Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] у якому просить змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються на підставі рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 10 березня 2020 року в справі №565/35/20, з твердої грошової суми в розмірі 3\~000,00 грн та стягнути з [PERSON] на її користь на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/3 частки від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення найстаршою дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідно до рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області 10 березня 2020 року в справі №565/35/20 з [PERSON] на її користь на утримання дітей, стягнуті аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 3\~000,00 гри щомісячно, до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Вказаний розмір аліментів на даний час є недостатнім для покриття витрат на забезпечення дітей всім необхідним. У зв`язку із збільшенням вартості цін на всі види товарів, ростом та розвитком дітей, витрати на харчування, придбання одягу, взуття, навчальних матеріалів змінюються в бік збільшення, а стягнутий розмір аліментів не покриває навіть місячних витрат на харчування дітей. Вказує,\~що відповідач\~служить в\~Збройних Силах\~України,\~має постійний\~дохід,\~однак в\~добровільному порядку\~відмовляється надаватигрошові кошти на утримання дітей\~в більшому\~розмірі.Відповідач повністю\~самоусунувся від\~виконання батьківського\~обов`язку щодо\~утримання дітей,\~не приймає\~будь -\~якої іншої\~участі у\~їх вихованні,\~поклавши всі\~обов`язки щодо\~утримання дітей\~саме на\~позивача,\~що,\~грубо порушує\~її права,адже виховувати і утримувати дітей зобов`язані обоє батьків. Оскільки розмір стягнутих судовим рішенням аліментів на утримання дітей не забезпечує навіть мінімального їх утримання, діти знаходяться на повному матеріальному утриманні позивача, однак батько дітей може нести обов`язок по утриманню дітей, в порядку вимог ст.141 СК України, нарівні з позивачем, оскільки є працевлаштованим, позивач вважає, що є необхідність у зміні способу стягнення аліментів. Ухвалою від 13 червня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 04 липня 2023 року. 26 червня 2023 року від позивача надійшов відзив на позов у якому він просить у задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити повністю. Зазначає, що позивач просить змінити спосіб стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від доходу, мотивуючи це необхідністю збільшення розміру аліментів, однак, не надала жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували зміну його матеріального або сімейного стану, погіршення стану здоров`я дітей або її самої. Вказує, що дбайливо ставиться до своїх дітей, приймає безпосередню участь у їх вихованні, спілкується з ними та сплачує визначені судом аліменти без затримок або заборгованостей. Стверджує, що ним здійснюється покриття усіх додаткових витрат, які з`являються у дітей по мірі їхнього розвитку та віку як у натуральній, так і у грошовій формі. Позивач у судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву у якій просить розгляд справи здійснювати за її відсутності, зазначає, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час і місце засідання, причини неявки не повідомив. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши докази наявні в матеріалах справи, дійшов наступних висновків. [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , та малолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 03 липня 2007 року та серії [NUMBER] від 10 січня 2012 року. Згідно витягу № 1553 від 08 червня 2023 року про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб за адресою [ADDRESS] , зареєстровані, зокрема, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 10 березня 2020 року в справі №565/35/20 розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 3000,00 грн щомісячно, до досягнення найстаршою дитиною повноліття, з 13 січня 2020 року. 02 липня 2020 року державним виконавцем Рівненського міського відділу Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Худовим А.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 565/35/20 виданого 05 червня 2020 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дітей. Положеннями ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового та духовного розвитку. Сюди входить належне харчування, житло, одяг. Батьки несуть відповідальність за забезпечення належного життєвого рівня дитини. Держава має вживати необхідних заходів щодо надання допомоги батькам у здійсненні цього права. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч.2 ст.51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема ст.180 СК України, якою на батьків покладено обов`язок утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст.141 СК України мати, батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини Положеннями ч.3 ст.181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. У статті 182 СК України зазначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до положень статей 183, 184 СК України суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у вигляді частки від заробітку (доходу) матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі. Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених у статтях 182 - 184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Такий висновок узгоджується з правовими позиціями, викладеними у постановах Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 та Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 372/2393/17-ц. Отже, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце, як внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів, так і внаслідок бажання стягувача змінити спосіб стягнення аліментів в силу інших обставин. Звертаючись до суду з даним позовом, позивач просила змінити спосіб стягнення аліментів у зв`язку зі збільшенням витрат на дітей. Суд зазначає, що з віком потреби дітей зростають, що, в свою чергу, тягне постійне зростання витрат, на їх утримання, забезпечення освіти, гармонійного розвитку, медичного догляду та відпочинку, що є загальновідомими фактами та не потребує доказування. Встановлений рішенням суду розмір аліментів в 3000,00 грн на даний час є недостатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей. Відповідачем не надано доказів того, що він здійснює покриття усіх додаткових витрат, які з`являються у дітей по мірі їхнього розвитку та віку як у натуральній, так і у грошовій формі. Змінений розмір аліментів відповідатиме засадам справедливості, добросовісності та розумності з огляду на відсутність істотних обставин, які могли б впливати на виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків і беручи до уваги, що платник аліментів є працездатною особою, а тому в змозі сплачувати аліменти, з урахуванням інтересів та потреб саме дітей. Розмір аліментів - 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача, відповідає вимогам сімейного законодавства та є необхідним для забезпечення належних умов для їх фізичного, розумового, морального та соціального розвитку. Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про зміну способу стягнення аліментів підлягають до задоволення. За правилами ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню в дохід держави судові витрати на оплату судового збору.

Outcome: approved