Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-12 00:00:00

В травні 2023 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 01.10.2016 вони з відповідачем зареєстрували шлюб у Виконавчому комітеті Таврійської Сільської ради Токмацького району Запорізької області, актовий запис № 16. Від сумісного життя мають сина [PERSON] , який народився [INFO] . Вже тривалий час шлюбні відносини між сторонами припинені у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння, різними поглядами на сімейні відносини. Спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Просила шлюб розірвати, оскільки можливості примирення немає. Ухвалою судді від 17.05.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено розгляд справи з повідомленням (викликом) учасників справи, встановлено учасникам процесу строки для подання заяв по суті справи. Заяв по суті справи до суду не надходило. У судове засідання позивач не з`явилась, про дату, час та місце судового розгляду була повідомлена судом належним чином. Від представника позивача адвоката Сімонець Є.О. через підсистему «Електронний суд ЄСІТС» надійшла заява, в якій просила справу розглянути за відсутності позивача та її представника, на задоволенні позовних вимог наполягає, заперечень проти заочного розгляду справи не висловила. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся судом належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України на підставі ч. 1 ст. 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», оскільки [PERSON] зареєстрований за адресою, що є тимчасово окупованою територією. Згідно з вищезазначеними положеннями законодавства з опублікуванням оголошення про виклик, особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Тому, враховуючи, що відповідач, будучі належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, не з`явився до суду, не подав відзив на позовну заяву, судом в судовому засіданні постановлено ухвалу про заочний розгляд справи за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів (із занесенням до протоколу судового засідання) відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 01.10.2016 Виконавчим комітетом Таврійської сільської ради Токмацького району Запорізької області, актовий запис № 16, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01.10.2016 (а.с. 12). [INFO] у сторін у шлюбі народився син [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії [NUMBER] , виданого 28.04.2017 Токмацьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 114 (а.с. 13). Тривалий час шлюбні відносини між сторонами припинені у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння, різними поглядами на сімейні відносини. Спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Відповідно до ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України (далі - СК України) позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. За приписами ч. 3 ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Враховуючи, що сторони шлюбні відносини не підтримують, позивач наполягає на розірванні шлюбу, тому суд вважає, що подальше збереження сім`ї неможливе, у зв`язку із чим шлюб підлягає розірванню. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач під час реєстрації шлюбу змінювала прізвище однак не просила суд відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Позивач не просила суд стягнути з відповідача судові витрати, а тому зазначене питання судом не вирішується. На підставі викладеного,

Outcome: approved