України. У ст. 150 СК України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. За змістом статті 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частинами 1, 2 ст.182\~Сімейного кодексу\~України передбачено, що при визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує:1)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини;2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Враховуючи всі вищевикладені обставини, а також стан здоров`я і матеріальний стан відповідача, наявність у нього інших утриманців, суд вважає необхідним встановити розмір аліментів на утримання малолітньої дитини\~ [PERSON] ,\~ [INFO] , який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, у зазначеному позивачкою розмірі частина від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, що на думку суду є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При цьому суд враховує, що жодних доказів неможливості сплати аліментів на дитину у зазначеному розмірі, або того, що сплата аліментів призведе до значного погіршення матеріального стану відповідача і буде для нього непомірним тягарем, відповідачем до суду не надано. Відповідач працює і має достатній рівень доходу, щоб сплачувати аліменти на дитину у вказаному розмірі. При цьому суд бере до уваги, що відповідач сплачує аліменти на користь третьої особи [PERSON] , на утримання сина [PERSON] , 2014 року народження, у розмірі частини від заробітку відповідача до його повноліття, але, враховуючи рівні права дітей на утримання від батька, матеріальний стан платника аліментів, вважає, що права дитини від попереднього шлюбу не будуть порушені. При цьому третя особа [PERSON] не заперечувала проти задоволення позову і стягнення з відповідача аліментів у зазначеному позивачкою розмірі. За змістом ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача в дохід держави підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору з у розмірі 1073,60 гривень. На підставі викладеного і

Outcome: approved