Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-17 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін Представник позивача [PERSON] - адвокат Мидзка Р.В. подав до суду позовну заяву до Лопатинської селищної ради Львівської області (відповідача), в якій, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить суд: встановити факт належності [PERSON] Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ЛВ №058472 від 10 жовтня 2001 року, виданого Нивицькою сільською радою народних депутатів, виданого на ім`я [PERSON] ;? встановити факт вступу [PERSON] в управління та володіння спадковим майном після смерті її чоловіка [PERSON] ; визнати за [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , в порядку спадкування після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , право власності на земельну ділянку площею 1,0478 га на території Нивицької сільської ради, з них: 0,7218 га рілля; 0,3260 га інші угіддя; визнати за [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , в порядку спадкування після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , право власності на земельну ділянку площею 2,0218 га на території Нивицької сільської ради, з них: 1,0762 га рілля, 0,6197 га та 0,3259 га інші угіддя. В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору позивач покликається на те, зокрема, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] . До дня смерті [PERSON] проживав у шлюбі спільно з дружиною [PERSON] , яка шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном прийняла спадщину після смерті свого чоловіка, однак юридично не оформила спадкових прав. [INFO] померла мати позивача [PERSON] . Остання на випадок своєї смерті склала заповідальне розпорядження, відповідно до якого усе належне їй майно заповіла своєму синові [PERSON] (позивачу). При зверненні до нотаріальної контори за заявою позивача нотаріусом було відкрито спадкову справу №20/25 після смерті [PERSON] , однак оформити спадину на майно не видалося можливим, оскільки Державні акти видані після смерті спадкодавця. Відповідач правом на подання відзиву не скористався. У підготовче засідання сторони участі уповноважених представників не забезпечили. Заяви та клопотання учасників справи 21.03.2023 представником позивача подано заяву про усунення недоліків (а.с.39, 40-43). 20.04.2023 представником позивача адвокатом Мидзкою Р. на розгляд суду подано клопотання про відкладення підготовчого засідання у зв`язку з перебуванням в Червоноградському міському суді Львівської області у справі щодо обрання запобіжного заходу (а.с.53). Представник відповідача подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, визнання позовних вимог та не заперечення проти ухвалення рішення на користь позивача (а.с.58). 22.06.2023 представником позивача адвокатом Мидзкою Р. подано клопотання про витребування спадкової справи № 4/2025 у приватного нотаріуса Луців І.П.(а.с.61). 30.06.2023 на виконання ухвали суду приватним нотаріусом Червоноградського районного нотаріального округу Луців І.П. надано копію спадкової справи № 4/2025 (а.с.66). 18.07.2023 представниками позивача на розгляд суду подано клопотання про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять суд їх задовольнити (а.с.75, 76). Зважаючи на вимоги частин 1, 3 статті 211, частини 1 статті 223 та частини 2 статті 247 ЦПК України суд доходить висновку про можливість проведення розгляду справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Процесуальні дії у справі Ухвалою судді Радехівського районного суду Львівської області від 16.03.2023 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу десятиденний строк з дня вручення цієї ухвали усунути недоліки позовної заяви (а.с.35-36). Ухвалою судді Радехівського районного суду Львівської області від 23.03.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження(а.с.46-47). Ухвалами підготовчого засідання від 20.04.2023 та від 09.05.2023 відкладено розгляд справи(а.с.54, 59). Ухвалою підготовчого засідання від 22.06.2023 продовжено строк підготовчого провадження та витребувано у приватного нотаріуса Червоноградського районного нотаріального округу Луців І.П. копію спадкової справи № 4/2025(а.с.62-63). Суд, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини [PERSON] уклав шлюб із [PERSON] , [INFO] . Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 26.02.1996 (а.с.12). Батьками [PERSON] , який народився [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 09.10.1964(а.с.10). Відповідно до свідоцтв про смерть серії [NUMBER] від 25 квітня 1995 року та [NUMBER] від 28 липня 2001 року, [PERSON] помер [INFO] , а [PERSON] померла [INFO] у с. Нивиці Радехівського району Львівської області (а.с.11, 16). Відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю серії ІV-ЛВ №058472, виданого на підставі рішення ХІІ сесії ІІІ демократичного скликання Нивицької сільської ради Ради народних депутатів від 13 серпня 2001 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №16577, [PERSON] є власником земельної ділянки, загальною площею 1,0478 га, які розташовані на території Нивицької сільської ради та призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва(а.с.8). Відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю серії ІV-ЛВ №058471, виданого на підставі рішення ХІІ сесії ІІІ демократичного скликання Нивицької сільської ради Ради народних депутатів від 13 серпня 2001 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №16576, [PERSON] є власником земельної ділянки, загальною площею 2,0218 га, які розташовані на території Нивицької сільської ради та призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва(а.с.9). Довідкою виконавчого комітету Лопатинської селищної ради Львівської області від 01.03.2023 за №118 встановлено, що [PERSON] постійно до дня смерті проживав та був зареєстрований по [ADDRESS] . Разом із померлим проживала та була зареєстрована дружина - [PERSON] ( [INFO] померла). Вказане підтверджується також і копією будинкової книги (а.с.13, 14-15). З копії довідки №119 від 01.03.2023, виданої Нивицьким старостинським округом Червоноградського району Львівської області встановлено, що [PERSON] (померла [INFO] ) постійно по день смерті була зареєстрована та проживала в житловому будинку по [ADDRESS] . Громадянин [PERSON] фактично до того і на час смерті проживав без реєстрації разом із померлою [PERSON] , здійснював за нею догляд та проводив поховання. Після смерті вступив у володіння майном і доглядає його(а.с.17). За життя [PERSON] зробила особисте розпорядження, відповідно до якого все її майно, яке до дня смерті буде їй належати, в тому числі житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями і спорудами, який знаходиться в селі Нивиці Радехівського району Львівської області заповіла своєму синові - [PERSON] (а.с.18). З копії довідки за №388 від 01.11.2022, виданої Нивицьким старостинським округом Червоноградського району Львівської області встановлено, що [PERSON] (помер [INFO] ) постійно по день смерті був зареєстрований і проживав в житловому будинку по [ADDRESS] . [PERSON] за вказаною адресою ніколи не проживав як і на території Нивицької сільської ради(а.с.20). Копією свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства Серії [NUMBER], виданого Нивицькою сільською радою підтверджується, що [PERSON] відноситься до осіб, які мають право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства СТзОВ «Нивиці».. Що вбачається також із списку громадян, яким передано земельні ділянки (паї) в натурі із земель пайового Нивицької сільської ради Радехівського району Львівської області(а.с.22). [PERSON] внесено в списки громадян, яким передано земельні ділянки (паї) в натурі із земель пайового фонду Нивицької сільської ради та виділено земельну ділянку загальною площею 0,72178 га (а.с.23-24). Листом від 27.01.2023 приватний нотаріус І.П. Луців відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом через помилку, допущену у Державному акті на право приватної власності на земельну ділянку (а.с.19). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії 27.01.2023 приватний нотаріус І.П. Луців відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] у зв`язку з тим, що Державний акт виданий після смерті спадкодавця(а.с.25). Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру встановлено, що після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася (а.с.27). Після смерті [PERSON] заведена спадкова справа за №7019043 (4/2023 номер у нотаріуса), що встановлено витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі(а.с.28). Згідно копії спадкової справи [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] (а.с.68). Зміст спірних правовідносин Спірні правовідносини виникли у зв`язку з наявністю у позивача права на спадкування за заповітом і неможливістю реалізації цього права через невизнання його нотаріусом, який відмовив позивачу у видачі відповідних свідоцтв про право на спадщину. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування До правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР) та Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Так, частиною 1 статті 315 ЦПК України визначено перелік справ про встановлення факту. Водночас, нормою частини 2 цієї статті ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Крім цього, судом застосовано норми статей 293 та 294 ЦПК України, які визначають зміст окремого провадження та встановлюють порядок розгляду справ даної категорії. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють правовідносини щодо встановлення фактів, які мають юридичне значення, зокрема, встановлення факту родинних відносин та визначають обсяг суб`єктивних прав і юридичних обов`язків, якими наділені сторони у цих правовідносинах. Окрім застосування до вказаних правовідносин вищезазначених норм процесуального закону, суд зважає на роз`яснення, викладені в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 (далі - Постанова Пленуму ВСУ). Так, у пункті 1 Постанови Пленуму ВСУ звернуто увагу на те, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. У пункті 16 постанови звернуто увагу на те, що заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном. У тому ж разі, коли всі необхідні документи були, але у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено, заінтересована особа може звернутись до суду не з заявою про встановлення факту прийняття спадщини, а зі скаргою на відмову вчинити нотаріальну дію. Згідно з положеннями частинин 1, 2 статті 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до приписів статті 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Нормою частини 1 статті 534 ЦК УРСР передбачено, що кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (стаття 548 ЦК УРСР). Відповідно до частин 1, 2 статті 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно з пунктами 4, 5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Нормою статті 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Застосовані судом норми права регулюють вищенаведені спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Крім цього, суд зважає на роз`яснення, викладені у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», згідно з якими відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, в тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються ЦК України. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову Судом, на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів встановлено, що Державний акт на право приватної власності на землю серії ІV-ЛВ №058472, виданий на ім`я [PERSON] дійсно належить [PERSON] . Також судом встановлено, що [PERSON] до дня смерті - [INFO] , був зареєстрований в [ADDRESS] , разом з ним проживала дружина [PERSON] , яка померла [INFO] . [PERSON] шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном фактично прийняла спадщину після смерті [PERSON] , однак не оформила свої спадкові права. Таким чином, суд доходить переконання про наявність достатніх обґрунтованих підстав вважати, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. Ці обставини повністю підтверджуються безпосередньо дослідженими судом доказами, які відповідають критеріям належності та допустимості, у своїй сукупності зібрані у справі докази є достатніми для прийняття рішення та сумнівів у своїй достовірності не викликають. Також, судом встановлено, що [PERSON] належало право приватної власності на земельну ділянку загальною площею 2,0218 га, яка розташована на території Нивицької сільської ради що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії ІV-ЛВ №058471, і це право не припинилося внаслідок її смерті. За життя [PERSON] зробила особисте розпорядження, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що за законом матиме право заповіла позивачу - [PERSON] . Однак, позивач позбавлений можливості юридично оформити право на спадкове майно у визначений законом спосіб у нотаріуса через відмову останнього у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку з тим, що Державний акт на право приватної власності на землю серії ІV-ЛВ №058471 виданий після смерті спадкодавця - [PERSON] . Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, а також зважаючи на те, що особисте майнове право [PERSON] (право на земельну ділянку) не визнається, відтак позивач має законні сподівання на судовий захист цього права в силу приписів статті 16 ЦК України, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом. З огляду на обґрунтованість та підставність заявлених вимог, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю. На підставі статей 525, 529, 548, 549 Цивільного кодексу Української РСР, пунктів 4, 5 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України та

Outcome: approved