Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-05 00:00:00

23 вересня 2022 року [PERSON] подав до Бориспільського міськрайонного суду Київської області позов, яким просив стягнути на власну користь : 1) з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» (далі по тексту - ТДВ «Страхова група «Оберіг») за договором обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності ЕР-204763353 від 02 липня 2021 року страхове відшкодування майнової шкоди заподіяних внаслідок настання дорожньо - транспортної пригоди в розмірі 74 317 грн. 00 коп.; 2) з [PERSON] майнову шкоду заподіяну внаслідок настання дорожньо - транспортної пригоди в розмірі 31 101 грн. 98 коп.; 3) стягнути з відповідачів судові витрати, понесені при розгляді справи. Вимоги обґрунтовано тим, що 05 червня 2022 року на перехресті автодороги «Р-03» та вул. Бежівка в м. Бориспіль Київської області, водій [PERSON] здійснюючи керування транспортним засобом марки «Jeep Grand Cherokee», державний номерний знак [NUMBER] , перед зміною напрямку руху (повороту ліворуч), попередньо не переконавшись в безпечності даного маневру, здійснив зіткнення з транспортним засобом марки «Renault Scenic», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням позивача, який здійснював рух у зустрічному напрямку. Від даної дорожньо - транспортної пригоди (далі по тексту - ДТП) обидва автомобілі зазнали механічних ушкоджень. Винним у даному ДТП на підставі постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 червня 2022 року визнано [PERSON] .. Цивільно - правова відповідальність відповідача перед третіми особами на момент ДТП була застрахована в ТДВ «Страхова група «Оберіг». Так, даним договором ЕР-204763353 від 02 липня 2021 року передбачено розмір страхової суми за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю потерпілих, внаслідок ДТП за участі забезпеченого транспортного засобу - 200 000 грн. 00 коп., а розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих - 130 000 грн. 00 коп.. 11 липня 2022 року [PERSON] подав до вказаного страховика заяву про виплату страхового відшкодування в розмірі 55 683 грн. 00 коп., які виплачено позивачу 01 серпня 2022 року. Однак, після отримання вказаного страхового відшкодування [PERSON] звернувся до суб`єкта оціночної діяльності та отримав висновок від 18 липня 2022 року, на підставі якого встановив, що ринкова вартість його пошкодженого при ДТП транспортного засобу до моменту пошкодження становила 259 640 грн. 00 коп., ринкова вартість після пошкодження становить 98 538 грн. 02 коп., вартість відновлювального ремонту - 400 126 грн. 74 коп. Тобто, транспортний засіб «Renault Scenic», д.н.з. [NUMBER] , є фізично знищеним, а тому [PERSON] підлягає відшкодуванню різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП в розмірі 161 101 грн. 98 коп. (259 640 грн. 00 коп. - 98 538 грн. 02 коп.). Зважаючи на це та вимоги ст. 9, 21, 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 1166, 1188, 1194 ЦК України [PERSON] просив суд стягнути з ТДВ «Страхова група «Оберіг» недоплачену в межах страхового ліміту суму страхового відшкодування в розмірі 74 317 грн. 00 коп. (130 000 грн. 00 коп. - 55 683 грн. 00 коп.) та з [PERSON] в розмірі 31 101 грн. 98 коп. (161 100 грн. 98 коп. - 130 000 грн. 00 коп). Ухвалою суду від 01 грудня 2022 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом і повідомленням сторін. Також роз`яснено права, обов`язки та встановлено строки для вчинення процесуальних дій. 28 грудня 2022 року від ТДВ «Страхова група «Оберіг» надійшов відзив на позов, яким відповідач просив відмовити у задоволенні позову зважаючи на те, що страховик здійснив потерпілій від ДТП особі погоджену ними суму страхового відшкодування, у зв`язку з чим, на підставі вимог ст. 30, 34, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідач виконав свої зобов`язання та заявлені до нього вимоги є безпідставними. Крім того, ТДВ «Страхова група «Оберіг» подано заяву про перехід розгляду справи зі спрощеного провадження в загальне позовне провадження. Зважаючи на це, ухвалою суду від 17 лютого 2023 року у справі здійснено перехід до розгляду справи в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Відповідач [PERSON] своїм процесуальним правом подати відзив на позов не скористалвся. Заяв чи клопотань на адресу суду не направив. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Ухвалою суду від 31 березня 2023 року у справі закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті з викликом і повідомленням сторін. Належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи позивач та відповідачі до суду не зявились, про причини неявки не повідомили, заяв чи клопотань на адресу суду не направили. Разом з тим, позивач направив до суду свого представника, який в судовому засідання позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі. Крім того пояснив, що [PERSON] , отримавши від страхової компанії страхове відшкодування у розмірі, з яким врешті не погодився, не звертався в подальшому до ТДВ «Страхова група «Оберіг» з заявами про відкликання заяви від 11 липня 2022 року про виплату погодженого страхового відшкодування, не повертав виплачених йому коштів в розмірі 55 683 грн. 00 коп., не просив переглянути даний страховий випадок, призначити експертне дослідження з метою встановлення дійсного розміру заподіяної шкоди. Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи і наявні в ній докази, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й всебічно перевіривши обставини справи, розглянувши її у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року за № 2 передбачено, що відповідно ст. 55, 124 Конституції України та ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно ст. 12, 81, 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Доказами, відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обґрунтовуючи своє рішення, суд приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Судом встановлено, що 05 червня 2022 року о 14 год. 45 хв. на перехресті автодороги «Р-03» та вул. Бежівка в м. Бориспіль Київської області, водій [PERSON] здійснюючи керування транспортним засобом марки «Jeep Grand Cherokee», державний номерний знак [NUMBER] , перед зміною напрямку руху (повороту ліворуч), попередньо не переконавшись в безпечності даного маневру, здійснив зіткнення з транспортним засобом марки «Renault Megane Scenic», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який здійснював рух у зустрічному напрямку. Від даного ДТП обидва автомобілі зазнали механічних ушкоджень. Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 червня 2022 року винним у скоєнні вказаного ДТП визнано [PERSON] та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. 00 коп. Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Власником пошкодженого від ДТП транспортного засобу марки «Renault Megane Scenic», держав-ний номерний знак [NUMBER] , є [PERSON] . Наведене підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] виданого 08 травня 2021 року. Цивільно - правова відповідальність [PERSON] на момент ДТП була застрахована на підставі договору обов`язкового страхування № ЕР-204763353 від 02 липня 2021 року укладеного з ТДВ «Страхова група «Оберіг». У частині 1 ст. 82 ЦПК України вказано, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазна-чаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Наведене вище визнається і не заперечується сторонами у справі, та суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання, а тому, в силу вимог ч. 1 ст. 82 ЦПК України, не підлягає доказуванню. 11 липня 2022 року позивач звернувся до ТДВ «Страхова група «Оберіг» з заявою на виплату страхового відшкодування у зв`язку з настанням 05 червня 2022 року страхового випадку за договором страхування ЕР-204763353 в розмірі 55 683 грн. 00 коп., які просив перерахувати на рахунок [NUMBER] . Даною заявою позивачем та ТДВ «Страхова група «Оберіг» також погоджено, що [PERSON] бере на себе відповідальність за правильність вказаних у ній реквізитів. Здійснення страховиком виплати страхового відшкодування згідно цієї заяви в зазначеному у ній розмірі є повним виконанням страховиком своїх зобов`язань перед заявником щодо означеного страхового випадку та підтверджує, що страховий випадок вважається повністю врегульованим та заявник не матиме жодних претензій до страховика стосовно означеного страхового випадку. Розмір (сума) страхово-го відшкодування страховиком та заявником взаємно погоджена. Страховик і заявник досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи. Страховик надав заявнику всі роз`яснення про його права та обов`язки. Згідно довідки Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» від 05 серпня 2022 року страховиком позивачу перераховано на рахунок [NUMBER] грошові кошти в розмірі 55 683 грн. 00 коп. Отримання цих коштів не заперечується і позивачем у справі. 18 липня 2022 року [PERSON] уклав з ФОП « [PERSON] » договір № 96/55.07.22 про проведення незалежної експертної оцінки транспортного засобу, у зв`язку з чим 25 липня 2022 року сплатив за квитанцією до прибуткового касового ордера № 96/55.07.22 вартість послуг експерта в розмірі 3000 грн. 00 коп. Зі звіту ФОП « [PERSON] » за № 96/55.07.22 складеного 25 липня 2022 року вбачається, що ринкова вартість «Renault Scenic», державний номерний знак [NUMBER] до пошкодження становить 259 640 грн. 00 коп., значення коефіцієнта фізичного зносу - 0,7000, вартість відновлю-вального ремонту - 400 126 грн. 74 коп., ринкова вартість транспортного засобу після пошкод -ження - 98 538 грн. 02 коп.. Судом встановлено і не заперечується сторонами у справі, що отримавши звіт від 25 липня 2022 року позивач не звертався до ТДВ «Страхова група «Оберіг» з заявами про : відкликання заяви про виплату страхового відшкодування від 11 липня 2022 року та не повертав, у зв`язку з цим, виплачених грошових коштів; про доплату страхового відшкодування; про перегляд страхового випадку, тощо. Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюється Конституцією України, ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та іншими законами України і нормативно - правовими актами, прийня-тими відповідно них. Пунктом 2.1 ст. 2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону. Дана норма Закону кореспондується зі ст. 999 ЦК України, у якій зазначено, що до відносин, які випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. У спорах пов`язаних із відшкодуванням шкоди за договорами обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів норми Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є спеціальними, а цей Закон пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах. За змістом ст. 3 вказаного Закону обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо - транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. У пункті 33.1.4 ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання дорожньо - транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкоду-вання (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`яза-ний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо - транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. Крім того, згідно п. 35.1 ст. 35 ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо - транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. Сторонами договору обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспорт-ного засобу. Завдання потерпілому шкоди внаслідок дорожньо - транспортної пригоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, породжує деліктне зобов`язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі відповідає обов`язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така дорожньо - транспортна пригода слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у якому потерпілий так само має право вимоги до боржника (у договірному зобов`язанні ним є страховик). Згідно з п. 36.1 ст. 36 вказаного Закону страховик (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: partial