Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-02 00:00:00

[PERSON] , яка проживає в [ADDRESS] , звернулася з позовом до [PERSON] , який проживає в [ADDRESS] , в якому просить визнати договір купівлі - продажу між нею та відповідачем 1/2 частини житлового будинку [ADDRESS] дійсним; визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] , мотивуючи тим, що 07.06.2021 року вона придбала у відповідача 1/2 частину житлового будинку в [ADDRESS] . В цей день вони вирішили оформити договір купівлі - продажу нотаріально, але зробити цього не змогли. Приватний нотаріус Кушнерчук О.М. не змогла оформити вказаний договір, так як згідно інформаційної довідки Коростенського МБТІ, друга частина будинку 2/4 частини згоріла, була знищена. Власник цієї другої, знищеної частини будинку, [PERSON] померла. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників справи не надходило. Відповідач надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що [PERSON] є власником 1/2 частини житлового будинку по [ADDRESS] , про що свідчать копії свідоцтва про право на спадщину за законом від07.06.2021 року серії НМС 650632, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №260294535 від 07.06.2021. 07.06.2021 року між [PERSON] та [PERSON] складено розписку, згідно якої [PERSON] отримав від [PERSON] 54220 грн., що еквівалентно 2000 доларів США, як завдаток за продаж 1/2 частини будинку за адресою: [ADDRESS] , який пройшов повністю і претензій не має. Інформаційна довідка КП «Коростенське міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради №121 від 14.06.2022 року свідчить, що станом на 29.12.2012 року житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] зареєстровано за: -1/2 частина [PERSON] на підставі Договору купівлі - продажу частини жилого будинку від 05.02.2004 року, -2/4 частини [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.12.2007 року. в житловому будинку (власник [PERSON] (нині покійна)) сталася пожежа, після якої знищені перегородки, покрівля, перекриття та більша частина зовнішніх стін 2/4 частин житлового будинку. Відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Згідно із ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до ч. 3 ст. 640 ЦК України договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення. Статтею 657 ЦК України встановлено, що договір купівлі-продажу житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Відповідно до п. 13 постанови пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 2009 року з підстав недодержання вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину нікчемними є тільки правочини, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню. При розгляді таких справ суди повинні з`ясувати, чи підлягає правочин обов`язковому нотаріальному посвідченню, чому він не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість, а також чи немає інших підстав нікчемності правочину. Однією з умов застосування ч. 2 ст. 220 ЦК України та визнання правочину дійсним в судовому порядку є встановлення судом факту безповоротного ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину та втрата стороною можливості з будь-яких причин нотаріально посвідчити правочин. У відповідності до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом, при цьому право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Згідно ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За встановлених обставин, суд дійшов висновку, що відносини, які склалися, свідчать про наявність укладення договору купівлі-продажу між сторонами, позивач і відповідач, як сторони правочину, домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося виконання договору, але останні порушили вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору, з підстав які не залежать від них. При таких обставинах, суд вважає позовні вимоги обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Позивач від сплати судового збору звільнена на підставі п. 10 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», а тому у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави в сумі 496,40 грн., у зв`язку з визнанням відповідачем позову (50 відсотків відповідно до вимог ст. 142 ЦПК України).

Outcome: approved