Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до суду про стягнення з дружини [PERSON] аліментів на його утримання у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідачки. В обґрунтування позову зазначив, що з 07 листопада 1987 року перебуває у шлюбі з відповідачкою. Він є особою з інвалідністю ІІІ групи, має незадовільний стан здоров`я, має дохід у вигляді пенсії по інвалідності в розмірі 1934 гривні, якої не вистачає для забезпечення лікування, продуктами харчування, одягом. Крім того, сплачує аліменти на утримання дочки, яка продовжує навчання у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку на час її навчання з 25.06.2019. Відповідачка матеріально забезпечена, періодично їздить на заробітки в Польщу, отримує заробітну плату, а тому спроможна надавати йому матеріальну допомогу. Від представника відповідачки [PERSON] - адвоката Медвідь І.М. надійшов відзив на позов, в якому вона заперечила щодо позовних вимог посилаючись на те, що позивач отримує пенсію як інвалід ІІІ групи, відповідачка добровільно сплачує комунальні витрати утримання будинку. Крім того, позивач отримує щороку орендну плату за земельний пай, за 2022 рік орендна плата становила 12100 гривень. Також аліменти на дитину у червні 2023 року припинилися, оскільки їх дитина завершила навчання. Від представника позивача [PERSON] - адвоката Булави О.П. надійшов відповідь на відзив, в якому він зазначає, що позивач потребує матеріальної допомоги, оскільки витрачає значну частину коштів на лікування, а відповідачка має можливість надати допомогу, оскільки постійно їздить на заробітки за кордон. Від представника відповідачки [PERSON] - адвоката Медвідь І.М. надійшли заперечення, в яких вона заперечила щодо позовних вимог, посилаючись на те, що позивача дохід є не меншим ніж прожитковий мінімум, а тому він не може вважатися таким, що потребує матеріальної допомоги. Крім того, позивачем не додано доказів на підтвердження витрат на лікування. Ухвалою судді від 22 травня 2023 року вказана цивільна справа прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі у спрощеному провадженні без проведення судового засідання та виклику сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07 листопада 1987 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серія [NUMBER] від 07.11.1987. Як вбачається з посвідчення серії [NUMBER] , [PERSON] отримує пенсію по інвалідності ІІІ групи загального захворювання. Відповідно до довідки МСЕК №481040 від 26.09.2019 [PERSON] встановлена ІІІ група інвалідності до 01.10.2020, протипоказана робота з психоемоційним перенавантаженням. Відповідно до довідки МСЕК № 435668 від 05.11.2021 [PERSON] встановлена ІІІ група інвалідності довічно, протипоказана робота з психоемоційним перенавантаженням. Позивач проходив індивідуальну програму реабілітації інваліда у 2019-2021 роках. Згідно рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 25.06.2019 з [PERSON] \~ стягуються аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку на час її навчання з 20.02.2019 і до закінчення навчання, але не довше як досягнення дитиною 23 років. Постановою державного виконавця Кременецького відділу ДВС від 13.06.2023 закінчено виконавче провадження № 59884623 про стягнення аліментів на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку на час її навчання, у зв`язку із закінченням навчання. Згідно розрахунку заборгованості Кременецького відділу ДВС, станом на 08.03.2023 заборгованість [PERSON] по аліментах згідно виконавчого листа № 601/373/19 від 13.08.2019 становила 5014.52 гривні. Згідно довідки про доходи № 0735 7774 3173 1738, [PERSON] перебуває на обліку в Кременецькому обєднаному управлінні ПФУ в Тернопільській області та отримує пенсію по інвалідності, за лютий 2022 рокуотримав пенсію в розмірі 1934.00 гривні. Згідно витягу № 33/08-28/7 від 29.03.2023 про зареєстрованих осіб за адресою: [ADDRESS] , за зазначеною адресою зареєстровані наступні особи: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Згідно договору про оренду землі від 29.10.2008 та витягу про реєстрацію речових прав на нерухоме майно, між [PERSON] та ПФГ «Віра» у 2008 році укладено договір оренди земельної ділянки (кадастровий номер 6123481400:01:001:0221, площа 1.85 га), який є діючий на даний час. Щорічно [PERSON] виплачувалася орендна плата в розмірі: за 2018 рік - 5 175.00 гривень, за 2019 рік 5 175.00 гривень, за 2020 рік - 5 500.00 гривень, за 2021 рік 12 100.00 гривень, за 2022 рік 12 100.00 гривень. Позивач успадкував житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право на спадщину від 01.03.2023. Відповідно до ч.ч.2-4\~ст.75 Сімейного кодексу України\~право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Аналіз указаних норм матеріального права дає підстави для висновку, що аліментні зобов`язання на утримання одного з подружжя можуть призначатися за наявності юридичних складових сукупності певних умов, зокрема: перебування у зареєстрованому шлюбі або після розірвання шлюбу, якщо особа стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу, а також коли вона стала інвалідом після спливу одного року від дня розірвання шлюбу, якщо її інвалідність була результатом протиправної поведінки щодо неї колишнього чоловіка, колишньої дружини під час шлюбу; непрацездатність одного з подружжя; потреба в матеріальній допомозі;\~нижчий від прожиткового мінімуму рівень\~матеріального забезпечення за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, право на утримання (аліменти) має зазначена вище непрацездатна особа, яка не забезпечена прожитковим мінімумом. З матеріалів справи та досліджених доказів вбачається, що позивач на час розгляду справи отримує пенсію в розмірі не нищому за 1 934.00 гривень, отримав за 2022 рік орендну плату у розмірі 12 100.00 гривень. Прожитковий мінімум станом на 01.01.2023 становить 2 589.00 гривень. \~\~\~ За таких обставин, з урахуванням положень ч. 4\~ст. 75 СК України, суд приходить до висновку, що [PERSON] не є таким, що потребує матеріальної допомоги від дружини.\~З підвищенням рівня прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, підвищується і рівень державної допомоги. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 16 серпня 2017 року у справі №6-1111цс17, постановах Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 296/5385/17 (провадження № 61-4187св 18) та від 11 жовтня 2018 року у справі №161/16931/16-ц (провадження № 61-23149св18). Судом встановлено, що на час звернення до суду позивач отримував пенсію інваліда 3 групи щомісяця та його доходи забезпечували і забезпечують йому прожитковий мінімум, встановлений законом для осіб, які втратили працездатність, а тому його не можна вважати особою, яка потребує матеріальної допомоги в розумінні ч. 4\~ст. 75 СК України. Крім того, позивачем не доведено, що відповідачка має можливість надавати таку допомогу. За таких обставин суд вважає, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами, заявлені позовні вимоги, а тому є всі підстави для відмови у задоволенні позовних вимог за недоведеністю позовних вимог. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне судовий збір віднести за рахунок держави. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed