Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в Сторожинецький районний суд з позовом про визначення місця проживання дитини посилаючись на те, що він перебуває шлюбі із [PERSON] (після укладення шлюбу - Поляк). Від даного шлюбу народилася донька [PERSON] - [INFO] . У 2019 році дружина - [PERSON] виїхала за кордон. Донька залишилася проживати зі позивачем, на його утриманні та вихованні. Позивач з донькою проживають у будинку за адресою [ADDRESS] . Відповідач з того часу з дитиною не бачилася, іноді телефонує, інколи передає подарунки. Позивач самостійно виховує доньку, утримує, здійснюю догляд за нею, в чому йому допомагають мої батьки, які живуть поряд. Дитина гарно навчається у школі, що підтверджується характеристикою зі школи, позивач як батько завжди піклується про духовний та фізичний розвиток дитини. В житловому будинку в якому вони проживають із донькою облаштовано окрему кімнату, де є місце для навчання та є можливість культурного розвитку для доньки. На основі викладеного позивач просить суд визначити місце проживання неповнолітньої [PERSON] [INFO] з батьком [PERSON] [INFO] . Заявник в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляд даної справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, хоча про день, час та місце розгляду справи була повідомлений судом належним чином. Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, суд знаходить можливим здійснити розгляд справи без участі відповідача та ухвалити заочне рішення. Представник заінтересованої особи - органу опіки та піклування Сторожинецької міської ради у судове засідання не з`явилась, надіслала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч.2ст.247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги підлягають до задоволення. Судом встановлено, що 20 жовтня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сторожинецького районного управління юстиції Чернівецькій області, актовий запис № 128. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджує свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Малолітня донька [PERSON] проживає разом з батьком, що підтверджується актом обстеження умов проживання №25 від 27.04.2023 року Служби у справах дітей Сторожинецької міської ради. Згідно вказаного акту умови проживання задовільні, для дитини виділено окрему кімнату де створено місце для навчання, ігор і відпочинку, зберігання особистих речей, одягом, взуттям забезпечено. Згідно характеристики опорного закладу Сторожинецький ліцей [PERSON] характеризується позитивно, батько бере участь у навчанні і вихованні дитини, мати не цікавиться життя доньки. Відповідно до висновку органу опіки та піклування щодо визначення місця проживання дитини [PERSON] затвердженого рішенням виконавчого комітету Сторожинецької міської ради від 08.05.2023 року, визначення місця проживання дитини з батьком [PERSON] відповідає інтересам малолітньої [PERSON] . Визначення місця проживання дитини разом із батьком, не позбавляє матір права на особисте спілкування за дитиною та прийняття участі у її вихованні. У відповідності до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно зі ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів. Відповідно до ч.4 ст.29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла 10 років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Частиною 3 ст.160 СК України передбачено, якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.7 та ч.8 ст.7 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, встановлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно зі ст.9 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у як найкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Суд вважає, що саме проживання [PERSON] з батьком буде цілком відповідати інтересам малолітньої дитини, забезпечить комфортні умови та сприятиме її здоровому розвитку. Суд також бере до уваги, що відповідач щодо позовних вимог заперечень не висловила, відзив на позов не надавала. Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформованої в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29. Таким чином, враховуючи вищевикладене та оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, розглянувши справу в межах заявлених вимог, а також те, що на даний час малолітня [PERSON] не досягла віку 14 років, проживає разом з батьком, а тому суд приходить до висновку про необхідність визначити її місця проживання разом з батьком - [PERSON] , задовольнивши позовні вимоги.

Outcome: approved