Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-02 00:00:00

01.11.2022 представник позивача, адвокат Капустін Віталій Володимирович, звернувся до суду з вказаним позовом, шляхом направлення засобами поштового зв`язку, який зареєстрований судом 08.11.2022, мотивуючи тим, що 29.05.2022 о 10:15 год. у м. Біла Церква Київської області по вул. Сквирське шосе, 37а, водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки «Renault Kangoo», д.н.з. [NUMBER] , що належить [PERSON] , в порушення вимог п. 2.36, 8.7.3е, 8.7.3ґ ПДР України, під час руху не був уважним не стежив за дорожньою обстановкою, на регульованому перехресті здійснив рух на червоний сигнал світлофора, де допустив зіткнення з автомобілем «Пежо» реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження та завдано матеріальні збитки. Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30.06.2022 у справі №357/4795/22 встановлено вину [PERSON] у настанні вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто останнього до адміністративної відповідальності, цивільно-правова відповідальність якого на момент ДТП була застрахована у ТДВ «Страхова компанія «Альфа-гарант». Після ДТП позивач зателефонувала до кол-центру страховика і повідомила про страховий випадок, 31.05.2022 їй на мобільний телефон у застосунку Viber надійшло повідомлення від представника ТДВ «СК «Альфа-Гарант», яким їй роз`яснили порядок дій для отримання страхового відшкодування, надали бланк заяв, які вона повинна направити страховику для цього, а також зазначили перелік документів, необхідних для отримання відшкодування. За ініціативи відповідача усе спілкування між нами відбувалось через мобільний застосунок Viber .31.05.2022 вона заповнила бланки повідомлення про ДТП від потерпілого та заяви про страхове відшкодування і направила їх фото, а також фото документів, що додавались до заяви про страхове відшкодування, представнику відповідача (оригінали вищезазначених документів необхідно буде направити на адресу відповідача після закінчення війни). Датою отримання відповідачем її заяви про страхове відшкодування є 31.05.2022. Позивач 20.06.2022 звернулась до ТОВ «ПРО СТО Сервіс», щоб дізнатись приблизну вартість відновлювального ремонту належного їй транспортного засобу, та відповідно до комерційної пропозиції вищезазначеного товариства від 20.06.2022 вартість кузовного ремонту належного позивачу автомобіля становила 263 236,34 грн. з ПДВ, згідно калькуляції, складеної за допомогою програми складання кошторису відновлювального ремонту «Audatex», саме тому [PERSON] розраховувала на отримання від страховика суми коштів в межах ліміту страхового відшкодування, який становить 130 000,00 грн. У відповідності ст. 36.2 ст. Закону України «Про ОСЦПВВНТЗ» відповідач зобов`язаний був виплатити страхове відшкодування не пізніше 29.08.2022 та лише 05.09.2022 виплатив позивачу страхове відшкодування у розмірі 57 126,00 грн., що більше ніж у 4,5 рази менше ніж вартість ремонту, визначену спеціалізованою станцією технічного обслуговування. У зв`язку із заниженням суми страхового відшкодування 05.09.2022 позивач звернулась до відповідача із проханням надати копію звіту експерта про розрахунок вартості грошового відшкодування та 06.09.2022 відправила фото письмової заяви, в якій просила ознайомити мене з аварійним сертифікатом з розрахунку вартості матеріального збитку та ремонтною калькуляцією щодо пошкоджень належного їй транспортного засобу. Представник відповідача надіслав фотокопію консультації 19-D/11/40 про вартість матеріального збитку завданого транспортному засобу «PEUGEOT 308», д.н.з. [NUMBER] , від 30.08.2022, виконану аварійним комісаром [PERSON] , а також ремонтну калькуляцію, відповідно до якої вартість (розмір) матеріального збитку завданого власнику КТЗ, приймається рівним вартості відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу запчастин і становить 59 626,00 грн. без урахування ПДВ. Потім, для з`ясування такого розміру виплаченого їй страхового відшкодування, 08.09.2022 вона знову звернулась до відповідача і попросила надати їй завірені копії повного експертного звіту, договору страхування, а також полісу страхування, у наданні яких представник відповідача їй відмовив. Однак, для визначення дійсного розміру заподіяного їй матеріального збитку вона вирішила звернутись до судового експерта Петрушанко В.Ф. Після огляду ТЗ судовий експерт Петрушанко В.Ф. склав висновок експерта №126 по дослідженню з визначення матеріального збитку, завданого ушкодженням колісного транспортного засобу «Peugeot 308», д.н.з. [NUMBER] , відповідно до якого вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля в результаті ДТП, на дату оцінки складає 165 303,76 грн. Страхова сума за шкоду, заподіяну майну, по полісам ОСЦПВВНТЗ, укладеним до 01.07.2022, становила 130 000,00 грн. Таким чином, враховуючи ліміт відповідальності страховика і ймовірний розмір франшизи, відповідач занизив розмір страхового відшкодування, яке він повинен був сплатити на мою користь, на: 130 000,00 грн. (ліміт страхової суми до 01.07.2022)- 2500,00 грн. (франшиза) - 57 126,00 грн. (фактично виплачена на мою користь сума страхового відшкодування) = 70 374,00 грн.. При цьому, відповідач порушив строки виплати страхового відшкодування, виплативши занижену суму на 6 днів пізніше встановленого законодавством строку. Також, окрім виплати відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, в межах ліміту відповідальності, відповідач зобов`язаний також сплатити на користь позивача пеню, 3 % річних та інфляційні втрати за весь період прострочення виплати страхового відшкодування, а також моральну шкоду за прострочення виплати страхового відшкодування. В результаті страхового випадку позивачу заподіяно матеріальну шкоду, розмір якої станом на 20.06.2022 становив 165 303,76 грн., страховик зобов`язаний був сплатити на її користь 127 500,00 грн. страхового відшкодування (ліміт відповідальності - франшиза) не пізніше 29.08.2022, однак, страховик частково виконав свої зобов`язання у розмірі 57 126,00 грн. 05.09.2022, тобто перший період прострочки з виплати страхового відшкодування в повному обсязі становив 6 днів (з 30.08.2022 по 04.09.2022 включно), з 06.09.2022 почалась прострочка виплати решти суми страхового відшкодування у розмірі 70 374,00 грн., яка триває до цього часу. Розрахунок пені здійснено відповідно до ст. 36.5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та станом на 01.11.2022 становить 6542,91 грн. Розмір3% річних відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України станом на 01.11.2022 становить 392,58 грн. та розмір інфляційних втрат до першого періоду прострочення виплати суми страхового відшкодування в розмірі 127 500,00 грн. інфляція не застосовується через його тривалість, індекс інфляції за вересень 2022 року становив 101,9% та становить 1 337,11 грн. Також, позивач вимушена була звернутись до судового експерта та понести додаткові витрати в розмірі 4500,00 грн., які також підлягають відшкодуванню відповідачем. Крім того, ухиленням від виконання своїх зобов`язань в повному обсязі відповідач завдав їй моральної шкоди. З травня місяця вона не лише перебувала без засобу пересування, але і весь цей час зверталась до відповідача, до юристів, судових експертів для захисту своїх прав, її звичне життя змінилось через небажання відповідача виконувати свої обов`язки і всі її зусилля були направлені на отримання страхового відшкодування для ремонту автомобіля. Так і не дочекавшись виплати в повному обсязі страхового відшкодування, вона продала належний їй ТЗ у пошкодженому вигляді за вимушено зниженою ціною. Розмір моральної шкоди, заподіяної їй діями та бездіяльністю відповідача при здійсненні страхового відшкодування на її користь вона оцінює в 10 000,00 грн.. Тому, просив стягнути з ТДВ «СК «Альфа-Гарант» на користь [PERSON] 70374,00 грн. недоплаченої суми страхового відшкодування, 6542,91 грн. пені, 392,58 грн. 3% річних, а також 1337,11 грн. інфляційних втрат за порушення строків виплати страхового відшкодування, 10000,00 грн. моральної шкоди, заподіяної затримкою виплати страхового відшкодування, 4500,00 грн. в рахунок відшкодування витрат на проведення дослідження з визначення матеріального збитку та судові витрати у справі. 10.11.2022 судом відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. 19.12.2022 представник відповідача, за довіреністю у справі - [PERSON] , подала до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що позовні вимоги є незаконними, необґрунтованими та такими що не підлягають до задоволення з огляду на наступне. 31.05.2022 позивачем було надано до товариства повідомлення про ДТП від потерпілого. На виконання вимог п. 34.2 ст. 34 ЗУ «Про ОСЦПВВНТЗ» 02.06.2022 було здійснено огляд пошкодженого транспортного засобу про що складено відповідний протокол огляду ТЗ, який підписаний позивачем. Заперечення щодо неправомірних дій представника страховика під час огляду пошкодженого ТЗ та визначення розміру страхового відшкодування позивачем не надавались. Також, товариство вчасно здійснило розрахунок страхового відшкодування в порядку передбаченому законом на підставі консультації експерта № 19-D/11/40 від 30.08.2022, відповідно до якої вартість матеріальної шкоди з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу без урахування ПДВ, становить 59 626,00 грн. з врахуванням ПДВ 71 551,20 грн.. Оскільки, відповідно до п. 36.2. ст. 36 ЗУ «Про ОСЦПВВНТЗ», якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Так як Товариству не було надано належних доказів понесених витрат з оплати ПДВ, а саме актів виконаних робіт, рахунків, платіжних доручень тощо, Товариством, згідно ст. 36 ЗУ «Про ОСЦПВВНТЗ» було складено та затверджено розрахунок страхового відшкодування і страховий акт та виплачене страхове відшкодування в розмірі 57 126,00 грн. за вирахуванням 20% ПДВ та франшизи (2500,00 грн.), на рахунок вказаний заявником, що підтверджується відповідним платіжним дорученням. Відповідач перерахував страхове відшкодування на рахунок вказаний в заяві про виплату страхового відшкодування 05.09.2022, отже, страховик виконав свої зобов`язання перед позивачем. Ст. 34 ЗУ «Про ОСЦПВВНТЗ» передбачено право позивача самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди, та вимагати відшкодування витрат на експертне дослідження, в разі якщо страховик не направить вчасно свого представника на огляд пошкодженого автомобіля. Однак, страхове відшкодування було визначене та перераховане у відповідності до вимог ст. 34 ЗУ «Про ОСЦПВВНТЗ». Враховуючи те що у відповідача ТДВ СК «Альфа-Гарант» відсутнє зобов`язання перед позивачем зі сплати страхового відшкодування, визначеного з урахуванням комерційної пропозиції ТОВ «Про СТО Сервіс» та звіту № 126 від 10.09.2022, виконаного на замовлення позивача, підстав для задоволення позовних вимог немає. Крім того, на момент розгляду справи у суді консультація експерта № 19-D/11/40 від 30.08.2022 є дійсною. Позивач не надав належних, достатніх доказів які б спростували консультацію експерта № 19- D/11/40 від 30.08.2022 на підставі якої страховик визначив суму страхового відшкодування, такими доказами відповідно до норм чинного законодавства міг бути виключно висновок експертизи виконаний на підставі ухвали суду. Відповідно до роз`яснень Верховного Суду України, викладених у п. 17 Постанови пленуму Верховного Суду України №5 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду», висновок експертизи може бути доказом у справі лише в тому разі, коли експертиза була проведена на підставі ухвали суду відповідними судовим експертом який попереджений судом про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та повідомленого про те що висновок підготовлено для подання до суду. Отже, належним доказом вартості завданих позивачу матеріальних збитків є консультація експерта № 19-D/11/40 від 30.08.2022, на підставі якої було визначено суму страхового відшкодування. Тому, товариством було виконано свій обов`язок, щодо визначення розміру завданого збитку та виплати страхового відшкодування відповідно до отриманих документів та вимог Закону України «Про ОСЦПВВНТЗ». Отже, враховуючи що відповідач виконав свій обов`язок передбачений ст. 34 вказаного Закону, у відповідача відсутнє зобов`язання перед позивачем зі сплати страхового відшкодування на підставі висновків зроблених на замовлення позивача. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватись за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, тому саме позивач повинен надати належні докази, які спростовують неправильність нарахувань страхового відшкодування розмір якого визначено на підставі консультації експерта № 19-D/11/40 від 30.08.2022, адже, страховик не самостійно визначає суму страхового відшкодування, а користується висновками суб`єктів оціночної діяльності зокрема експертів, аварійних комісарів. Також, позивач має довести вину страховика у невиплаті суми страхового відшкодування у тому розмірі, який він вважав необхідним для повного відшкодування шкоди, але такі обставини позивач не довів. До того ж звіт виконаний на замовлення позивача не є рецензією на консультацію експерта № 19-D/11/40 від 30.08.2022 на підставі якої було визначено суму страхового відшкодування. Щодо відшкодування моральної шкоди на підставі ст. 26 (1) Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», то позивачкою не надано жодного доказу на підтвердження того, що вона зазнала ушкодження здоров`я під час ДТП. З огляду на вищевикладене, вважає позов необґрунтованим, таким що не підлягає задоволенню, а тому просить відмовити в задоволенні позовних вимог, судові витрати покласти на позивача. 20.01.2023 представник позивача, адвокат Капустін Віталій Володимирович, подав до суду відповідь на відзив, в якому зазначив, що представник ТДВ СК «Альфа-Гарант» у відзиві неодноразово звертає увагу суду на те, що страховик повністю виконав вимоги Закону України «Про ОСЦПВВНТЗ», зокрема, направив протягом 10 днів свого представника для огляду пошкодженого транспортного засобу та здійснив розрахунок страхового відшкодування. При цьому, акцентує увагу на відсутності заперечень з боку позивача на дії представника страховика під час огляду автомобіля, та на визначення розміру страхового відшкодування. Проте, позивач жодним чином й наразі не оскаржує дії представника страховика під час огляду пошкодженого автомобіля. Адже, зафіксовані ним пошкодження, що відображені у протоколі огляду транспортного засобу від 02.06.2022, фактично співпадають з пошкодженнями, які виявлені та зафіксовані незалежним експертом під час огляду транспортного засобу на замовлення позивача. Стосовно розміру страхового відшкодування, то його розрахунок проводився у відсутності позивача і не був їй відомим до дня виплати коштів страхової компанією. Розмір страхового відшкодування у відповідності до п.36.2. ст. 36 Закону України «Про ОСЦПВВНТЗ» з потерпілим не узгоджувався і лише 05.09.2022, коли на її рахунок надійшла відповідна сума, позивач дізналась про розмір такого страхового відшкодування і почала вживати заходів задля перевірки правомірності розрахунку страхового відшкодування. По-друге, представник відповідача стверджує про те ніби ТДВ Страхова компанія «Альфа гарант» здійснило розрахунок в порядку передбаченому Законом, а саме на підставі консультації «експерта» №19-D/11/40 від 30.08.2022. Однак, спеціаліст (оцінювач) [PERSON] , який склав консультацію №19-D/11/40 від 30.08.2022 не є експертом, а сама консультація - не є експертизою. Для визначення матеріальних збитків, завданих власнику в разі пошкодження колісного транспортного засобу має бути проведена експертиза з обов`язковим дотриманням вимог Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 №142/5/2092, але така експертиза страховиком не проводилась. У такому разі дії страхової компанії прямо суперечать вимогам п.36.2. ст. 36 Закону України «Про ОСЦПВВНТЗ», якою передбачено, що страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Жодних погоджень розміру страхового відшкодування, який страховик визначив самостійно, з боку потерпілого не було, а її думку щодо проведення експертизи пошкодженого майна навіть ніхто не запитував. То ж, проведення розрахунку страхового відшкодування та його виплата відбулась з порушенням порядку, передбаченого Законом України «Про ОСЦПВВНТЗ». По-третє, посилання представника відповідача на ту обставину, що виплачене страхове відшкодування зменшено на суму ПДВ в розмірі 20% жодного значення у даній страві не має, з огляду на вищевикладене, а також з огляду на те, що розмір матеріального збитку, завданого позивачеві ушкодженням КТЗ значно перевищує ліміт відповідальності страховика. Тому, саме страховик порушив вимоги спеціального Закону і його розрахунок розміру заподіяних збитків, який проведений виключно на підставі консультації спеціаліста (оцінювача) [PERSON] №19-5/114о від 30.08.2022, без погодження з потерпілим такого розміру і без проведення експертизи, не може свідчити про дотримання страховиком порядку визначення розміру та виплати страхового відшкодування. Тому, просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. 23.01.2023 судом постановлено ухвалу, якою вирішено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 08.02.2023 судом призначено у справі судову транспортно-товарознавчу експертизу, проведення якої доручено експерту Петрушанку Вадиму Федоровичу та провадження у справі зупинено на час проведення експертизи. 18.05.2023 на адресу суду надійшов висновок експерта №77 від 15.05.2023 згідно ухвали суду від 08.02.2023, який переданий судді 19.05.2023. 25.05.2023 судом поновлено провадження у справі та призначено судове засідання. 03.07.2023 судом відмовлено у задоволенні заяви представника відповідача, про відвід експерта. Представник позивача, адвокат Капустін Віталій Володимирович, в судове засідання не з`явився, про день, часта місце розгляду справи повідомлений належним чином, 03.07.2023 подав до суду клопотання, в якому просив розгляд справи проводити у відсутності позивача та її представника, позовні вимоги він підтримує у повному обсязі та просив їх задовольнити. Також, зазначив, що 18.05.2023 на адресу суду надійшов висновок експерта за результатами проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи, у зв?язку з чим ухвалою суду від 25.05.2023 провадження у даній справі поновлено та призначено судове засідання на 09:30 год. 03.07.2023. 26.06.2023 на адресу позивача надійшло клопотання (заява) відповідача про визнання неналежним та недопустимим доказом по справі висновку судового експерта №77 від 15.05.2023 та про відвід експерта Петрушанко В.Ф. Але, оскільки жодних підстав, передбачених ст. 38 ЦПК України, для відводу експерта відповідачем у своїй заяві не наведено, заява про відвід у порядку ч. 10 ст. 40 ЦПК України мала бути подана при вирішенні питання про призначення експертизи, і у всякому випадку, не пізніше її проведення, тому вважає доводи відповідача такими, що не заслуговують на увагу. Крім того, зазначив, що у разі коли відповідач не погоджується з висновками судової автотоварознавчої експертизи, він міг би клопотати перед судом про призначення повторної судової товарознавчої експертизи у вказаній ним експертній установі, однак, своїм процесуальним правом не скористався. Також, доводи відповідача щодо можливого зменшення суми страхового відшкодування на суму, визначену у відповідності до законодавства податку на додану вартість також не впливають на суть спору, оскільки вартість відновлювального ремонту без урахування ПДВ складає у розмірі 146 899,34 грн., що перевищує ліміт страхового відшкодування. Таким чином, враховуючи, що позивачем подано всі наявні письмові докази та висловлено позицію в письмових заявах по суті спору, відповідачем нових доказів на спростування позовних вимог не подано, вважає, що наявні підстави для ухвалення рішення на підставі наявних письмових доказів у справі. Також, у відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, заявляє, що протягом п`яти днів після ухвалення рішення, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, з метою розподілу судових витрат, ним буде подано детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та докази, що підтверджують такі витрати. Представник відповідача, за довіреністю у справі - [PERSON] , в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду письмові пояснення у справі, в яких зазначила, що ТДВ СК «Альфа-Гарант» отримавши висновок експерта № 77 від 15.05.2023 вважає за необхідне пояснити, що складений висновок експерта не може бути належним та допустимим доказом у справі, оскільки, по-перше, відповідно до ухвали суду суд зобов`язав експерта здійснити відповідне дослідження на підставі всіх матеріалів справи, але в супереч вказівки суду експерт [PERSON] у висновку посилається лише на особисто складений ним акт огляду ТЗ від 10.06.2022 при особистій зустрічі з позивачем в порядку приватного виконання заявки позивача. По-друге, експертом взагалі не взято до уваги та не досліджено докази наявні в матеріалах справи, а саме докази надані ТДВ СК «Альфа-Гарант». По-третє, експерт [PERSON] склав повністю тотожний висновок №77 від 15.05.2023 складеному ним же, але в порядку приватного виконання звернення позивача, висновку № 126 від 10.09.2022. Експерт [PERSON] в обох виконаних експертних висновках зробив аналогічні/ однакові/тотожні висновки, що ніяким чином не вплинуло на доведеність вимог позивача, а навіть навпаки змусило сумніватися в їх обґрунтованості. Один і той же судовий експерт здійснював експертне дослідження пошкодженого автомобіля до подання позову позивачем до суду, а через пів року здійснив таке саме дослідження вже на підставі відповідної ухвали суду. Тому, є великі сумніви в його неупередженості та об`єктивності та вважає, що висновок експерта № 77 від 15.05.2023 за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи по цивільній справі №357/10257/22 не може бути належним та допустимим доказом по справі. Крім того,

Outcome: partial