Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до Хмельницького міськрайонного суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», в якому просив суд: стягнути безпідставно набуті грошові кошти, стягнуті за виконавчим написом нотаріуса, який визнано таким, що не підлягає виконанню. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 17 березня 2022 року рішенням Хмельницького міськрайонного суду у справі №686/24767/21 було визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №10040, вчинений 28 квітня 2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Колейчиком Володимиром Вікторовичем, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» заборгованості в розмірі 11780,00 грн. Рішення набрало законної сили 21 квітня 2022 року. За вказаним виконавчим написом приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клименком Романом Васильовичем було відкрито виконавче провадження [NUMBER] постановою від 25.06.2020, яке закінчено 12.07.2022. В межах виконавчого провадження з [PERSON] було стягнуто грошові кошти у розмірі 9905,89 грн., які перераховано на рахунок відповідача. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 16.02.2023 справу передано за підсудністю на розгляд Шевченківського районного суду м. Києва. У квітні 2023 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.04.2023 матеріали позову передані на розгляд судді Мальцева Д.О. 24 квітня 2023 року ухвалою судді Шевченківського районного суду міста Києва Мальцева Д.О. відкрито провадження у справі, прийнято рішення про розгляд справи за правилами позовного провадження в спрощеному порядку, без повідомлення сторін. Також, вказаною ухвалою відповідачу було встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву, а також клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. З матеріалів справи вбачається, що копію ухвали про відкриття провадження у справі, позовної заяви з додатками та судову повістку відповідачу вручено, про що свідчить відповідна відмітка у рекомендованому повідомленні поштового відправлення, за підписом представника відповідача. У відповідності до ст.ст. 174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм правом та не направив суду відзив на позовну заяву із викладенням заперечень проти неї. За вказаних обставин, а також враховуючи те, що відповідач у встановлений строк відзив на позовну заяву не надав, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не заявив, суд вирішує справу за наявними матеріалами, як це передбачено ч.8 ст. 178 ЦПК України. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, 25.06.2020 року на підставі звернення відповідача, приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клименком Романом Васильовичем було відкрите ВП [NUMBER]. Згідно наданої приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клименком Романом Васильовичем інформації від 25.07.2022 в рамках виконавчого провадження стягнуто з [PERSON] 9905,89 грн. 17 березня 2022 року рішенням Хмельницького міськрайонного суду у справі №686/24767/21 було визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №10040, вчинений 28 квітня 2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Колейчиком Володимиром Вікторовичем, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» заборгованості в розмірі 11780,00 грн. Рішення набрало законної сили 21 квітня 2022 року. 12.07.2022 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клименком Романом Васильовичем було закінчено виконавче провадження. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбільшення майна в іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна з боку набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб. Суд зауважує, що загальна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, бо отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі цієї статті тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання. Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Такий правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 23.01.2020 у справі № 910/3395/19, від 23.04.2019 у справі № 918/47/18, від 01.04.2019 у справі № 904/2444/18. Якщо поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може застосовуватись тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена або припинена, у тому числі у виді розірвання договору. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 22.03.2016 у справі №6-2978цс15 та від 03.06.2016 у справі №6-100цс15. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В даному випадку, правовою підставою набуття ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» коштів в розмірі 9905,89 грн., став виконавчий напис нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Колейчика Володимира Вікторовича №10040 від 28.04.2020 року, який був визнаний таким, що не підлягає виконанню. Тому вважається, що правова підстава для отримання TОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» коштів в розмірі 9905,89 грн. від позивача [PERSON] відпала і вказані кошти підлягають поверненню відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України як безпідставно одержані відповідачем. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлена позовна вимога про стягнення з ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» на користь [PERSON] безпідставно набутих коштів у розмірі 9905,89 грн. - ґрунтується на вимогах закону, а тому підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач під час подання позову був звільнений від сплати судового збору. Тому, з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України, ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Outcome: approved