Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-11 00:00:00

[PERSON] діючи в інтересах [PERSON] звернувся в суд з позовом до Житлово-будівельного кооперативу «237» у якому просить визнати за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 54,5кв.м. В обґрунтування позову покликається на те, що будучи членом кооперативу отримала у ЖБК «237» вищевказану квартиру шляхом сплати пайового внеску у повному розмірі. Відповідно до Розпорядження Голови Львівської міської Ради народних депутатів №1288 від 03.11.1993 року позивачу, як члену ЖБК «237», видано ордер №6719 від 07.12.1993 року на право заняття житлового приміщення. Однак, свідоцтва про право власності на вищевказану квартиру не отримувала, державну реєстрацію цього права не здійснювала, оскільки відповідно до діючого на той час законодавства право власності члена житлового кооперативу на квартиру виникало з моменту виплати паю і не вимагало реєстрації. На даний час розпоряджатися своїм майном не може, адже таке підлягає обов`язковій державній реєстрації. Разом з тим, виникнення права власності на будинки, споруди та нерухоме майно не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності\~ЦК України\~від 2003 року та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Окрім цього, позбавлена можливості зареєструвати право власності в органах реєстраційної служби речових прав на нерухоме майно через відсутність у неї відповідних правовстановлюючих документів та реєстрації ЖБК «237» в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Ухвалою судді від 22.03.2023 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків такої. Ухвалою судді від 31.03.2023 відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 19.06.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач у судове засідання не з`явилася, 07.07.2023 представник позивача [PERSON] подав клопотання у якому просить розгляд справи проводити у його відсутності та відсутності позивача, позов підтримує, просить задоволити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, причин неявки не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило, відзив на позовну заяву не подав, а тому відповідно до ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити з таких підстав. Встановлено, що на підставі Розпорядження Голови Львівської міської Ради народних депутатів №1288 від 03.11.1993 року, члену ЖБК №237 [PERSON] з сім`єю, яка складається з чотирьох осіб: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] видано ордер №6719 на право зайняття житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до архівного витягу №110003-вих-61994 від 23.05.2023 року, виданого архівним відділом Львівської міської ради, на підставі виписки з додатку до розпорядження глави Львівської міської адміністрації від 03.11.1993 р. №1288 [PERSON] перебувала у списку членів ЖБК №237 на оформлення ордерів у зв`язку з заселенням 108 квартирного будинку на [ADDRESS] . Як видно з довідки ОКП «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» №3347 від 12.12.2022 року станом на 29.12.2012 року квартира [ADDRESS] на праві особистої власності не зареєстрована, свідоцтво про право власності не видавалось. Відповідно до довідки №67 від 20.04.2010 року [PERSON] є членом ЖБК №237, якій в цьому кооперативі належить квартира [ADDRESS] . Квартира складається з двох кімнат загальною площею 54,5 кв.м. Членом кооперативу [PERSON] повністю внесено пайовий внесок за вищевказану квартиру у розмірі 959108т. ЖБК №237 створений 14.10.1992 року на підставі рішення про забудову №1288 від 03.11.1993 року. Згідно із ст.15 Закону України «Про власність» (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Громадянин, який став власником цього майна, має право розпоряджатися ним на свій розсуд: продавати, обмінювати, здавати в оренду, укладати інші угоди, не заборонені законом. У п. 5-1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 18.09.1987 року «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи» роз`яснено, що згідно зі ст.15 Закону України «Про власність» член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на квартиру і вправі розпоряджатись нею на свій розсуд\~продавати, заповідати, обмінювати, в тому числі на інше жиле приміщення у будинку державного або громадського житлового фонду чи іншого ЖБК, на жилий будинок (частину будинку), що належить громадянину на праві власності і вчиняти відносно неї інші угоди, що не заборонені законом. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 7 лютого 2014 року №5, законом може бути встановлений інший момент (підстава) набуття права власності. Зокрема, у разі повного внесення пайових внесків за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані члену житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, в осіб, які мають право на частку в пайових внесках, виникає право спільної часткової власності на квартиру, дачу, гараж чи інші будівлі пропорційно розміру частки паю. Відповідно до частин 1, 4 ст.182 ЦК України (чинного на час розгляду справи), право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом. Згідно з ч.4 ст.334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Статтею 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державна реєстрація прав є обов`язковою, права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього\~Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з положеннями ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи вищенаведене, у позивача, яка, будучи членом ЖБК «237», повністю сплатила пайовий внесок за квартиру, виникло право власності на зазначене нерухоме майно, однак таке право не підтверджене відповідними правовстановлюючими документами. У зв`язку з тим, що єдиним належним способом захисту права позивача є визнання права власності, позовні вимоги необхідно задовольнити та визнати за позивачем право власності на квартиру [ADDRESS] .

Outcome: approved