Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-17 00:00:00

У вересні 2022 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що у період з 1987 року по 2014 рік вона (позивачка) проживала однією сім`ю з [PERSON] і під час спільного проживання, в 1991 році, у них народився син [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер і після його смерті залишилась спадщина у вигляді 1/3 частини квартири [ADDRESS] , садового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS] , грошових коштів, а також автомобіля Geely JL7162, номер кузова [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] , 2008 року випуску. Шостою Київською державною нотаріальною конторою щодо майна померлого [PERSON] була заведена спадкова справа. Спадкоємцями померлого [PERSON] стали його спільний з позивачем син [PERSON] та його мати - [PERSON] , яка померла [INFO] та єдиним спадкоємцем якої є її син [PERSON] . Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 15 березня 2016 року встановлено факт спільного проживання [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] в період з 1987 року по 24 липня 2014 року, визнано за нею (позивачкою) право власності на 1/2 частину садового будинку з надвірними будівлями в [ADDRESS] , 1/2 частку автомобіля Gelly JL7162, 2008 року випуску, д.н.з [NUMBER] та на грошові кошти. 14 вересня 2021 року їй (позивачці) стало відомо про реєстрацію спадкоємцями [PERSON] в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності за померлим на земельну ділянку площею 0,0529 га, кадастровий номер 3221080500:04:002:0359, що розташована на території Блиставицької сільської ради Бучанського (раніше Бородянського) району Київської області. Вона (позивачка) є власником частини вказаної земельної ділянки, яка була набута спільно з [PERSON] за спільні кошти та спільною працею за договором купівлі-продажу від 3 листопада 2000 року разом із садовим будинком, що розташований на ній та право власності на частину якого визнано за позивачкою. Тому просила визнати за нею (позивачкою) право власності на 1/2 частину вказаної земельної ділянки площею 0,0529 га, кадастровий номер 3221080500:04:002:0359. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала, викладене підтвердила. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, про час і місце розгляду справи належним чином повідомлені. Вислухавши представника позивачки, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] і після його смерті. відкрилась спадщина на належне йому майно, в тому числі на земельну ділянку площею 0,0529 га, кадастровий номер 3221080500:04:002:0359, з цільовим призначенням - для ведення садівництва, що розташована на території Блиставицької сільської ради Бучанського (раніше Бородянського) району Київської області, право власності на яку померлий набув на підставі договору купівлі-продажу від 3 листопада 2000 року (а.с.13,20-21). Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 15 березня 2016 року встановлено факт спільного проживання [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] в період з 1987 року по 24 липня 2014 року, визнано за нею (позивачкою) право власності на 1/2 частину садового будинку з надвірними будівлями в [ADDRESS] , 1/2 частку автомобіля Gelly JL7162, 2008 року випуску, д.н.з [NUMBER] та на грошові кошти (а.с.135-139). Як вбачається з матеріалів справи, шостою Київською державною нотаріальною конторою щодо майна померлого [PERSON] була заведена спадкова справа і спадкоємцями померлого стали його спільний з позивачем син [PERSON] та його мати - [PERSON] , яка померла [INFO] та єдиним спадкоємцем якої є її син [PERSON] (а.с.107-149). Згідно зі ст. 17 Закону України «Про власність» майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім`ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними. Майно, придбане внаслідок спільної праці громадян, що об`єдналися для спільної діяльності, є їх спільною частковою власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними. Розмір частки кожного визначається ступенем його трудової участі. Положеннями ч. 2 ст. 112 ЦК УРСР визначено, що сумісною власністю є спільна власність без визначення часток. Як вже зазначалось вище, рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 15 березня 2016 року встановлено, що позивачка та померлий [PERSON] в період з 1987 року по 2014 рік проживали однією сім`єю, разом вели спільне господарство та мали спільний сімейний бюджет та в зв`язку з цим визнано за нею (позивачкою) право власності на 1/2 частину садового будинку з надвірними будівлями в [ADDRESS] , що розташований на спірній земельній ділянці та був придбаний разом із цією ділянкою за окремим договором купівлі-продажу. Суд вважає, що з наданих суду доказів встановлено, що вказана земельна ділянка площею 0,0529 га, кадастровий номер 3221080500:04:002:0359, була набута позивачкою та [PERSON] під час спільного проживання та внаслідок спільної праці, саме як сім`ї. У зв`язку із зазначеним, суд приходить до висновку, що вказане майно є об`єктом спільної сумісної власності позивачки та [PERSON] , а тому позивачка має право на 1/2 частину даної земельної ділянки. За таких обставин, приймаючи до уваги вищевикладене, суд визнає за необхідне, задовольняючи позовні вимоги, визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0529 га, кадастровий номер 3221080500:04:002:0359, з цільовим призначенням - для ведення садівництва, що розташована на території Блиставицької сільської ради Бучанського (раніше Бородянського) району Київської області.

Outcome: approved