Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-02 00:00:00

позивач звернувся до суд із позовом до відповідача у якому просить стягувати з останнього на її користь аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення синами повноліття. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що від шлюбних відносин у сторін народилось двоє синів, які проживають із матір`ю та перебувають на її утриманні. Відповідач від надання матеріальної допомоги на утримання синів ухиляється та жодної домовленості з цього питання між сторонами не досягнуто, хоч відповідачу на праві власності належить нерухоме та рухоме майно, такий працевлаштований та отримує дохід, стан здоров`я у нього задовільний та інших утриманців немає. У відповідності до ст. ст. 180-184 Сімейного кодексу України, просить позов задовольнити. Відповідачем подано відзив, який містить заперечення на позов. Наводить аргументи про те, що відповідач визнає позов щодо стягнення із нього 1/3 частини з усіх видів заробітку на користь позивача на утримання дітей, адже розмір 1/2 частки від всіх видів заробітку позивачем не обґрунтовано доказами. Наводить аргументи про те, що відповідач бере добровільну участь в утриманні дітей, що підтверджено доказами. Просить врахувати, що на утриманні відповідача перебуває його матір, яка є інвалідом ІІ групи. 07 червня 2023 року ухвалою судді позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилам спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. У судовому засіданні позивач підтримав визнаний відповідачем розмір аліментів на утримання дітей 1/3 часини від усіх видів заробітку відповідача. У судовому засіданні представник відповідача визнав позов щодо стягнення з відповідача аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) на користь позивача на утримання дітей. Дослідивши матеріали справи, об`єктивно з`ясувавши дійсні обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов наступного. Сторони перебували у шлюбних відносини, які припинені рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 27 квітня 2023 року у справі № 761/6716/20 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Суд установив, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджено копіями свідоцтва про народження, які містяться у матеріалах справи. Діти проживають із матір`ю. Ця обставина не заперечується стороною відповідача, а тому у приймається судом до уваги. У зв`язку із наявністю підстав для стягнення аліментів на утримання дитини, позивач звернувся до суду із позовом за захистом свого порушеного права. Таким чином, між сторонами виникли сімейні правовідносини, які врегульовані нормами глави 15 (обов`язок матері, батька утримувати дитину та його виконання) Сімейного кодексу України. Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і обов`язків і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно з ст.180 цього Кодексу кожен з батьків повинен приймати участь в утриманні дитини до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Окрім цього, відповідно до ст.182 цього Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Із матеріалів справи суд установив, що відповідач бере участь в утриманні дітей, а саме у травні 2023 року та червні 2023 року здійснював поповнення банківського рахунку позивача із призначенням платежу аліменти для дітей, що підтверджено рядом квитанцій за травень-червень 2023 року, які містяться у матеріалах справи. Окрім цього, на праві приватної власності відповідачу належить нерухоме майно - квартира [ADDRESS] , та машино-місце [ADDRESS] . Дані обставини підтверджено інформаціями з державного реєстру речових праві від 25.05.2023 № 333518013 та № 333519139 відповідно. Суд також враховує законодавчі положення, щодо розміру прожиткового мінімуму для дітей у віці до 6 років та від 6 до 18 років, згідно з ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років - 2272,00 грн, від 6 років до 18 років становить у розмірі 2833,00 грн. Разом із тим, суд не бере до уваги, що на утриманні відповідача перебуває його матір, яка є особою інвалідом ІІ групи, адже у відповідності до ст. ст. 76-80 ЦПК України не подано жодних доказів, що така особа потребує матеріальної допомоги від відповідача. Таким чином, суд враховує законодавчо визначені положення закону, величину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, матеріальне становище дітей, матеріальне становище відповідача та стан здоров`я останнього, який є задовільним, адже жодних доказів іншого не подано; добровільний переказ коштів на банківський рахунок дитини, наявність законодавчо закріпленого обов`язку батьків рівною мірою утримувати дитину, а відтак суд прийшов висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягувати аліменти на утримання дітей у частці від усіх видів заробітку (доходу) у розмірі 1/3, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення найстаршою дитино повноліття. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позов пред`явлено до суду 06 червня 2023 року, а відтак, стягувати аліменти необхідно з 06 червня 2023 року. Разом із тим, суд застосовує спеціальні норми, які містяться у ст. ст. 181, 182 Сімейного кодексу України та на які вірно посилалась позивачка у позовній заяві. Враховуючи наведене вище, суд прийшов переконання, що порушене право позивача щодо стягнення аліментів на утримання дітей, підлягає захисту, шляхом задоволення позову частково. Іншим доводам відповідача, які наведені у відзиві на позов, суд врахував при аналізі доказів наявних у матеріалах справи, однак такі не вплинули на правильність висновків суду. Щодо вирішення питання про розподіл судових витрат, суд прийшов до наступного. У відповідності до ч.1 ст. 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В разі, якщо позивача звільнено при зверненні до суду від сплати судового збору, ці витрати потрібно стягнути з відповідача. Позивач при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів від сплати судового збору звільнена законом. Таким чином, з відповідача потрібно стягнути 1073,60 грн судового збору в дохід держави. Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Outcome: partial