Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-12 00:00:00

Позивач 03.05.2023 звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 153491,39 грн та судових витрат. Заявлений позов обґрунтовував тим, що 31.08.2021 між АТ «ОТП Банк» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 2037360407, згідно умов якого останній зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі. 21.10.2022 між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» укладено договір факторингу № 21/10/22, відповідно до умов якого позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками АТ «ОТП Банк», в тому числі і до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 2037360407 від 31.08.2021. Згідно витягу з Реєстру боржників № 1 від 21.10.2022 до договору факторингу № 21/10/22 позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 153491,39 грн, що складається із заборгованості по тілу кредиту в сумі 128171,31 грн, заборгованості за відсотками у сумі 25320,08 грн. З моменту отримання права вимоги до відповідача позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Взятих на себе зобов`язань по кредитному договору № 2037360407 від 31.08.2021 відповідач [PERSON] не виконує, внаслідок чого утворилася заборгованість, яку останній добровільно не погашає. Просив стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у поданій суду заяві просив справу розглянути за його відсутності, позов задоволити, не заперечував щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] повторно не з`явився в судове засідання, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, не повідомив суду про причини неявки, не подав відзиву. За наявності сукупності умов, передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав. Установлено, що відповідно до укладеного між АТ «ОТП Банк» та відповідачем [PERSON] кредитного договору № 2037360407 від 31.08.2021 відповідач отримав кредит на споживчі цілі у розмірі 130000 грн зі сплатою відсотків у розмірі 20 % річних, з остаточною датою повернення 31.08.2027 (а.с.4-8). Вказаним договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості за кредитом, сплату нарахованих за період користування кредитом відсотків та інших витрат. 21.10.2022 між АТ «ОТП Банк» та позивачем ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» укладено договір факторингу № 21/10/22, відповідно до якого позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги до осіб, які являлись боржниками АТ «ОТП Банк» (а.с.23-26). З витягу із Реєстру боржників № 1 від 21.10.2022 до договору факторингу № 21/10/22 вбачається, що позивач набув права грошової вимоги до відповідача [PERSON] у розмірі 153491,39 грн (а.с.27). У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за кредитним договором позивач заявив до стягнення заборгованість станом на 21.10.2022 у розмірі 153491,39 грн, що складається з 128171,31 грн заборгованості за тілом кредиту, 25320,08 грн заборгованості за відсотками, згідно наданого позивачем розрахунку (а.с.22). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У відповідності до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно вимог ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. З огляду на підтвердження факту отримання відповідачем кредитних коштів і користування ними та обставини щодо наявності у відповідача заборгованості за кредитним договором, суд вважає обґрунтованою вимогу позивача про стягнення з відповідача 153491,39 грн заборгованості за кредитним договором, що складається із 128171,31 грн заборгованості за тілом кредиту, 25320,08 грн заборгованості за відсотками. У рамках даної справи позивачем понесені витрати на сплату судового збору в розмірі 2684 грн (а.с.1) та на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 грн, що підтверджуються засвідченими копіями договору № 18/23 про надання правової допомоги від 20.02.2023 (а.с.32-34), додаткової угоди № 003159213716 від 20.02.2023 (а.с.35), детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Воронюком С. О. (а.с.36), акту про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 03.04.2023 (а.с.37),. З урахуванням вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, згідно якого інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача; з огляду на те, що понесені позивачем витрати на правничу допомогу є реальними і обґрунтованими, підтвердженими належними та допустимими доказами, - суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати у розмірі 2684 грн сплаченого судового збору та 10000 грн витрат на професійну правничу допомогу. На підставі наведеного, відповідно до ст. 207, 526, 1049, 1050, 1054, 1082 ЦК України,

Outcome: approved