Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-12 00:00:00

У травні 2023 року [PERSON] , в інтересах якого діє представник адвокат Натина А.О., звернувся до суду із зазначеним позовом та свої вимоги мотивує тим, що йому стало відомо про наявність виконавчого провадження № [PERSON] з виконання виконавчого напису № 82112, виданого 24 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. про стягнення з нього на користь ТОВ «ФК «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» заборгованості в сумі 16464 грн 01 коп. Також приватним виконавцем Закорком В.В. надано копії платіжних інструкцій, за якими у виконавчому провадженні № [PERSON] стягнуто з нього на користь ТОВ «ФК «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» кошти в сумі 16464 грн 01 коп. Позивач вважає оспорюваний виконавчий напис № 82112, виданий 24 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Гораєм О.С. незаконним та таким, що не підлягає виконанню, а кошти стягнені на підставі нього є безпідставно набутими. Зазначає, що його не було повідомлено про суму заборгованості, не було надано розрахунку заборгованості та про таку він дізнався лише після моніторингу застосунку «Дія» та виявлення виконавчого провадження щодо примусового виконання цього виконавчого напису. Вказані факти свідчать про те, що заборгованість за кредитним договором, на підставі якого чинено виконавчий напис № 82112, виданий 24 жовтня 2020 року, не є безспірною, що унеможливлювало вчинення виконавчого напису. Відповідно до виконавчого напису № 82112, виданого 24 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Гораєм О.С., останній вчинений на стягнення заборгованості за кредитним договором № 455803345 від 15 березня 2019 року. Натомість, кредитний договір № 455803345 від 15 березня 2019 року не є нотаріально посвідченим, що позбавляло можливості вчинення за ним виконавчого напису. Оскільки оскаржуваний виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, з підстав, визначених вище, то отримані відповідачем грошові кошти за таким виконавчим написом у сумі 16464 грн 01 коп. підлягають поверненню йому на підставі ст. 1212 ЦК України, оскільки у разі задоволення позовних вимог правові підстави набуття відповідачем грошових коштів у розмірі 16464 грн 01 коп., які були стягнуті в процесі виконавчого провадження із позивача на підставі незаконного виконавчого документу відпадуть, а отже, це майно має бути повернуто позивачу саме підставі ст. 1212 ЦК України. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить суд: - визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 82112, вчинений 24 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем про стягнення з нього на користь ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» заборгованості у розмірі 16464 грн 01 коп.; - стягнути з ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» на його користь безпідставно набуті кошти у розмірі 16464 грн 01 коп. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 01 червня 2023 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 15 червня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами на 13 липня 2023 року без повідомлення учасників справи. Відповідач ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» подав до суду письмові заперечення, у яких просить відмовити в задоволенні вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 15000 грн, оскільки розмір витрат на професійну правничу допомогу є суттєво завищеним та необґрунтованим відносно складності справи. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 15 березня 2019 року між [PERSON] та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» було укладено кредитний договір за № 455803345, відповідно до умов якого товариство зобов`язалось надати позичальнику грошові кошти в сумі 4500 грн на умовах строковості, зворотності, платності (а.с. 26-28). 24 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. вчинено виконавчий напис за № 82112 про звернення стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 455803345 від 15 березня 2019 року, укладеного з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», правонаступником якого є ТОВ «Таліон Плюс», правонаступником якого є ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», на загальну суму 16464 грн 01 коп. (а.с. 25). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Закорка В.В. від 05 лютого 2021 року відкрито виконавче провадження з виконання вказаного виконавчого напису (а.с. 22-23). За інформацією приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Закорка В.В. з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» по виконавчому документу стягнуто заборгованість в розмірі 16464 грн 01 коп. Кошти перераховані безпосередньо стягувачу в сумі 16464 грн 01 коп. Звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилається на те, що виконавчий напис було вчинено з порушенням вимог чинного законодавства. За загальним правилом статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. У статті 87 Закону України «Про нотаріат» визначено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Главою 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно з підпунктами 1.1., 1.2. пункту 1, підпунктами 3.1., 3.5. пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (п.п. 3.5 п. 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: «11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 24 жовтня 2020 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Відповідно до п. 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Укладений між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та позивачем кредитний договір, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, саме у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року в справі № 172/1652/18. Вбачається, що нотаріус вчинив оскаржуваний виконавчий напис з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Вказаних висновків дійшла також Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17. Відповідно до статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Підставою отримання відповідачем ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» грошових коштів було стягнення з позивача [PERSON] у примусовому порядку заборгованості за кредитним договором на підставі виконавчого напису нотаріуса про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 16464 грн 01 коп. Однак, оскільки виконавчий напис визнано судом таким, що не підлягає виконанню, тому правова підстава набуття ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» коштів від позивача внаслідок вчинення виконавчих дій, пов`язаних із вчиненням виконавчого напису нотаріуса, відпала. Беручи до уваги відомості приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Закорка В.В. щодо стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» безпідставно отриманих грошових коштів в розмірі 16464 грн 01 коп., суд вважає за необхідне в цій частині позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та стягнути з ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» на користь [PERSON] кошти в розмірі 16464 грн 01 коп. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню повністю. Судові витрати підлягають розподілу в порядку ст. 141 ЦПК України. Оскільки спір вирішено на користь позивача, тому з відповідача на його користь підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору за позовною вимогою про стягнення безпідставно набутих коштів у сумі 1073 грн 60 коп. (2684 грн * 0,4) (а.с. 47). Крім того, за позовною вимогою про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, позивач був звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за вказаною позовною вимогою в сумі 1073 грн 60 коп. (2684 грн * 0,4). На підставі викладеного,

Outcome: partial