Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-11 00:00:00

У березні 2023 року до суду надійшла справа за вищевказаним позовом, в якому позивач просив ухвалити рішення, стягнувши з відповідача заборгованість за договором про надання банківських послуг "Monobank" від 06.06.2018 року у розмірі 14 304, 96 грн. станом на 13.12.2022 року, в тому числі: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 14 304, 96 грн., а також судові витрати. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав на те, що в жовтні 2017 року АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "УНІВЕРСАЛ БАНК" запустив новий проект "Monobank", в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки "Monobank". 06.06.2018 року [PERSON] звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 06.06.2018 року. Положеннями Анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши Анкету-заяву, відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають договір та зобов`язується виконувати й умови. На підставі вищезазначеного загальний розмір заборгованості [PERSON] перед АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" за договором станом на 13.12.2022 року становить 14 304, 96 грн. Тому позивач вимушений звернутись до суду з цим позовом. У судове засідання представник позивача не з`явився, згідно клопотання просив справу розглянути без його присутності та повністю задовольнити позовні вимоги, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, у наданий судом строк відзив на позов не подала, зустрічний позов не пред`являла, а тому зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.\~223,\~280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 06.06.2018 року [PERSON] звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 06.06.2018 року. На підставі укладеного договору відповідачу надано кредит у гривні у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі до 100\~000 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначеній родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України - «Позика», якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитодавець свої зобов`язання виконав повністю та надав позичальнику обумовлену договором суму грошових коштів. Відповідач скористався наданим кредитом, проте зобов`язання належним чином за кредитним договором не виконав, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Згідно з розрахунку заборгованості станом на 13.12.2022 року за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 06.06.2018 року відповідач має борг перед банком у розмірі 14 304, 96 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України - зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином судом встановлено, що відповідачем було порушено право позивача на повернення йому грошових коштів, наданих позичальнику у кредит. З огляду на те, що відповідач прострочив погашення платежів за кредитним договором та не повернув отримані кредитні кошти, не виконавши взятих за договором зобов`язань, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість згідно розрахунку. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За приписами частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За приписами ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму, встановлено на 01 січня поточного року. Отже з урахуванням задоволення позову в повному обсязі з відповідача на користь позивача підлягає відшкодуванню судовий збір в розмірі 2 684 грн.

Outcome: approved