Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Чутівської селищної ради Полтавської області про скасування рішення Чутівської селищної ради Полтавської області оформлене листом від 03.02.2022 №03-16/177 про відмову в укладенні із [PERSON] договору від 18 січня 2022 року №2 оренди земельної ділянки кадастровий номер №5325483205:05:001:0104, площею 1,0000 га, для сінокосіння і випасання худоби розташованої в межах села Щасливе Чутівського району Полтавської області (Таверівський старостинський округ) та акту приймання-передачі. Визнати укладеним між Чутівською селищною радою Полтавської області та [PERSON] договір оренди земельної ділянки від 18 січня 2022 року № 2 кадастровий номер №5325483205:05:001:0104, площею 1,0000 га, для сінокосіння і випасання худоби розташованої в межах села Щасливе Чутівського району Полтавської області (Таверівський старостинський округ), посилаючись на те, що позивач проживає в селі Щасливе Таверівської сільської ради Чутівського району Полтавської області, починаючи з 2006 року веде особисте селянське господарство та займається вирощуванням великої рогатої худоби. Рішенням сорок дев`ятої сесії сьомого скликання Таверівської сільської ради Чутівського району Полтавської області від 08.08.2020 року позивачу було надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення (пасовища) орієнтовною площею 1,00 га для передачі в оренду для сінокосіння і випасання худоби в межах села Щасливе Чутівського району Полтавської області із земель запасу сільської ради, зобов`язано позивача замовити виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. В процесі реформування адміністративного устрою держави Таверівську сільську раду було ліквідовано. Територія земель села Щасливе увійшла до складу Чутівської селищної ради Таверівського старостинського округу, як органу територіальної об`єднаної громади. Рішенням десятої сесії VІІІ скликання Чутівської селищної ради від 18.05.2021 року було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель цільового призначення для сінокосіння і випасання худоби (код КВЦПЗ 01.08) кадастровий номер №5325483205:05:001:0104, площею 1,0000 га, яка знаходиться в межах населеного пункту села Щасливе на території Чутівської селищної ради Полтавського району Полтавської області (Таверівський старостинський округ). Пунктом 2 цього рішення було передано позивачу в оренду земельну ділянку з кадастровим номером №5325483205:05:001:0104, площею 1,0000 га для сінокосіння і випасання худоби терміном на 7 років. Пунктом 3 цього рішення було встановлено щорічну орендну плату в розмірі 5 відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Пунктом 4 цього рішення було зобов`язано землевпорядника селищної ради оформити договір оренди земельної ділянки з позивачем після встановлення меж земельної ділянки в натурі на місцевості. Проте Чутівська селищна рада ухилялась від укладання із позивачем договору оренди земельної ділянки. 18.01.2022 року позивач звернулася до голови Чутівської селищної ради із супровідним листом відповідно до якого було долучено два підписаних примірника договору оренди земельної ділянки від 18 січня 2022 року № 2 та два примірника підписаних нею акта приймання-передачі земельної ділянки. У відповідь Чутівська селищна рада листом від 03.02.2022 року №03-16/177 повідомила, що лист позивача щодо підписання договору оренди розглянуто, але в підписанні договору оренди було відмовлено, оскільки Чутівська селищна рада наполягає на включенні до договору оренди пункту щодо обов`язкового виготовлення позивачем, як орендарем, агрохімічного паспорта на земельну ділянку. Позивач не погоджується з рішенням Чутівської селищної ради про відмову в підписанні Договору оренди земельної ділянки від 18 січня 2022 № 2 та акту приймання-передачі, яке прийняте у вигляді листа від 03.02.2022 року №03-16/177. Оскільки на думку позивача дані вимоги суперечать правовій позиції викладеній Верховним Судом у рішенні від 19 серпня 2020 року справа № 287/587/16-ц провадження № 61-35160св18, відповідно до якого зроблено правовий висновок з приводу передачі земельних ділянок без виготовлення агрохімічного паспорта на ці земельної ділянки. В цьому рішенні ВС зазначив, що відповідно до пункту «а» частини третьої статті 22 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) (в редакції, чинній станом на 27 травня 2015 року) землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства. Згідно з частиною першою статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Статтею 118 ЗК України визначено порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами. Частиною дев`ятою цієї статті передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної або комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 ЗК України, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Згідно з частиною сьомою статті 186-1 ЗК України органам, зазначеним у частинах першій - третій цієї статті, при погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки забороняється вимагати, зокрема, додаткові матеріали та документи, не включені до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки відповідно до статті 50 Закону України «Про землеустрій». В цьому рішенні ВС акцентує, що у частинах четвертій, сьомій статті 54 Закону України «Про охорону земель» визначено, що ведення моніторингу земель здійснюють центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, за участю центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища. Моніторинг ґрунтів на землях сільськогосподарського призначення включає: агрохімічне обстеження ґрунтів; контроль змін якісного стану ґрунтів; агрохімічну паспортизацію земельних ділянок. Відповідно до статті 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» під агрохімічною паспортизацією земель сільськогосподарського призначення розуміється обов`язкове агрохімічне обстеження ґрунтів з видачею агрохімічного паспорта поля, земельної ділянки, в якому фіксуються початкові та поточні рівні забезпечення поживними речовинами ґрунтів, рівнів їх забруднення токсичними речовинами та радіонуклідами. Згідно з пунктами 1.3, 1.4 Порядку ведення агрохімічного паспорта поля, земельної ділянки, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 11 жовтня 2011 року № 536, агрохімічний паспорт поля, земельної ділянки є результатом агрохімічної паспортизації всіх земель сільськогосподарського призначення, яка проводиться з метою державного контролю за зміною показників родючості, забруднення ґрунтів токсичними речовинами і радіонуклідами, раціонального використання земель сільськогосподарського призначення. Об`єктами агрохімічної паспортизації земель сільськогосподарського призначення є: рілля, у тому числі зрошувана, осушена; сіножаті і пасовища; багаторічні насадження. Агрохімічний паспорт земельної ділянки є результатом агрохімічної паспортизації всіх земель сільськогосподарського призначення, яка проводиться з метою державного контролю за зміною показників родючості, забруднення ґрунтів токсичними речовинами і радіонуклідами, раціонального використання земель сільськогосподарського призначення. Отже, агрохімічний паспорт не належить до переліку документів, які подаються в обов`язковому порядку при відведенні земельних ділянок. Тому агрохімічна паспортизація земельних ділянок не покладається на громадянина, зацікавленого у приватизації земельної ділянки, а є складовою моніторингу ґрунтів на землях сільськогосподарського призначення, який здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Аналогічний висновок викладений, зокрема, у постановах Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі № 287/578/16-ц (провадження № 61-1757св17), від 17 жовтня 2019 року у справі № 287/580/16-ц (касаційне провадження № 61-39751св18), від 13 листопада 2019 року у справі № 287/579/16-ц (касаційне провадження № 61- 35440св18), від 18 березня 2020 року у справі № 287/584/16-ц (касаційне провадження № 61-39748св18), від 14 травня 2020 року у справі № 287/587/16-ц (касаційне провадження № 61-34750св18), від 18 травня 2020 року в справі № 287/576/16-ц (касаційне провадження № 61-39112св18), від 03 червня 2020 року у справі № 287/581/16-ц (касаційне провадження № 61-39746св18), від 05 червня 2020 року у справі № 287/589/16-ц (касаційне провадження № 61-39745св18), від 15 червня 2020 року у справі № 287/577/16-ц (провадження № 61-39742св18), від 01 липня 2020 року у справі № 287/575/16-ц (провадження № 61-29527св18). Використання переданої у власність земельної ділянки не за цільовим призначенням тягне за собою наслідки, передбачені статями 141, 143 ЗК України, що полягають у припиненні права користування земельною ділянкою, або ж примусовому припиненні прав на землю (в цьому випадку може йтися і про право власності) (пункт «ґ» частини першої статті 141, пункт «а» частини першої статті 143 ЗК України). Згідно частини 1 та 2 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно частини 1 статті 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Пропозицією укласти договір є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису. Згідно частини 1 статті 15 Закону України "Про оренду землі" істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); дата укладення та строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Згідно частини 1, 2 та 3 статті 16 Закону України "Про оренду землі" укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку. Укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами земельних торгів. Рішення Чутівської селищної ради про відмову в підписанні Договору оренди земельної ділянки від 18 січня 2022 року № 2 та акту приймання-передачі, яке прийняте у вигляді листа від 03.02.2022 року №03-16/177 суперечить змісту правового акту на підставі якого виникло право оренди, тобто рішенню сорок дев`ятої сесії VІІ скликання Чутівської селищної ради від 08.08.2020 року. Оскільки цим рішенням не було передбачено обов`язкового виготовлення за рахунок орендаря агрохімічного паспорта на орендовану земельну ділянку. Таким чином, позивач зіткнувся з тим випадком, коли є затягування процесу укладення договору оренди земельної ділянки, за якої орган місцевого самоврядування вимагає для підготовки проекту договору додаткові документи, не передбачені законодавством, або взагалі указаним органом не вживаються дії щодо підготовки проекту договору оренди. Будь-які неправомірні підстави (варіанти дій) зі сторони органу місцевого самоврядування не мають слугувати підставою для невиправданого затягування чи не укладання договору оренди. Рішення Чутівської селищної ради про відмову в підписанні Договору оренди земельної ділянки від 18 січня 2022 року № 2 та акту приймання-передачі, яке прийняте у вигляді листа від 03.02.2022 року №03-16/177 суперечить змісту правового акту на підставі якого виникло право оренди, тобто рішенню десятої сесії VІІІ скликання Чутівської селищної ради від 18.05.2021 року. Ухвалою суду від 06.03.2023 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. 24.03.2023 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Ухвалою суду від 05.04.2023 року закрито підготовче провадження. Призначено справу до судового розгляду по суті. Від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність на задоволенні позовних вимог наполягає у повному обсязі та просить їх задовольнити. Від представника відповідача до суду подано заяву про розгляд справи у його відсутність, в задоволенні позову просить відмовити в повному обсязі. Позиція відповідача, викладена у відзиві на позов від 24.03.2023 року №02.1-14/620. Відповідно до даної позиції відповідач заперечує проти задоволення позову посилаючись на те, що Рішенням десятої сесії VІІІ скликання Чутівської селищної ради від 18.05.2021 було затверджено проект землеустрою щодо відведення та передачу в оренду [PERSON] земельної ділянки для сінокосіння і випасання худоби (код КВЦПЗ 01.08) кадастровий номер №5325483205:05:001:0104, площею 1,0000 га, яка знаходиться у межах населеного пункту села Щасливе на території Чутівської селищної ради Полтавського району Полтавської області (Таверівський старостинський округ). 18.01.2022 року позивач звернувся до Чутівської селищної ради із супровідним листом до якого долучено підписаних два примірника договору оренди земельної ділянки від 18 січня 2022 року № 2 та акт приймання-передачі. Чутівською селищною радою розглянуто лист [PERSON] щодо підписання договору оренди земельної ділянки для сінокосіння і випасання худоби з кадастровим номером №5325483205:05:001:0104 та запропоновано включення до договору оренди вищевказаної земельної ділянки пункту щодо обов`язкового виготовлення агрохімічного паспорту на земельну ділянку з кадастровим номером №5325483205:05:001:0104, як передбачено Типовим договором оренди землі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 220 від 03.03.2004 року «Про затвердження Типового договору оренди землі». Земельні ділянки для сінокосіння та випасання худоби - це ділянки сільськогосподарського призначення, які надаються тільки в тимчасове користування (оренду) і повинні використовуватися виключно як сінокіс чи пасовище. На даний час [PERSON] використовує вищевказану земельну ділянку для сінокосіння і випасання худоби, яка знаходиться у межах населеного пункту с. Щасливе Чутівської селищної ради (Таверівський старостинський округ) без укладання договору оренди земельної ділянки. Своїми діями [PERSON] порушує вимоги земельного законодавства. 21 січня 2022 року двадцять першою сесією Чутівської селищної ради VIII скликання прийнято рішення, що при укладанні договорів оренди на земельні ділянки сільськогосподарського призначення в договорах зазначати дані агрохімічного паспорту земельної ділянки. Агрохімічний паспорт поля, земельної ділянки - документ, що містить дані агрохімічної характеристики ґрунтів і стану їх забруднення токсичними речовинами та радіонуклідами. Відповідно до пункту «а» частини третьої статті 22 Земельного кодексу України землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства. Згідно з частиною першою статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.? Відповідно до статті 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» агрохімічна паспортизація земель сільськогосподарського призначення - обов`язкове агрохімічне обстеження ґрунтів з видачею агрохімічного паспорта поля, земельної ділянки, в якому фіксуються початкові та поточні рівні забезпечення поживними речовинами ґрунтів, рівні їх забруднення токсичними речовинами та радіонуклідами. Результатом агрохімічної паспортизації всіх земель сільськогосподарського призначення, яка проводиться з метою державного контролю за зміною показників родючості, забруднення ґрунтів токсичними речовинами і радіонуклідами, раціонального використання земель сільськогосподарського призначення є агрохімічний паспорт поля, земельної ділянки. Відповідно до пункту 1.4 Порядку ведення агрохімічного паспорта поля, земельної ділянки, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 11.10.2011 № 536 (далі - Порядок), об`єктами агрохімічної паспортизації земель сільськогосподарського призначення є сіножаті і пасовища. Агрохімічна паспортизація орних земель здійснюється через кожні 5 років, сіножатей, пасовищ і багаторічних насаджень - через кожні 5-10 років і є обов`язковою для всіх землевласників та землекористувачів (пункт 1.5 Порядку). Згідно з пунктом 1.6 Порядку відомості агрохімічного паспорта поля, земельної ділянки використовуються в процесі регулювання земельних відносин при: передачі у власність або наданні в користування, в тому числі в оренду, земельної ділянки; зміні власника земельної ділянки або землекористувача; проведенні грошової оцінки земель; визначенні розмірів плати за землю; здійсненні контролю за станом родючості ґрунтів. Відповідно до вимог ст. 626 Цивільного кодексу України договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договори є правовими документами, де сторони визначаються із правами та обов`язками. Статтею 1 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Договірний характер відносин передбачає виключну добровільність укладення договору; оренда земель оформляється договором оренди земельної ділянки; договір оренди земельної ділянки укладається між орендодавцем і орендарем; зміст оренди земель становлять правомочності володіння і користування орендаря. Договір оренди земельної ділянки - це юридично оформлена у встановленому законом порядку двостороння угода, за якою орендодавець передає орендареві земельну ділянку у тимчасове оплатне використання для задоволення його потреб, які визначаються цільовим призначенням орендованої ділянки і спрямовані на забезпечення відповідного виду діяльності за умови раціональності землекористування і охорони земель як з боку орендаря, так і з боку держави, та на інших погоджених умовах. Договір оренди земельної ділянки є консенсуальним, оплатним, двостороннім та строковим. Консенсуальний договір - це договір який передбачає згоду сторін з усіх істотних умов. Консенсуальні договори вважаються укладеними з моменту досягнення згоди сторін. Передача речі, здійснення дій відбуваються з метою їх виконання. Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі» є три істотні умови договору оренди земельної ділянки, а саме: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); дата укладення та строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Однак за згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли оди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У разі передачі в оренду земельної ділянки (земельних ділянок) - сільськогосподарського призначення може включатися вимога щодо дотримання орендарем екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів, додержання державних стандартів, норм і правил відповідно до статті 24 Закону України «Про оренду землі» та припинення договору оренди землі шляхом його розірвання відповідно до вимог статті 32 Закону України «Про оренду землі» у разі недотримання такої вимоги, зокрема погіршення якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей орендованої земельної ділянки (орендованих земельних ділянок) або приведення її (їх) у непридатний для використання за цільовим призначенням стан. З огляду на викладене, Чутівська селищна рада наполягає на включення до договору оренди вищевказаної земельної ділянки пункту щодо обов`язкового виготовлення агрохімічного паспорту на земельну ділянку з кадастровим номером №5325483205:05:001:0104. Включення даного пункту до договору оренди землі не порушує прав орендаря щодо користування земельною ділянкою. Вимоги позивача [PERSON] викладені в позовній заяві про скасування рішення Чутівської селищної ради Полтавської області та визнання укладеним договору оренди земельної ділянки, Чутівська селищна рада повністю не визнає і вважає, що відсутні підстави для його задоволення. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що рішенням десятої сесії VІІІ скликання Чутівської селищної ради від 18.05.2021 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки із зміною цільового призначення для сінокосіння і випасання худоби (код КВЦПЗ 01.08) кадастровий номер №5325483205:05:001:0104, площею 1,0000 га, яка знаходиться в межах населеного пункту села Щасливе на території Чутівської селищної ради Полтавського району Полтавської області (Таверівський старостинський округ). Пунктом 2 рішення було передано позивачу в оренду земельну ділянку з кадастровим номером №5325483205:05:001:0104, площею 1,0000 га для сінокосіння і випасання худоби терміном на 7 років. Пунктом 3 рішення встановлено щорічну орендну плату в розмірі 5 відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Пунктом 4 цього рішення зобов`язано землевпорядника селищної ради оформити договір оренди земельної ділянки з позивачем після встановлення меж земельної ділянки в натурі на місцевості. 18.01.2022 позивач звернулася до Чутівської селищної ради із супровідним листом відповідно до якого долучено два підписаних примірника договору оренди земельної ділянки від 18 січня 2022 № 2 та акт приймання-передачі. На звернення позивача листом від 03.02.2022 №03-16/177 Чутівська селищна рада повідомила, що лист позивача щодо підписання договору оренди розглянуто, але у підписанні договору оренди відмовлено, з підстав відсутності у договорі оренди пункту щодо обов`язкового виготовлення позивачем, як орендарем, агрохімічного паспорта на земельну ділянку. Згідно з п. 1 ч. 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Частина 1 статті 202 ЦК України передбачає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). Відповідно до статті 13 Конституції України земля є об`єктом права власності українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування. Відповідно до ст. 2 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Земельні відносини, згідно зі ст. 3 ЗК України, регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами. Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За змістом частини 2 статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Згідно з ч. 1 ст. 122 Земельного кодексу України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Згідно пункту 12 Перехідних положень Земельного кодексу України до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів, крім земель, переданих у приватну власність, здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади. Згідно з ч. 4 ст. 122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб. Відповідно до ч. 1 ст. 124 цього кодексу передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. Статтею 4 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендодавцями земельних ділянок є громадяни та юридичні особи, у власності яких перебувають земельні ділянки, або уповноважені ними особи. Орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у комунальній власності, є сільські, селищні, міські ради в межах повноважень, визначених законом. Орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у спільній власності територіальних громад, є районні, обласні ради та Верховна Рада Автономної Республіки Крим у межах повноважень, визначених законом. Орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у державній власності, є органи виконавчої влади, які відповідно до закону передають земельні ділянки у власність або користування. Спеціальним законом, який визначає правові, організаційні, економічні та соціальні основи регулювання відносин з оренди землі в Україні є Закон України «Про оренду землі». Правовою підставою набуття права орендного землекористування є укладення договору оренди земельної ділянки. За договором оренди земельної ділянки кожна із сторін наділяється певними правами і водночас на неї покладаються певні обов`язки. Відповідно до ст.13 Закону України «Про оренду землі» під договором оренди землі розуміється договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Щодо посилання відповідача як на підставу відмови у поновленні договору оренди землі на відсутність агрохімічного паспорту земельних ділянок позивача судом враховується, що згідно п. 3.5 наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України «Про затвердження Порядку ведення агрохімічного паспорта поля, земельної ділянки» від 11.10.2011р. № 536 наявність агрохімічного паспорта поля, земельної ділянки є обов`язковою при передачі земельних ділянок у власність, користування, надання дозволу на зняття та перенесення ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) земельної ділянки, консервації та рекультивації земель і в інших випадках, передбачених законодавством. Агрохімічна паспортизація орних земель здійснюється через кожні 5 років, сіножатей, пасовищ та багаторічних насаджень - через кожні 5-10 років (ст. 54 Закону України «Про охорону земель»). Як вбачається з п. 1.5. наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України «Про затвердження Порядку ведення агрохімічного паспорта поля, земельної ділянки» від 11.10.2011р. № 536 агрохімічна паспортизація орних земель здійснюється через кожні 5 років, сіножатей, пасовищ і багаторічних насаджень - через кожні 5 - 10 років і є обов`язковою для всіх землевласників та землекористувачів, тому покладання відповідачем обов`язку щодо виготовлення агрохімічного паспорту поля на орендаря є обґрунтованим та не суперечить чинному законодавству України. Крім того, Постановою Кабінету Міністрів України від 22.11.2017 року №890, внесено зміни до Типового договору оренди землі, якими вдосконалено механізм управління у сфері використання та охорони земель, збереження і відтворення родючості ґрунтів. Згідно з новими правилами, при укладенні договору оренди земель сільськогосподарського призначення необхідна фіксація показників якісних характеристик ґрунтового покриву земельної ділянки. Для державних і комунальних земель це обов`язково, а для приватних - за бажанням сторін. Пункт 7 доповнено приміткою наступного змісту: *У разі оренди земельної ділянки (земельних ділянок) сільськогосподарського призначення (сільськогосподарських угідь) державної та/або комунальної власності у пункті 7 «Інші особливості об`єкта оренди, які можуть вплинути на орендні відносини» договору зазначаються дані агрохімічного паспорта земельної ділянки (земельних ділянок). У разі оренди земельної ділянки (земельних ділянок) сільськогосподарського призначення (сільськогосподарських угідь) приватної власності рекомендується у пункті 7 «Інші особливості об`єкта оренди, які можуть вплинути на орендні відносини» договору зазначати дані агрохімічного паспорта земельної ділянки (земельних ділянок). У разі передачі в оренду земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної та/або комунальної власності в договір обов`язково має включатися право орендодавця вимагати від орендаря збереження родючості ґрунтів шляхом перевірки не рідше ніж один раз на три роки стану орендованої земельної ділянки на відповідність показникам агрохімічного паспорта. Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). Законом України «Про оренду землі» визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі. Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (ст. 13 Закону України «Про оренду землі»). Договір оренди землі укладається у письмовій формі, за бажанням однієї зі сторін він може бути посвідчений нотаріально. Типова форма договору оренди землі затверджена Постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2004 № 220. Відповідно до ст.6 Закону України «Про оренду землі», орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Також відповідно до змін внесених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 травня 2022 р. № 563, виноску "*" розділу "Інші права та обов`язки сторін" доповнити реченням такого змісту: "У разі укладення договору оренди землі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва під час дії воєнного стану права та обов`язки сторін визначаються з урахуванням Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану"."; абзац перший після слів "зазначаються дані агрохімічного паспорта земельної ділянки (земельних ділянок)" доповнити словами "за його наявності"; абзац другий після слів "зазначати дані агрохімічного паспорта земельної ділянки (земельних ділянок)" доповнити словами "за його наявності"; Рішення Чутівської селищної ради про відмову в підписанні Договору оренди земельної ділянки від 18 січня 2022 року № 2 та акту приймання-передачі, яке прийняте у вигляді листа від 03.02.2022 року №03-16/177 не суперечить змісту правового акту на підставі якого виникло право оренди, тобто рішенню десятої сесії VІІІ скликання Чутівської селищної ради від 18.05.2021 року. Стаття 141 ЗК України встановлює, що підставами припинення права користування земельною ділянкою відповідно до п. г) є використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам. Статтею 37 Закону України «Про охорону земель» передбачено основні вимоги до охорони родючості ґрунтів. Так, власники та землекористувачі, в тому числі орендарі, земельних ділянок зобов`язані здійснювати заходи щодо охорони родючості ґрунтів, передбачені цим Законом та іншими нормативно-правовими актами України. Використання земельних ділянок способами, що призводять до погіршення їх якості, забороняється. На землях сільськогосподарського призначення може бути обмежена діяльність щодо: вирощування певних сільськогосподарських культур, застосування окремих технологій їх вирощування або проведення окремих агротехнічних операцій; розорювання сіножатей, пасовищ; використання деградованих, малопродуктивних, а також техногенно забруднених земельних ділянок; необґрунтовано інтенсивного використання земель. З метою здійснення контролю за динамікою родючості ґрунтів систематично проводиться їх агрохімічне обстеження, видаються агрохімічні паспорти, в яких фіксуються початкові та поточні рівні забезпечення поживними речовинами ґрунтів і рівні їх забруднення. Дані агрохімічної паспортизації земель використовуються в процесі регулювання земельних відносин при: передачі у власність або наданні в користування, в тому числі в оренду, земельної ділянки; зміні власника земельної ділянки або землекористувача; проведенні грошової оцінки земель; визначенні розмірів плати за землю; здійсненні контролю за станом родючості ґрунтів. Форму агрохімічного паспорта та порядок його ведення встановлює центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин. В статті 40 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» зазначено, що використання природних ресурсів громадянами, підприємствами, установами та організаціями здійснюється з додержанням обов`язкових екологічних вимог: а) раціонального і економного використання природних ресурсів на основі широкого застосування новітніх технологій; б) здійснення заходів щодо запобігання псуванню, забрудненню, виснаженню природних ресурсів, негативному впливу на стан навколишнього природного середовища; в) здійснення заходів щодо відтворення відновлюваних природних ресурсів; г) застосування біологічних, хімічних та інших методів поліпшення якості природних ресурсів, які забезпечують охорону навколишнього природного середовища і безпеку здоров`я населення; д) збереження територій та об`єктів природно-заповідного фонду, а також інших територій, що підлягають особливій охороні; е) здійснення господарської та іншої діяльності без порушення екологічних прав інших осіб; є) здійснення заходів щодо збереження і невиснажливого використання біологічного різноманіття під час провадження діяльності, пов`язаної з поводженням з генетично модифікованими організмами. При використанні природних ресурсів має забезпечуватися виконання й інших вимог, встановлених цим Законом та іншим законодавством України. Відповідно до частин 3, 4 ст. 31, ч 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї з сторін договір може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. На вимогу однієї з сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК та іншими законами України. Обсяг прав та обов`язків визначається в договорі за згодою сторін. Отже, до підстав, за наявності яких розірвання договору здійснюється у судовому порядку, відносяться: ·істотне порушення договору другою стороною (ч. 2 ст. 651 ЦКУ); ·недосягнення згоди у випадку істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору (ч. 1 ст. 652 ЦКУ); ·невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 Закону №161-XIV (ст. 32 Закону №161-XIV); ·невиконання сторонами умов, передбачених договором оренди землі (ст. 32 Закону №161-XIV); ·випадкове знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки (ст. 32 Закону №161-XIV); ·недосягнення сторонами договору згоди щодо розірвання договору у разі необхідності надання ділянки для суспільних потреб (ст. 321 Закону №161-XIV); ·використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам (п. «г» ч. 1 ст. 141 ЗКУ); ·використання земельної ділянки не за цільовим призначенням (п. «ґ» ч.1 ст. 141; п. «а» ч. 1 ст. 143 ЗКУ); ·систематична несплата орендної плати (п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗКУ). Статтею 34 Закону України «Про оренду землі» передбачені наслідки припинення або розірвання договору оренди землі, згідно яких у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця. У разі невиконання орендарем обов`язку щодо умов повернення орендодавцеві земельної ділянки орендар зобов`язаний відшкодувати орендодавцю завдані збитки. Посилання позивача на постанову Великої Палати Верховного Суду від 19 серпня 2020 року у справі № 287/587/16-ц провадження № 61-35160св18, суд не приймає до уваги оскільки вона стосується передачі земельної ділянки громадянину, зацікавленому у приватизації земельної ділянки, тобто щодо інших правовідносин які склались між сторонами. Що стосується вимоги позивача про визнання договору оренди укладеним, суд зазначає наступне. Визнання договору укладеним, як спосіб судового захисту, може бути заявлений стороною правочину лише у разі повного чи часткового виконання сторонами такого договору(ч.2 ст.218, ч.2 ст.642 ЦК України). У даній справі вказані умови виконані не були, оскільки земля не була передана позивачу(не підписані акти приймання - передачі та договір оренди, не здійснено державної реєстрації оренди відповідно до ст.6, 17 ЗУ «Про оренду землі»). За таких обставин, відмова відповідача від підписання договору оренди, з підстав відсутності у договорі оренди пункту щодо обов`язкового виготовлення позивачем, як орендарем, агрохімічного паспорта на земельну ділянку є правомірною. Тобто, встановлені судом фактичні обставини справи свідчать про те, що позивачем не дотримані усі умови для укладення договору оренди, відтак, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed