Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-16 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся в суд із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Заяву мотивує тим, що він здійснює постійний сторонній догляд на безоплатній основі за своєю бабусею [PERSON] , яка має когнітивні порушення та за висновком ЛКК медичного закладу КНП "Дубровицький ЦПМСД" Дубровицької міської ради №133 від 24 квітня 2023 року, їй рекомендовано соціальні послуги з отримання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи. [PERSON] є пенсіонеркою та сама виявила бажання, щоб догляд за нею здійснював заявник. Заявник є здоровим та може здійснювати догляд за хворою [PERSON] . Заявник здійснює за нею догляд, допомагає по господарству. Догляд здійснює заявник за згодою [PERSON] . Від встановлення факту, здійснення заявником постійного догляду за хворою, залежить виникнення у заявника прав та обов`язків, визначених Законом України "Про соціальні послуги", "Про мобілізацуйну підготовку та мобілізацію, "Про військовий обов`язок і військову службу". За цих підстав заявник просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що він здійснює постійний догляд за своєю бабусею, яка за висновком лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного догляду, у разі відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, заяву підтримує та просить суд її задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] подала суду заяву в якій вказала, що обставини наведені в заяві [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення відповідають дійсності, заперечень на заяву не має. Розгляд справи просить провести за її відсутності та заяву [PERSON] задовольнити. Стверджує, що бажає щоб догляд за нею здійснював саме [PERSON] . Представник заінтересованої особи Дубровицької міської ради Рівненської області в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд без його участі, заперечень щодо задоволення не має. Суд, ознайомившись із змістом заяви [PERSON] та доданими до неї доказами, оцінивши письмові позиції учасників судового процесу, вважає, що заяву слід задовольнити з таких підстав. Згідно висновку ЛКК медичного закладу КНП "Дубровицький ЦПМСД" Дубровицької міської ради №133 від 24 квітня 2023 року, гр. [PERSON] , [INFO] хворіє та їй рекомендовано соціальні послуги з отримання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи (а.с.18-23). Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства/фактичного місця проживання особи №60 від 09 січня 2023 року встановлено, що [PERSON] проживає в [ADDRESS] . Проживає одна і зв`язку із похилим віком та вадами здоров`я, не може самостійно обслуговувати та потребує постійного стороннього догляду (а.с.24). Згідно акту встановлення факту здійснення догляду №152 від 28 червня 2023 року вбачається, що [PERSON] [INFO] , здійснює постійний догляд за [PERSON] [INFO] (а.с.25-26). Як вбачається із письмових пояснення [PERSON] та [PERSON] , останні показали, що дійсно [PERSON] здійснює догляд за своєю бабусею [PERSON] . Він привозить їй необхідні ліки, продукти харчування, засоби гігієни. Займається заготівлею дров до опалювального сезону, пранням одягу. Коли стан здоров`я [PERSON] погіршується, [PERSON] на власному автомобілі доставляє її до медичного закладу для обстеження та лікування (а.с.28-29). Факт здійснення заявником постійного догляду за [PERSON] має юридичне значення, оскільки породжує виникнення прав та обов`язків у заявника щодо отримання соціальних пільг та виплат та виникнення прав та обов`язків, визначених Законом України Законом України "Про соціальні послуги". Відповідно до статті 1 Закону України "Про соціальні послуги" чинниками, що можуть зумовити складні життєві обставини є: а) похилий вік; б) часткова або повна втрата рухової активності, пам`яті; в) невиліковні хвороби, хвороби, що потребують тривалого лікування; г) психічні та поведінкові розлади, у тому числі внаслідок вживання психоактивних речовин; ґ) інвалідність. У розумінні статті 1 Закону України "Про реабілітацію інвалідів в Україні" №2961-IV від 06 жовтня 2005 року, медико-соціальна експертиза - встановлення ступеня стійкого обмеження життєдіяльності, групи інвалідності, причини і часу їх настання, а також доопрацювання та затвердження індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю (дитини з інвалідністю) в рамках стратегії компенсації на основі індивідуального реабілітаційного плану та комплексного реабілітаційного обстеження особи з обмеженням життєдіяльності. Відповідно до частини 3 статті 8 Закону України "Про реабілітацію інвалідів в Україні", рішення медико-соціальних експертних комісій є обов`язковими для виконання органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями, реабілітаційними закладами незалежно від типу і форми власності. Постійний сторонній догляд - вид догляду, яким забезпечуються інваліди із вираженими порушеннями в організмі, зумовленими професійними та загальними захворюваннями, травмами, що призводять до значного обмеження життєдіяльності, надзвичайною залежністю від постійного догляду, допомоги або нагляду інших осіб, неспроможні до самообслуговування (не можуть самостійно приймати їжу, забезпечувати гігієнічні потреби, потребують допомоги на прогулянках). Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Згідно пункту 5 частини 2 статті 293 та частини 2 статті 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає впорядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно закону вони породжують юридичні наслідки. Перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення визначено в статті 315 Цивільного процесуального кодексу України. Статтею 315 Цивільного процесуального кодексу України наведено перелік фактів, що мають юридичне значення, справи про встановлення яких розглядаються судом. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно до частини 1 статті 293 Цивільного процесуального кодексу України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України за №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що суд вправі розглядати справи про встановлення факту, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Тобто, від встановлення такого факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян та встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. У вказаній Постанові зазначено вичерпний перелік заяв, які не можуть розглядатися судами, серед яких не вказано про факт здійснення догляду за інвалідом або за престарілим, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду або досяг 80-річного віку. При таких обставинах суд вважає, що встановлення факту здійснення догляду та перебування фізичної особи на утриманні, не суперечить Закону і не порушує права, свободи та інтереси осіб, та має для заявника юридичне значення, а тому підстав для відмови у задоволенні цієї заяви, судом не встановлено. Відповідно до статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З врахуванням вищенаведеного суд приходить до висновку, що заявник звернувся до суду із цією заявою підставно, така є належно обгрунтованою та обставини викладені в заяві підтверджені достовірними доказами, а тому вимоги викладені в заяві [PERSON] підлягають до задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved