Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-09 00:00:00

заявник звернувся до Шевченківського районного суду м.Львова із заявою, в якій просить встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , місце смерті: Краснодарський край м.Сочі Хостинський район. В обґрунтування заяви покликається на те, що в грудні 2021 року йому стало відомо про смерть матері [PERSON] , [INFO] , яка виїхала на територію російської федерації у 2016 році до своїх родичів. Він немає можливості отримати копії документів, що підтверджують смерть матері у зв`язку із припиненням дипломатичних зв`язків із російською федерацією. Тому змушений звернутися до суду. Представник заявника [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Інші учасники в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи. Заслухавши пояснення представника позивача, покази свідка, дослідивши матеріали заяви, з`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Пунктом 8 ч.1 ст.315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Судом встановлено, що відповідно до Довідки вх.228/41/03-22, виданої 17.01.2022 року Шевченківським відділом поліції №1 Львівського районного управління поліції №1 Головного управління національної поліції у Львівській області [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] у російській федерації, Краснодарський край, м.Сочі, Хостинський район. [PERSON] , яка померла [INFO] була матір`ю [PERSON] , що стверджується копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] залишилася спадщина. Відповідно до п.п.1.1, 1.2, 1.3, 1.5 пункту 1 Глави 10 Розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції 22.02.2012 року №298/5 спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. При зверненні спадкоємця у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус з`ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. Факт смерті фізичної особи і час відкриття спадщини нотаріус перевіряє шляхом витребовування від спадкоємця свідоцтва про смерть, виданого органом державної реєстрації актів цивільного стану або за безпосереднім доступом до реєстру актів цивільного стану. Якщо смерть громадянина була зареєстрована на території іншої держави, нотаріусу подається відповідний документ, виданий компетентними органами іноземної держави, який є дійсним на території України за умови його легалізації, якщо інше не передбачено законом, міжнародними договорами України. Законом України «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року» зупинено у відносинах з Російською Федерацією та Республікою Білорусь дію Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої від імені України у м. Мінську 22 січня 1993 року і ратифікованої Законом України від 10 листопада 1994 року № 240/94-ВР (Відомості Верховної Ради України, 1994 р., № 46, ст. 417), та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року, вчиненого від імені України у м. Москві 28 березня 1997 року і ратифікованого Законом України від 3 березня 1998 року № 140/98-ВР (Відомості Верховної Ради України, 1998 р., № 26, ст. 162) та здійснено вихід із вказаних відносин. Таким чином, заявник позбавлений можливості встановити факт смерті [PERSON] , яка померла [INFO] у спосіб інший, аніж в судовому порядку. Допита в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що вона є дружиною заявника. Померла [INFO] [PERSON] у 2016 році виїхала в російську федерацію на постійне місце проживання до своїх родичів. В грудні 2021 року їм із чоловіком стало відомо про смерть [PERSON] , проте вони не мають змоги отримати свідоцтво про смерть останньої у зв`язку із вторгненням російської федерації на територію України. Згідно ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Враховуючи вищевикладене, те, що встановити факт смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , іншим чином, ніж у судовому порядку встановити неможливо, суд приходить до висновку, що заява про встановлення факту смерті підлягає задоволенню.

Outcome: approved