Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості. На обґрунтування заявлених вимог позивач у позовній заяві зазначає, що 11 квітня 2016 року між позивачем - позикодавцем [PERSON] та позичальником: Товариством з обмеженою відповідальністю «Горохів Агротрейд», в особі директора Бадко Сергія Юрійовича, було укладено договір про безпроцентову позику на зворотній основі №110416 на суму 270 000 грн. 06 квітня 2018 року було укладено Додаткову угоду до Договору №110416 від 11 квітня 2016 року, в якій позикодавець: [PERSON] , і позичальник: Товариство з обмеженою відповідальністю «Горохів Агротрейд», в особі директора Онищука Дмитра Леонідовича, прийняли рішення змінити дату повернення, а саме: змінити п. 4.1 Договору та викласти його в наступній редакції «п. 4.1. Цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 11 червня 2020 року, але в будь-якому разі до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за цим Договором». До сьогоднішнього дня відповідач борг не повернув, чим взяті на себе зобов`язання не виконав, а тому позивач просить стягнути з відповідача ТзОВ «Горохів Агротрейд» борг за Договором №110416 у розмірі 270 000 ? грн., а також 3% річних з простроченої суми, у розмірі 2295, 18 грн та судові витрати. Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 17.04.2023 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. До заяви дирректора ТзОВ «Горохів Агротрейд» Онищука Д.Л. про визнання позову, поданої на електронну пошту суду, суд ставиться критично, оскільки дана заява була відправлена з електронної адреси позивача [PERSON] . Відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів на підтвердження своїх заперечень та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, відповідно до ч.3 ст. 211, ч.4 ст.223, ч.1 ст.280, ст.281 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності відповідача на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення. Через неявку в судове засідання учасників справи, судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, розглянувши матеріали справи і оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні (стаття 89 ЦПК України), вирішуючи справу, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 11 квітня 2016 року між позикодавцем: [PERSON] та позичальником: Товариством з обмеженою відповідальністю «Горохів Агротрейд», в особі директора Бадко Сергія Юрійовича, який діє на підставі Статуту з іншої сторони, було укладено договір про безпроцентову позику на зворотній основі № 110416. Згідно з даним Договором позикодавець надає позичальнику позику в сумі 270 000.00 грн (а.с.4). 06 квітня 2018 року було укладено Додаткову угоду до Договору № 110416 від 11 квітня2016 року в якій Позикодавець: [PERSON] , паспорт серія [NUMBER] виданий Луцьким МВ УМВС України у Волинській області, 03.07.2003 року, ідент. код. [NUMBER] з однієї сторони, і Позичальник: Товариство з обмеженою відповідальністю «Горохів Агротрейд», в особі директора Онищука Дмитра Леонідовича, який діє на підставі Статуту, з іншої сторони прийняли рішення змінити дату повернення позики та дійшли згоди внести зміни до договору №110416 від 11 квітня 2016 року, а саме: змінити п. 4.1 Договору та викласти його в наступній редакції: «п. 4.1. Цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 11 червня 2020 року, але в будь-якому разі до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за цим Договором» (а.с.5). Зобов`язання виникають з підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема із договорів. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у масність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими знаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша статті 530 ЦК України). Відповідно до змісту статті 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином згідно з умовами договору й вимогами ЦК України. Згідно з приписами статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Судом при розгляді вказаної справи встановлено наявність порушеного права позивача на повернення грошових коштів. Встановлено, що загальна сума неповернутої позики становить 270 000,00 грн. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором позики від 11.04.2016 року в сумі 270000,00 грн. Позивач також просив стягнути з відповідача 3% річних в сумі 22 956,18 грн. на що слід зазначити наступне. За змістом ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Так, згідно з вимогами ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом частини другої статті 625 ЦК України нарахування 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору. Відповідно до правової позиції ВСУ від 16 листопада 2016 року, висловленої у справі №6-1286цс16, відповідно до якої стаття 625 ЦК України унормовує питання відповідальності боржника за порушення грошового зобов`язання і з огляду на правову природу трьох процентів річних, передбачених частиною другою цієї статті, як особливої міри відповідальності, їх сума повинна бути визначена до стягнення виключно в національній валюті України - гривні. Згідно розрахунку наданого позивачем 3% річних за період з 12.06.2020 року по 12.04.2023 року становить 22 956,18 грн. (а.с.3). Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Вказаний розрахунок є вірним, а тому може бути взятим судом при вирішенні даної справи по суті. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про стягнення 3% річних. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір в сумі 2 929,56 грн., який також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved