Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-05 00:00:00

26.04.2023 року [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до Сколівської міської ради Львівської області, про визнання права власності на нерухоме майно, а саме надбудову кімнати площею 29,3 кв.м., позначену у технічному паспорті літерою «а» гаражу № [NUMBER] , розташованого за адресою: [ADDRESS] , розташовану на земельній ділянці площею 0,0033 га з кадастровим номером 46245101000:01:007:0854. Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 27.04.2023 року було прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що їй на праві власності належить земельна ділянка площею 0,0033\~га, розташована за\~адресою:\~ [ADDRESS] , цільове призначення будівництво індивідуального гаража, кадастровий номер 46245101000:01:007:0854. На вказаній земельній ділянці нею був побудований гараж загальною площею 27,8 кв.м., якому було присвоєно наступну поштову адресу: [ADDRESS] . З метою розширення використання гаража, господарським способом будівництва позивачкою у 2023 році було побудовано надбудову над гаражем кімнати площею 29,3 кв.м., в результаті чого загальна площа гаража збільшилася відповідно на 29,3 кв. м. Зазначає, що 31.03.2023 року на її замовлення ФОП [PERSON] було виготовлено технічний паспорт на гараж з врахуванням надбудови над ним другого поверху кімнати, площею 29,3 кв.м., що позначена згідно технічного паспорта літерою «а». Згідно звіту про проведення технічного обстеження об`єкта з метою визначення можливості або неможливості його надійної та безпечної експлуатації, виконаного ФОП [PERSON] , об`єкт надбудови другого поверху гаража, позначений літерою «а» у технічному паспорті, та розташований за адресою: [ADDRESS] , відповідає вимогам ДБН В.2.3-15:2007 «Споруди транспорту. Автостоянки і гаражі для легкових автомобілів» та їх відповідність експлуатації. Позивачка вважає, що в даному випадку самочинно збудована кімната над гаражем не суперечить суспільним інтересам, оскільки збудована над належним їй на праві власності гаражем та на земельній ділянці, яка також їй належить і відведена під будівництво гаража. В підготовче засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, але попередньо подала до суду клопотання, в якій просила розгляд справи проводити без її участі, вказавши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить такі задовольнити. Відповідач - Сколівська міська рада в особі заступника Ю. Допілко подав до суду заяву, в якій просить прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства та слухати справу без участі відповідача. На підставі ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами. Врахуваши заяви сторін, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Згідно ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч.1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Виходячи із наведених вище процесуальних норм суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивачка є [PERSON] є власницею земельної\~ділянки площею\~0.0033\~га, кадастровий номер 4624510100:01:007:0854, цільове призначення для будівництва індивідуальних гаражів, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 76664787 від 22.12.2016 року. На зазначеній вище земельній ділянці [PERSON] було збудовано гараж загальною площею 27,8 кв.м., якому було присвоєно адресу - [ADDRESS] , та проведено державну реєстрацію права власності на такий, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, сформованим 28.03.2019 року за №161428546. В подальшому, з метою розширення площі вищезазначеного гаража, позивачкою у 2023 році господарським способом було побудовано надбудову над гаражем кімнату площею 29,3 кв.м. 31.03.2023 року ФОП [PERSON] було виготовлено технічний паспорт на гараж з врахуванням надбудови над ним другого поверху кімнати площею 29,3 кв.м., що позначена в такому літерою «а». Згідно довідки ФОП [PERSON] про технічну характеристику нерухомого майна від 31.03.2023 року, загальна площа гаража збільшилася на 29,3 кв.м. за рахунок надбудови (літ. «а») інвентаризаційною вартістю 76\~058 грн. Згідно звіту про проведення технічного обстеження об`єкта з метою визначення можливості або неможливості його надійної та безпечної експлуатації у разі визнання судом права власності на самочинно збудований об`єкт від 31.03.2023 року, проведений ФОП [PERSON] , об`єкт надбудови другого поверху гаража, позначений літерою «а» у технічному паспорті, розташований за адресою: [ADDRESS] , відповідає вимогам ДБН В.2.3-15:2007 «Споруди транспорту. Автостоянки і гаражі для легкових автомобілів» та їх відповідність експлуатації. Згідно розписки, наявної в матеріалах справи, суміжні власники гаражів по [ADDRESS] , [PERSON] та [PERSON] , не заперечують щодо здійснення [PERSON] надбудови до її гаража. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Правові наслідки самочинної забудови, здійсненої власником на його земельній ділянці, встановлюються статтею 376 цього Кодексу. Частинами 1,5 статті 376 Цивільного кодексу України врегульовано, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. В абзаці 4 пункту 9 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» роз`яснено, що якщо позивач не звертався до компетентного державного органу із заявою про прийняття об`єкта до експлуатації, суд вирішує спір по суті з урахуванням наведених обставин та вимог закону. Пунктом 12 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами ст. 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» №6 від 30.03.2012 року встановлено, що власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно (частина друга статті 375 ЦК), тому на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб (частина п`ята статті 376 ЦК). Вирішуючи справу за позовом власника (користувача) земельної ділянки про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, суди зобов`язані встановлювати усі обставини справи, зокрема: чи є позивач власником (користувачем) земельної ділянки; чи звертався він до компетентного державного органу про прийняття забудови до експлуатації; чи є законною відмова у такому прийнятті; чи є порушені будівельні норми та правила істотними. Відповідно до п. 9 ч.1 ст. 27 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно (із змінами внесеними згідно із Законами № 2269-VIII від 18.01.2018 року, №2443-VIII від 22.05.2018 року, № 2475-VIII від 03.07.2018 року ) - державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Враховуючи те, що надбудова кімнати площею 29,3 кв.м.,\~позначеної у\~технічному паспорті\~літерою «а» над гаражем, який належить на праві власності позивачці та розташований на земельній ділянці, також належній їй на праві приватної власності, не порушує прав та інтересів інших осіб, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved