Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-05 00:00:00

Позивач зазначила, що їй та її чоловіку [PERSON] на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17.09.2007р. належало по частині домоволодіння, розташованого за адресою [ADDRESS] . Крім того, позивачу належали земельні ділянки: площею 0,0495 га, кадастровий номер 1210100000:03:184:0067 в [ADDRESS] , площею 0,1000 га, кадастровий номер 1210100000:03:184:0066 в [ADDRESS] , площею 0,0841 га, кадастровий номер 1210100000:03:184:0023, в [ADDRESS] . Її чоловіку [PERSON] належала земельна ділянка площею 0,1000 га, кадастровий номер 1210100000:03:184:0072, в [ADDRESS] . В 2008 році чоловік позивача придбав у ВАТ «Дніпрогаз» два побутових лічильника газу «Премагаз G6», заводські номери: № 8503013, № 8502336, які були встановлені співробітниками ВАТ «Дніпрогаз» 05.06.2008р. за адресою: [ADDRESS] . 22.05.2008р. між ВАТ «Дніпрогаз» та [PERSON] був укладений договір про надання послуг газопостачання домоволодіння [ADDRESS] . Всупереч п.5 зазначеного договору повірка лічильників жодного разу не проводилася. З 08.06.2018р. по теперішній час позивач проживає у квартирі [ADDRESS] . 24.07.2018р. позивач та її чоловік передали в статутний капітал Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЕНДІКС» актами приймання-передачі майновий внесок у вигляді земельної ділянки площею 0,0841 га, кадастровий номер 1210100000:03:184:0023, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; майновий внесок у вигляді земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер 1210100000:03:184:0066, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; майновий внесок у вигляді земельної ділянки площею 0,495 га, кадастровий номер 1210100000:03:184:0067, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; майновий внесок у вигляді земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер 1210100000:03:184:0072, що знаходится за адресою: [ADDRESS] ; майновий внесок у вигляді домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] . 08.08.2018р. право власності на домоволодіння за адресою: [ADDRESS] та зазначені земельні ділянки було зареєстровано за [PERSON] . Позивачу невідомо, чи повідомляв [PERSON] про зміну власника та споживача відповідачу як постачальнику. [INFO] помер чоловік позивача - [PERSON] [INFO] [PERSON] зателефонував позивачу та попросив приїхати до її колишнього будинку, оскільки сам перебуває за межами Дніпропетровської області. В телефонній розмові зазначив, що приїхали працівники АТ «Дніпрогаз» з метою проведення повірки газових лічильників та вимагають особисту участь [PERSON] . Приїхавши, позивач повідомила працівників АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз», що вже більше трьох років не є власником цього домоволодіння, там не проживає і не зареєстрована. Отримала пояснення, що всі заперечення вона може зазначити пізніше у відповідному акті, після чого розпочалася повірка побутових газових лічильників, їх демонтували для направлення на експертизу, після чого склали акти про виявлені порушення. Цього ж дня також були складені ще одні акти про порушення: № DZ 002062, № DZ 002065, в яких було зазначено порушення «пошкодження ЗВТ (лічильника газу) або робота комерційного ВОГ чи його складових в позаштатному режимі, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним ВОГ не обліковується або обліковується некоректно. Пломба заводу виробника вимагає додаткового огляду». Відповідно до акту (протоколу) № б/н про демонтаж лічильника газу для проведення експертизи від 10.02.2022р. та акту (протоколу) № б/н про демонтаж лічильника газу для проведення експертизи від 10.02.2022р. [PERSON] була запрошена для участі в проведенні експертизи 17 лютого 2022 року з 10.00 до 12.00год., (пункт 3Актів). Прибувши 17.02.2022р. до АТ «Дніпрогаз» для участі в проведенні експертизи позивачка з`ясувала, що для цього їй потрібна нотаріально посвідчена довіреність від власника домоволодіння, так як вона не власник, тому вирішила, що працівники відповідача зрозуміли, що вона не має відношення до цього домоволодіння. 17.06.2022р. вона отримала на пошті рахунок на оплату необлікованого об`єму природного газу на підставі акту про порушення від 10.02.2022р. № DZ002062 на суму 199\~097 грн. 66 коп. та рахунок на оплату необлікованого об`єму природного газу на підставі акту про порушення від 10.02.2022р. № DZ002065 на суму 199\~186 грн. 59 коп., загалом на суму 398\~284 грн. 25 коп. Просить скасувати рішення комісії Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» (оформлене протоколом), яким Акт про порушення № DZ 002062 від 10.02.2022 року задоволено у повному обсязі, визнати протиправними дії Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» щодо проведення донарахування об`ємів природного газу [PERSON] та скасувати донараховану [PERSON] вартість не облікованого об`єму природного газу у розмірі 199\~097грн 66коп як особі, яка не є побутовим споживачем газу, скасувати рішення комісії Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» (оформлене протоколом), яким Акт про порушення № DZ 002065 від 10.02.2022р. задоволено у повному обсязі, визнати протиправними дії Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» щодо проведення донарахування об`ємів природного газу [PERSON] та скасувати донараховану [PERSON] вартість не облікованого об`єму природного газу у розмірі 199\~186грн 59коп як особі, яка не є побутовим споживачем газу. В судовому засіданні позов підтримала, пояснила, що [PERSON] , власник домоволодіння [ADDRESS] з літа 2018 року. Дане домоволодіння вона із чоловіком не добудували остаточно, тому там ніхто ніколи не проживав, адже умов таких не було створено. Там було проведено електрику, водопостачання та газопостачання з встановленням лічильників та під чистове завершення було відштукатурено стіни. Комунальні послуги були мізерні, там періодично могли включати воду для поливу та прибирання території, а тому комуналка виходила дуже малою, сплачували її то сини то я , то покійний чоловік. У сина [PERSON] навіть автоматично списувались платежі в Приват24. Так, як сини були вже повнолітніми, і дали чітко зрозуміти, що проживати будуть окремо, вони з чоловіком прийняли рішення про продаж даної нерухомості, що і було зроблено в 2018 році. Через відсутність умов для проживання, газом в ньому не користувалися, окрім того через всім відому подію - вибух газу в 10-поверховому будинку навпроти по [ADDRESS] , в нашому будинку повибивало вікна, зірвало кришу, вирвало частково батареї опалення та обірвало котел, тому будинок не опалювався. Рік цих подій не пригадує, але зазначає, що це було в перші роки придбання домоволодіння. Після того, як отримала поштою рахунки, поговорила з новим власником [PERSON] , і він її запевнив, що у лічильники не втручався. Представник відповідача позов не визнав, подав відзив, зазначивши, що AT «Дніпрогаз» відповідно до укладеного Типового договору розподілу природного газу, який є договором приєднання, надає послуги з розподілу природного газу до належних позивачу будинків за адресою: [ADDRESS] та [ADDRESS] , які газифіковані окремо, фактично є одним домоволодінням. За цими адресами на ім`я позивача відкрито два особові рахунки для кожного з будинків [ADDRESS] , опалювальна площа складає 178,15м.кв., встановлено опалювальні прилади та плити. Послуги з розподілу природного газу за вказаною адресою надавалися та обраховувалися за показниками двох побутових газових лічильників (окремо по кожному особовому рахунку): Премагаз BK G6T зав. №8502336, 2006 року випуску, та Премагаз ВК G6T зав. №8503013, 2006 року випуску, які було встановлено споживачу під час газифікації будинку згідно проекту за його ініціативою. 10.02.2022р. при огляді на об`єкті споживача, яка особисто надала доступ до газового обладнання, газових лічильників, фахівцями АТ «Дніпрогаз» було виявлено ознаки несанкціонованого втручання в роботу засобу вимірювальної техніки - пошкодження їх елементів, а саме - пломб заводу-виробника, які мали ознаки підробки. Підтвердження даного факту потребувало додаткового огляду під час проведення експертизи. За даним фактом було складено акти про виявлені порушення від 10.02.2022р. року №31 та №32, лічильники демонтовані для проведення експертизи, складено відповідні акти (протоколи) про демонтаж №31 та №32 від 10.02.2022 року. Всі зазначені акти були підписані споживачем без зауважень. Один примірник акту про виявлені порушення залишено у споживача. В даному випадку з боку АТ «Дніпрогаз» дотримано вимоги законодавства. Факт порушення можливо встановити або спростувати виключно за результатом проведеної експертизи повноважною комісією за участю державного повірителя, або іншою експертною установою в порядку, встановленому Кодексом ГРМ. В актах про демонтаж лічильника газу споживача було запрошено на 17.02.2022р. року з 10-00 до 12-00 для проведення експертизи до АТ «Дніпрогаз». АТ «Дніпрогаз» забезпечило цілісність пломб на лічильнику газу та на пакувальному пакеті та цілісність самого пакета до проведення експертизи. Згідно п. 1, 2 гл. 5 розд. ХІ Кодексу ГРМ, у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формо, наведеною в додатку 20 до цього Кодексу. Акт про порушення після пред`явлення представником Оператора ГРМ службового посвідчення складається в присутності споживача/несанкціонованого споживача га/або незаінтересованої особи, який має право внести до акту про порушення свої зауваження та заперечення. Тож, на місці виявлення порушення у вигляді пошкодження ЗВТ, було складено акти про порушення № DZ002062 та № DZ002065 (на номерних бланках АТ «Дніпрогаз», які мають відповідні реквізити), з зазначенням ознак виявлених порушень, передбачених Кодексом. На бланках актів відмічено відповідний види та опис виявлених порушень, інші обставини. Акти підписано споживачем без зауважень. Надані позивачем копії актів містять дописки споживача «не согласен» з підписом на першій сторінці, але такі дописки відсутні у примірниках АТ «Дніпрогаз», тобто були, на думку відповідача внесені споживачем після складання актів тільки у власні примірники. Споживача запрошено на комісію з розгляду актів про порушення на 21.02.2022р. 17.02.2022р. за відсутності споживача, який не скористався своїм правом бути присутнім, комісією АТ «Дніпрогаз» з проведення експертизи ПГЛ, до складу якої входить державний повіритель - представник Державного підприємства «Дніпростандартметрологія», встановлено цілісність пломб та пакування лічильників, після чого, проведено їх експертизу. За результатом проведення експертизи в обох лічильниках виявлені однакові ознаки пошкоджень, що є наслідками несанкціонованого втручання в 3ВТ, а саме: відбитки аверсу та реверсу на свинцевій пломбі заводу-виробника не відповідають зразкам заводу-виробника, на вісі трібів наявні механічні пошкодження, дані порушення є наслідком несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу та призводять до недостовірних показів (тобто мало місце викривлення даних обліку). Хід експертизи підтверджується фото/відео фіксацією. За результатом експертизи та проведеної повірки держповіритель видав довідку про непридатність ЗВТ від 17.02.2022р. Виявлені пошкодження пломб вказують на їх заміну, що було зроблено умисно, з метою отримання доступу до лічильного механізму для можливості його зупинки, що дозволяє змінювати його покази, в результаті чого облік газу, що пройшов через лічильник, взагалі не здійснюється. Такий прихований спосіб втручання не міг помітити контролер при знятті показників лічильника. Згідно пункту 4 глави 6 розділу Х Кодексу ГРМ, за збереження і цілісність комерційних та дублюючих ВОГ та пломб (відбитків їх тавр) відповідає власник (користувач), на території або у приміщенні якого вони встановлені. Виявлене втручання призвело до істотного заниження показників приладу обліку, що підтверджується також суттєвою похибкою в бік заниження, про що вказується в акті та довідці держповірителя, та беззаперечно вказує на умисні дії і кваліфікується як несанкціоноване втручання в роботу лічильника газу. Про викривлення даних обліку внаслідок втручання свідчить істотно занижений обсяг спожитого газу споживачем у попередніх періодах, оскільки для опалення і гарячого водопостачання будинку такої площі з потужним обладнанням спожитих обсягів занадто мало. За результатом експертизи складено відповідні акти № 31 та № 32 експертизи побутового газового лічильника від 17.02.2022р. за зразком Положення, які підписали без зауважень всі члени комісії, а також споживач [PERSON] , який після експертизи отримав обидва газові лічильника під особистий підпис. 18.05.2022 року повноважною комісією Оператора ГРМ у складі, який відповідає вимогам п. 9 гл. 5 розд. Х Кодексу ГРМ та остаточному складу, який було затверджено наказом АТ «Дніпрогаз», у присутності споживачів [PERSON] та [PERSON] було розглянуто акти про порушення NoDZ002062 та NoDZ002065 від 10.02.2022 року, встановлено порушення у вигляді несанкціонованого втручання споживача в роботу лічильника газу та задоволено вказані акти про порушення. Рішення оформлено протоколами засідання комісії з розгляду актів порушення Оператора ГРМ від 18.05.2022 року, які споживачі підписати відмовили, проте це не впливає на результат розгляду. Комісією з розгляду актів про порушення було складено акти-розрахунки необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості, про що споживачі були проінформовані, їм були надані рахунки на оплату необлікованого обсягу природного газу. Згідно п. 11 гл. 5 розд. XI Кодексу ГРМ, за результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення. При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об?єму та обсягу природного газу і його вартості. Згідно п. 1 гл. 3 розд. XI Кодексу ГРМ, у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу розрахунок об`єму необлікованого природного газу здійснюється за граничними об`ємами поживання природного газу населенням з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача (фізичної особи) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення. Тож, комісією Оператора ГРМ з розгляду актів про порушення у присутності, зі слів представника позивача, споживачів було встановлено факт несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу за актами-розрахунками від 18.05.2022 року, та розраховано необлікований об`єм природного газу за період 03.12.2021 року (02.12.2022 року контролером було знято контрольні показники ВОГ) по 09.02.2022 року (до дня виявлення порушення), який склав: по особовому рахунку [NUMBER] - 4473,9м.кв. на суму 199097,66 гривень; по особовому рахунку [NUMBER] - 4476,01 на суму 199186,59гривень. Про рішення комісії споживачу було повідомлено особисто, протокол засідання комісії споживач підписати відмовився, що не є обов`язковим для нього, рахунки на оплату необлікованого обсягу були отримані споживачем. Позивач не скористався своїм правом на проведення експертизи ЗВТ іншою експертною установою для спростування висновків експертиз від 17.02.2022р., між тим, даними експертизами встановлено несанкціоноване втручання в роботу засобів вимірювальної техніки, які, очевидно, були здійснені після встановлення лічильників на об`єкті, проте з`ясування конкретної особи та обставин втручання на входить до компетенції Оператора ГРМ. Факт несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ Позивачем і не заперечується, оскільки позовна заява не містить жодного заперечення чи спростування висновків експертизи, позов ґрунтується лише на тому, що споживачем є інша особа. Посилання на відсутність періодичних перевірок лічильників є безпідставною, оскільки це жодним чином не впливає на виявлені порушення та відповідальність за них. У позові Позивач посилається на стару редакцію п. 11 гл.3 розд. XI Кодексу ГРМ щодо звільнення від відповідальності, якого вже не існує. Твердження позивача про те, що вона нібито не є споживачем природного газу, не відповідають дійсності, а і твердження, що нібито всі дії від імені споживача вона (а також [PERSON] ) вчиняли на прохання [PERSON] , який нібито с власником будинків, викликають розумний сумнів у їх достовірності та спростовуються наступним. Наданий Позивачем договір про надання населенню послуг з газопостачання від 22.05.2008р. припинив свою дію, постанова Кабінету Міністрів України від 05.07.2006р. №6938, якою він був затверджений, втратив чинність. Згідно ст. 607 ЦК України, зобов`язання припиняться неможливістю його виконання. Загальновідомим фактом с те, що з 01.07.2015 року АТ «Дніпрогаз» в силу законодавчих обмежень та анулювання ліцензії не здійснює діяльність з постачання природного газу, та виконує функції оператора ГРМ з розподілу природного газу на підставі Типового договору розподілу, про по зазначалось вище. Позивач приєдналась до зазначеного Договору згідно пункту 7 глави з розділу VI Кодексу ГРМ за фактом вчинення дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема - надала свої персоніфіковані дані, сплачувала рахунки Оператора ГРМ та споживала природний газ, що підтверджується картками особових рахунків, згідно яких протягом 2020 - 2022 року через банківські установи оплату за послуги з розподілу здійснювали [PERSON] та [PERSON] . Згідно пункту 10 цієї глави, у разі звільнення займаного об`єкта або приміщення (остаточного припинення користування природним газом) споживач зобов`язаний повідомити про це Оператора ГРМ не пізніше ніж за 20 робочих днів до дня звільнення об`єкта або приміщення (остаточного припинення користування природним газом) та остаточно розрахуватись з ним за договором розподілу природного газу до вказаного споживачем дня звільнення об`єкта або приміщення (остаточного припинення користування природним газом) включно. Оператор ГРМ зобов`язаний припинити розподіл (газопостачання) природного газу споживачу із заявленого ним дня звільнення об`єкта або приміщення (остаточного припинення користування природним газом). У разі неповідомлення або несвоєчасного повідомлення споживачем Оператора ГРМ про звільнення об`єкта або приміщення (остаточне припинення користування природним газом) споживач зобов`язаний здійснювати оплату послуг за договором розподілу природного газу, як випливає з умов договору. Договір розподілу природного газу з новим споживачем укладається після припинення договору розподілу природного газу із споживачем, який звільняє об`єкт або приміщення. Від позивача відповідних звернень до цього часу не надходило, відповідно, житлове приміщення він не звільняв, договір розподілу природного газу не розривав, тому він продовжує діяти. Факт реєстрації Позивача за іншою адресою жодним чином не позбавляє його права укласти договір з розподілу газу до належного йому іншого об`єкта нерухомості та проживати в ньому. Факт внесення нерухомого майна (будинку) до статутного капіталу ТОВ «Лендікс», про який вказує позивач і бенефіціарним власником якого вона була, жодним чином не перешкоджає проживанню в ньому. Іншими словами, сам по собі факт перереєстрації житлового будинку на юридичну особу не перешкоджаю проживанню в ньому власника-фізичної особи, про що свідчить факт не розірвання останньою діючого договору та продовження користування послугами з розподілу газу. Слід зазначити, що на час передачі майна (будинку) до статутного капіталу ТОВ «Лендікс» [PERSON] був директором останнього, та не є новим власником будинку. Акт приймання-передачі, наданий позивачем, на думку позивача, не є купівлею-продажем чи іншим правочином щодо відчуження майна саме цій особі. За даними відкритих джерел, 10.08.2018 року директор ТОВ «Лендікс» змінився, тому незрозуміло, чи є на сьогоднішній день [PERSON] особою, на яку зареєстровано право власності на будівлю. Проте в будь-якому випадку, фактичний володілець - фізична особа, у користуванні якої знаходяться будинки, не змінилась, нею залишається позивач та члени її родини, які продовжують споживати послуги з розподілу газу та сплачувати за них. Це підтверджується також тим фактом, що саме [PERSON] 10.06.2022р. особисто, як споживач, отримав у сервісному центрі АТ «Дніпрогаз» обидва газові лічильники після проведення експертизи, про що розписався в актах експертизи. Надана Позивачем довідка про фактичне місце проживання від 20.07.2022 року від ОСББ «Героїв 17» не є належним доказом цього факту. Закон України «Про ОСББ» визначає порядок здійснення об`єднанням управління спільним майном співвласників і не передбачає повноважень голови ОСББ вести реєстрацію місця проживання та видавати відповідні довідки. Тому на думку представника позивача така довідка видана неналежною особою з перевищенням її повноважень та не має жодної юридичної сили, і жодним чином не спростовує факт наявності договірних відносин з розподілу природного газу та користування послугами за іншою адресою, оскільки місце реєстрації у особи може бути тільки одне, а об`єктів нерухомості - безліч, в тому числі і формально зареєстрованих на юридичні особи, і не тільки на праві власності, а й на праві користування (найму тощо), що також є підставою укладення договору розподілу газу на такі об`єкти та споживання на них відповідних послуг до моменту розірвання таких договорів. Наведені факти в сукупності вказують на те, що Позивач разом з членами своєї сім`ї, залишаючись фактичним власником (користувачем) будинків за адресою: [ADDRESS] та [ADDRESS] , не звільняли дані житлові приміщення, не розірвали у встановленому порядку Договір розподілу, тому залишаються споживачами, відповідно - користуються всіма правами, зобов`язані виконувати обов`язки та нести відповідальність за виявлені порушення як споживачі, в тому числі - і за виявлене і належним чином підтверджене несанкціоноване втручання в ЗВТ. Власник майна не обмежений у своєму праві розпоряджатись своїм майном, в тому числі внести його до статутного капіталу юридичної особи, зареєструвати його на іншу особу, проте посилання на перереєстрацію будинку не доводить припинення користування ним та фактичне продовження договірних відносин з розподілу природного газу, та свідчить про спробу уникнути в такий спосіб відповідальності за вищевказане порушення. Оскільки позивач, на думку відповідача, жодним чином не спростувала висновки, викладені в актах експертизи побутових лічильників газу щодо наявності несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, надані сторонами письмові докази доводять, що нарахування споживачу вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу (який не оскаржується) є законним, вчинено у відповідності до Розділу Х, XI Кодексу ГРМ, відтак позовні вимоги щодо скасування рішень комісії АТ «Дніпрогаз» задоволенню не підлягають. В судовому засіданні, відповідач викладене підтримав, просив відмовити у задоволенні позову. Суд, вислухавши сторони, свідків, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків. Встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивачу та її чоловіку, [PERSON] , на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17.09.2007р. належало по частині домоволодіння, розташованого за адресою [ADDRESS] (а.с.17-19). Крім того, позивачу належали земельні ділянки: площею 0,0495 га, кадастровий номер 1210100000:03:184:0067, в [ADDRESS] , площею 0,1000 га, кадастровий номер 1210100000:03:184:0066 в [ADDRESS] , площею 0,0841 га, кадастровий номер 1210100000:03:184:0023, в [ADDRESS] (а.с.20-22). Її чоловіку [PERSON] належала земельна ділянка площею 0,1000 га, кадастровий номер 1210100000:03:184:0072, в [ADDRESS] (а.с.23). 22.05.2008р. між [PERSON] та ВАТ «Дніпрогаз» було укладено договір про надання послуг з газопостачання (а.с.24-29), отримано абонентську книжку (а.с.30). Згідно витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.33-37), власником житлового будинку [ADDRESS] та земельних ділянок з 08.08.2018р. є [PERSON] . Згідно довідки ОСББ «Героїв 17), позивач фактично проживає у квартирі [ADDRESS] з 08.06.2018р. (а.с.48). [PERSON] 02.08.2018р. засобами поштового зв`язку направив відповідачу заяву про розірвання договору, яку отримано 09.08.2018р., про що суду подані опис вкладення та поштове повідомлення (а.с.119). 18.11.2021р. [PERSON] пмер (а.с.38). 10.02.2022р. працівниками АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» складено акти про виявлені порушення за адресою [ADDRESS] (а.с.76зв-77). 10.02.2022р. складено акти (протоколи) №№ 31, 32 про демонтаж лічильника газу для проведення експертизи через сумніви за цією ж адресою (а.с.76, 77зв). 10.02.2022р. складено акти про порушення DZ № 002062, DZ № 002065 на об`єктах по [ADDRESS] та [ADDRESS] , з відміткою котел демонтований самовільно (а.с.80-81), а також в акті DZ № 002062 зазначено не був підімкнений. В зазначених актах міститься підпис позивача як споживача. В актах № 31, 32 про експертизу побутового лічильника газу від 17.02.2022 року зазначено, що споживач відсутній, БГС переданий споживачу [PERSON] (а.с.82-83). В протоколах засідання комісії з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ м. Дніпро від 21.02.2022 року та від 28.02.2022 року, в графі присутності споживача вказано відсутній (а.с.85-88). В протоколах засідання комісії з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ м. Дніпро від 18.05.2022 року в графі присутності Споживача вказано відмова (а.с.89-90). На підставі актів про порушення DZ № 002062, DZ № 002065 позивачу відповідачем виставлені рахунки на суму 199\~097 грн. 66 коп. та 199\~186 грн. 59 коп. відповідно (а.с.46-47), які позивач отримала поштою (конверти а.с.46зв, 47зв). Свідок [PERSON] пояснив, що проживає в будинку [ADDRESS] з 1984 року, позивачку добре знає приблизно 10 років, як сусідку. В цьому будинку ніхто ніколи не жив, газ на «гусаку» був відкритий, але ним не користувалися. В 2008р. році в багатоквартирному будинку, що розташований поруч, стався вибух газу, і через пов`язані з цим побутові проблеми він та родина позивачки почали спілкуватися. В 2018р. до нього звернувся [PERSON] , новий власник, племінник покійного чоловіка позивача, який пояснив, що купив будинок, попросив приглядати за ним по-сусідські, косити траву, газони. Він погодився, отримав ключі, і йому достовірно відомо, що з 2018р. контролери Дніпрогазу до будинку позивачки приходили два рази. Один раз він їх не пустив, а вдруге, 10.02.2022р., вони самовільно зайшли. Він перебував поруч. [PERSON] , але у двір не заходив, майже одразу поїхав. Через годину приїхала позивачка. Працівники Дніпрогазу без присутності господарів будинку почали розкручувати пломби на лічильниках, і самі лічильники, достали акти і почали заповнювати, пояснивши, що чекати нікого не будуть. Нові лічильники поставили вже в присутності [PERSON] . Допитана як свідок позивачка надала пояснення тотожні позову. Свідок [PERSON] , інженер з метрології АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» пояснив, що працює на цій посаді з 2015р. У лічильниках, знятих з об`єктів по [ADDRESS] та [ADDRESS] , були пошкодження пломби так, що вона вільно виймалася. Також проведеною експертизою було виявлено пошкодження колес у лічильнику. Давність пошкодження пломби зазначити не може, але сама пошкодитися вона не могла. Згідно актів №№ 31, 32 від 17.02.2022р. (а.с.82-83) експертизи побутового лічильника газу, на лічильниках, знятих відповідно актів №№ 31, 32 від 10.02.2022р. про демонтаж, маються пошкодження пломби (не співпадає тавро на аверсі та реверсі) та вісі (механічні), що є наслідком несанкціонованого втручання. На цих актах міститься підпис споживача [PERSON] як абонента (споживача) про повернення йому лічильників на руки. Суду подані картки обліку витрат газу по [ADDRESS] та [ADDRESS] . З них випливає, що по цих об`єктах перевірка показників лічильника проводилася: 2010р. 3 рази, 2011р. 1раз, 2012р. 2 рази, в 2014р.- два рази, в 2015р. 4 рази, в 2018р. 1 раз (12.07.2018р.), 2020р. 1 раз (13.02.2020р.) (а.с.77, 78). Також суду подані картки особових рахунків (а.с.74-75), згідно яких по об`єкту 100а з січня 2020р. оплата не проводилась, по об`єкту 100 з 27.04.2020 по лютий 2022р. оплата проводилась 18 разів, із них 17 разів [PERSON] , 1 раз (вчетверте за рахунком) позивачкою. Правовідносини між газорозподільними підприємствами та споживачами природного газу (населенням) урегульовано Законом України "Про захист прав споживачів", Законом України "Про житлово-комунальні послуги", Законом України "Про метрологію та метрологічну діяльність", Законом України "Про забезпечення комерційного обліку природного газу", Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2494, а також договорами про приєднання споживача до газорозподільної системи. У відповідності до пункту 4 глави 1 розділу I Кодексу ГРМ, споживач природного газу (споживач) - фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, об`єкти якої в установленому порядку підключені до/через ГРМ Оператора ГРМ, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, зокрема в якості сировини, а не для перепродажу. У відповідності до пункту 4 глави 1 розділу I Кодексу ГРМ, оператор газорозподільної системи (далі - Оператор ГРМ) - суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління. Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року №2498 затверджено Типовий договір розподілу природного газу (далі - Типовий договір), який є публічним, регламентує порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної поставки Оператором ГРМ обсягів природного газу, які належать споживачам (їх постачальникам), до об`єктів споживачів. Зокрема, п. п. 1.1-1.3 розд. І Типового договору визначено, що Типовий договір (далі Договір) розподілу природного газу є публічним, регламентує порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу, які належать споживачам (їх постачальникам), до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи. Умови цього Договору однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України "Про ринок природного газу" і Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 року №2494. Цей Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України на невизначений строк. Фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього Договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене\~споживання природного газу. Позивач не є власником домоволодіння [ADDRESS] з 08.08.2018р. Згідно довідки, вона проживає у квартирі [ADDRESS] з 08.06.2018р. Згідно карток обліків об`єкта по [ADDRESS] та [ADDRESS] в 2018р. показники лічильників працівниками відповідача знімалися 12.07.2018р. (пізніше у часі) і становили 13\~700 (100) та 10\~606 (100а). Останні показники лічильників за картками обліку зняті працівниками відповідача 13.01.2020р. і становлять 13\~686 (100) і 10\~665 (100а). Надалі згідно карток обліку за період з січня 2020 по лютий 2022р., до заміни лічильника, по [ADDRESS] більш ніж за два роки спожито 2,2куб. газу, а по [ADDRESS] спожито за це же період 1,55 куб газу. Позивачем подані фото, що єдине домоволодіння [ADDRESS] (з двох будинків) є нежитловим і відповідач цього не спростовує. Суду невідома похибка встановленого до заміни лічильника, але зміна показників в сторону збільшення, хоча б і такого вкрай незначного за два роки, свідчить про те, що користування газом відбувалося вже після того, як [PERSON] набув право власності на домоволодіння. Сплату рахунків оператора ГРМ по об`єкту по [ADDRESS] (лицьовий рахунок [NUMBER] ), в період з січня 2020 по лютий 2022р. проводив [PERSON] (17 разів), позивачка (один раз, 22.06.2020р.), він же отримав лічильники після проведення їх експертного дослідження як абонент, мав довіреність від власника об`єкту. Сплата рахунків ГРМ по об`єкту по [ADDRESS] (лицьовий рахунок [NUMBER] ) від січня 2020 по грудень 2022р. не проводилася. Заяву-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів), підписану позивачем, суду не надано. Разом із тим за період з 13.12.2021р. по 09.02.2022р. їй виставлені рахунки на сплату необлікованого об`єму природного разу. Лише за ознакою сплати позивачкою одного платежу в 2020р. з вісімнадцяти, не першим і не останнім у часі, за один з двох газифікованих об`єктів, з врахуванням переходу права власності на домоволодіння в липні 2018р. та непроживання позивача за цією адресою від червня 2018р., направлення [PERSON] листа про продаж майна та розірвання договору, адже попередній договір був укладений саме на нього, суд не може встановити за критерієм поза розумним сумнівом, що вона уклала з відповідачем договір приєднання до Типового договору розподілу природного газу і є споживачем в розумінні пункту 4 глави 1 розділу I Кодексу ГРМ, який діяв у період з 13.12.2021р. по 09.02.2022р., за який донарахована заборгованість, відтак до заперечень відповідача ставиться критично. Відповідачем також не доведено, що втручання у лічильники відбулося в період до 2018р., коли на праві власності позивачу належала частина домоволодіння. Підписання позивачем 10.02.2022р. актів, складених працівниками підприємства- відповідача, не є приєднанням до Типового договору розподілу природного газу з огляду на положення п. п. 1.1-1.3 розд. І цього договору. Крім того, суд враховує й пояснення позивачки, згідно яких вона підписала ці акти за вказівкою працівників підприємства-відповідача, які запевнили, що вона матиме змогу подати заперечення. За змістом п. 12 глави 5 розділу XI Кодексу газорозподільних систем передбачено, що вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу, яка пред`являється до сплати споживачу (несанкціонованому споживачу) в результаті задоволення акта про порушення, зазначається в окремому платіжному рахунку оператора газорозподільної системи, який надається під особистий підпис споживача (несанкціонованого споживача) або надсилається йому рекомендованим поштовим відправленням разом із супровідним листом, що оформлюється у довільній формі. У разі незгоди споживача (несанкціонованого споживача) з об`ємом та/або вартістю необлікованого (донарахованого) природного газу, він може оскаржити їх у судовому порядку, тоді до винесення остаточного рішення у судовій справі заборгованість за необлікований (донарахований) об`єм природного газу не вважається простроченою. Таким чином, зазначеним нормативно-правовим актом прямо передбачено, що споживач у разі незгоди з об`ємом та/або вартістю необлікованого (донарахованого) природного газу, має право оскаржити такий акт (вимогу) в судовому порядку. Крім того, п. 3.4. Положення про проведення експертизи лічильників газу, установлених у споживачів і призначених для обліку природного газу в побуті, затвердженого наказом Міністерства палива та енергетики України від 27.12.2005 № 619, визначено, що у разі незгоди будь-якої сторони з висновками комісії по газопостачальній (газотранспортній) організації спірні питання вирішуються у судовому порядку. Акти експертизи побутового лічильника газу складені з порушенням норм, встановлених п. 5 глави 10 кодексу ГРМ. При проведенні експертизи лічильника газу, відповідальні особи Акціонерного товариства «Дніпрогаз», встановили, що відбитки аверса та реверсу на свинцевій пломбі не відповідають зразкам заводу виробника, однак не порівняли пломби, лічильника газу марки «Према газ» випуску - 2008 року з оригіналом пломби заводу-виробника. Отже, члени комісії порушили вимоги Положення про проведення експертизи лічильників газу, установлених у споживачів і призначених для обліку природного газу у побуті, затвердженого наказом Міністерства палива та енергетики України 27.12.2005 року № 619, а саме перед початком проведення експертизи не ознайомили споживача, навіть того, кого вони вважали таким споживачем, [PERSON] з наказом по газопостачальній (газотранспортній) організації про призначення комісії для проведення експертизи лічильників газу, не повідомили їй власних даних та посад, які вони обіймають, а також не роз`яснили права та обов`язки під час проведення експертизи. Взагалі експертизи побутових лічильників газу, що були проведені 17 лютого 2022 року, були проведені без участі Власника/користувача та/або особи, на яку оформлені особові рахунки. Відповідачем не надано до відзиву фото та відео докази фіксації порушення, під час огляду побутових лічильників газу 10 лютого 2022 року, відео зйомку експертизи побутових лічильників газу. В вищезазначених актах відповідача зазначено, що позачергової перевірки не проводилося. Пунктом 4 глави 1 розділу І КГС надано визначення такого поняття, як пошкодження ЗВТ/лічильника газу - механічне пошкодження цілісності конструкції комерційного ВОГ та/або його складових, зокрема корпусу, скла, кріплення, захисних елементів, ліній з`єднання. Кодекс газорозподільних систем розмежовує такі види порушень, як "несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу" та "пошкодження ЗВТ/лічильника газу". Для кваліфікації виявленого порушення, саме як "несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу" необхідна наявність цілого складу факторів. Несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу" відноситься до порушень, які кваліфікуються, як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та, внаслідок яких, здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу (пункт 1 вказаної глави розділу XI). Натомість, "пошкодження ЗВТ (лічильника газу), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним ВОГ не обліковується або обліковується некоректно" належить до порушень (за умови відсутності несанкціонованого втручання в ГРМ або роботу ЗВТ), які кваліфікуються як "не з вини споживача", але внаслідок яких споживачу здійснюється перерахунок розподіленого (спожитого) об`єму природного газу (пункт 3 вказаної глави розділу XI). При порушеннях, пов`язаних з пошкодженням ЗВТ та/або пломб на ЗВТ, за наявності по об`єкту споживача даних дублюючого ВОГ, а також в ситуації, коли наявні дані в обчислювачі/коректорі об`єму газу є достатніми для визначення об`єму природного газу по об`єкту споживача, процедура щодо визначення необлікованих об`ємів природного газу або зміни їх режиму нарахування не застосовується (пункт 8 глави 4 розділу XI КГС). Для здійснення нарахування необлікованого об`єму природного газу, зокрема слід встановити несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ. Так, згідно пп. 37. п. 4 глави 1 Кодексу газорозподільних систем для виявлення несанкціонованого втручання необхідно довести три складові цього правопорушення, а саме: дію, тобто несанкціоноване втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку; спосіб втручання, тобто вчинене шляхом підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації); наслідки, тобто витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства). При цьому, тільки наявність всіх трьох складових правопорушення дає змогу стверджувати, що споживачем було вчинено несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ, що не було доведено Відповідачем. Відтак слід скасувати рішення комісії Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз», оформлені протоколами засідання комісії з розгляду актів про порушення від 18.05.2022р., яким акти про порушення задоволено у повному обсязі; та визнати протиправними дії Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» щодо проведення перерахунку (донарахування) позивачу як не облікованого об`єму природного газу за актами про порушення. Стосовно вимог позивача про скасування донарахованої вартості не облікованого об`єму природного газу слід відзначити наступне. За змістом статей 15 та 16 ЦК України кожна особа, яка звернулася до суду, має право на захист її майнового права чи інтересу у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оскарження. Ці право чи інтерес суд має захистити у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (пункт 57), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (пункт 38), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від 4 червня 2019 року у справі № 916/3156/17 (пункт 72), від 13 жовтня 2020 року у справі № 369/10789/14-ц (пункт 7.37), від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15-ц (пункт 58), від 16 лютого 2021 року у справі № 910/2861/18 (пункт 98), від 15 червня 2021 року у справі № 922/2416/17 (пункт 9.1), від 22 червня 2021 року у справі № 334/3161/17 (пункт 55), від 22 червня 2021 року у справі № 200/606/18 (пункт 73), від 29 червня 2021 року у справі № 916/964/19 (пункт 7.3)). Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права, примусове виконання обов`язку в натурі та припинення правовідношення (пункти 1, 5 і 7 частини другої статті 16 ЦК України). Для належного захисту інтересу від юридичної невизначеності у певних правовідносинах особа може на підставі пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України заявити вимогу про визнання відсутності як права вимоги в іншої особи, що вважає себе кредитором, так і свого кореспондуючого обов`язку (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19 (пункт 6.12) та від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15-ц (пункт 57)). Вимога про визнання боргу безпідставним є вимогою про визнання відсутності права відповідача донарахувати обсяг спожитого природного газу та відсутності обов`язку позивачки, який кореспондує вказаному праву, з оплати боргу, що виник унаслідок донарахування. Така вимога є ефективним способом захисту інтересу позивачки в юридичній визначеності у спірних правовідносинах. Ефективним способом захисту прав позивачки є і вимога зобов`язати відповідача списати з її особового рахунку донараховану заборгованість за спожитий природний газ. Така вимога є вимогою про примусове виконання обов`язку в натурі (пункт 5 частини другої статті 16 ЦК України). Її можна заявити як разом із вимогою про визнання боргу безпідставним, так і окремо. Задоволення вимоги зобов`язати постачальника списати з особового рахунку донараховану заборгованість може бути способом захисту права споживача на мирне володіння майном (стаття 1 Першого протоколу до Конвенції). Якщо споживач не має наміру сплачувати борг (тому, що не згоден із його існуванням; тому, що постачальник пропустив позовну давність для стягнення боргу у судовому порядку, тощо), а постачальник і не списує борг з особового рахунку на вимогу споживача, і не звертається до суду за його стягненням, то споживач буде надалі одержувати від постачальника рахунки із зазначенням боргу. Таке відображення спірного боргу в особовому рахунку може спровокувати споживача на помилкову сплату коштів всупереч його волі. Задоволення вимоги зобов`язати постачальника природного газу списати з особового рахунку споживача донараховану заборгованість унеможливить виставлення цим постачальником рахунків на суму боргу. Тоді як списання постачальником суми боргу з особового рахунку споживача на письмову вимогу останнього (у позасудовому порядку) не позбавляє постачальника права звернутися до суду з вимогою про стягнення боргу, якщо суд не визнав цей борг безпідставним. Заявлена позивачем вимога про скасування донарахованої вартості не облікованого об`єму природного газу певною мірою по суті є вимогою про припинення правовідношення (пункт 7 частини другої статті 16 ЦК України): якщо особа вважає, що її обов`язок сплатити донараховану вартість існує (тобто існує і правовідношення, змістом якого є право кредитора вимагати сплати боргу та кореспондуючий обов`язок боржника), вона може просити суд цей борг скасувати (тобто припинити зазначене правовідношення) з підстав, передбачених законом. Водночас у цій справі позивачка вважає, що борг відсутній. Відтак позивачці, яка вважає, що в неї відсутній обов`язок сплатити донараховану вартість і, відповідно, зобов`язальні правовідносини з відповідачем, і яка одночасно всупереч цьому заявляє вимогу припинення цих правовідносин, наявність яких заперечує, слід звертатися до суду із позовом або про визнання боргу безпідставним, яка є вимогою про визнання відсутності права відповідача донарахувати обсяг спожитого природного газу та відсутності обов`язку позивачки, який кореспондує вказаному праву, з оплати боргу, що виник унаслідок донарахування; або з вимогою зобов`язати відповідача списати з її особового рахунку донараховану заборгованість за спожитий природний газ, яка (вимога) є вимогою про примусове виконання обов`язку в натурі (висновки Великої Палати Верховного суду в справі 766/20797/18, п.п.16-27). З викладеного випливає, що позов підлягає задоволенню частково. Судовий збір по справі слід стягнути з відповідача, за чотири задоволені немайнові вимоги. Крім того, позивачем заявлені витрати на правову допомогу в сумі 13\~500грн. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої цієї статті). Відповідно до частини першої статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Представником у суді може бути адвокат або законний представник (частина перша статті 60 ЦПК України). Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», про що зазначено в частині четвертій статті 62 ЦПК України. Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону). Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо. Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога). Відповідно до ч. 1ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інші проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Так, позивач під час розгляду справи користувалася правничою допомогою адвоката Гасанової Ю.В. на підставі укладеного між сторонами Договору про надання правової допомоги від 21.07.2022р. (а.с.49), ордеру (а.с.50). Згідно з акту (звіту) виконаних робіт від 15.06.2022р. до вказаного договору в період з 19.07.2022 по 15.06.2023р.р. позивач отримала наступну правничу допомогу: отримання документів, їх аналіз, дослідження судової практики, узгодження правової позиції (3 год. 00 хв. ? 500 грн. за одну годину)-1 500грн; 21.07.2022р. - підготовка позовної заяви, збір документів для сторін по справі, подання позовної заяви до суду - (5 год. 00 хв. - 700 гри. за одну годину - 3 500грн; 23.12.2022р. отримання від клієнта відзиву по справі, аналіз та підготовка відповіді на відзив (700 грн. за одну годину, всього за 3 години 2\~100грн); 12.12.2022р. - участь в судовому засіданні по справі № 932/3950/22 - 1 000грн; 26.12.2022р. - підготовка клопотання про виклик та допит свідків, роздруківка відповіді на відзив, збір додатків до відповіді на відзив для сторін, направлення відповіді на відзив відповідачу (АТ «Дніпрогаз» ) та суду по справі № 32/3950/22 (700 грн. за одну годину, всього за 2 години 1 400грн); 20.03.2023, 20.04.2023, 01.06.2023, 15.06.2023р. участь в судових засіданнях, всього на суму 13\~500грн. Зазначена сума сплачена позивачем 15.06.2023р., про що надано квитанцію до прибуткового касового ордеру № 5. Суд, вирішуючи питання про розподіл витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу на підставі наданих доказів, врахувавши предмет спору, ціну позову, значення справи для сторін, виходячи з критеріїв реальності адвокатських послуг та розумності їх розміру, обсяг надання, доходить висновку про те, що визначений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу є обґрунтованим. Враховуючи, що позивачем заявлено 6 вимог, з яких задоволено 4, слід стягнути з відповідача на користь позивача 9 000грн витрат на правову допомогу (13\~500грн : 6 х 4). На підставі викладеного,

Outcome: partial