Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-12 00:00:00

18 травня 2023 року, згідно поштового конверту, представник позивача - адвокат Переверзєв О.О. звернувся до суду з позовом в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. № 389 від 21.01.2022 року про стягнення з [PERSON] на користь АТ "Сенс Банк" коштів за кредитним договором № 630514109 від 15.11.2016 року в розмірі 15 115,09 грн та стягнути з АТ "Сенс Банк" на користь [PERSON] витрати на правову допомогу в розмірі 6500 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 21 січня 2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазовоною О.М. було вчинено виконавчий напис № 389, яким запропоновано стягнути з [PERSON] на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованість у розмірі 15115,09 грн, на виконання якого 23 лютого 2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Палігіним О.П. було відкрито виконавче провадження №68770825. Виконавчий напис вчинено з грубим порушенням норм чинного законодавства. Жодних договорів, які можуть бути підставою для стягнення заборгованості, не було укладено між позивачем та відповідачем. Грошові кошти від відповідача не отримувалися. Жодних претензій, вимог про сплату боргу позивач не отримував. Під час вчинення виконавчого напису приватний нотаріус не переконався у безспірності заявлених вимог, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Крім того, кредитний договір для видачі виконавчого напису повинен бути нотаріально посвідченим. Ухвалою суду від 23 травня 2023 року відкрито спрощене позовне провадження в цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву. Надійшов відзив на позовну заяву від АТ «Сенс Банк» (до зміни найменування АТ «Альфа-Банк»). У відзиві представник відповідача АТ «Сенс Банк» зазначає, що позовні вимоги позивача не ґрунтуються на чинному законодавстві. 15 листопада 2016 року між АТ "Альфа Банк" та [PERSON] укладено Угоду про обслуговування Кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії №630514109. На підтвердження укладання Кредитного договору з [PERSON] було складено Оферту на укладання угоди про обслуговування Кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії №630514109 від 15.11.2016 року та Акцепт на укладання угоди про обслуговування Кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії №630514109 від 15.11.2016 року. Підтвердження видачі кредиту та розміру боргу підтверджується виписками. Позивач не довів в чому саме полягає спірність суми боргу. Також зазначають, що нотаріусу був наданий необхідний пакет документів для вчинення виконавчого напису. Крім того, надано заперечення проти заявлених витрат на професійну правничу допомогу із клопотання про їх зменшення, оскільки АТ "Сенс Банк" не погоджується із позовом, відповідно і не погоджується із заявленими позивачм судовими витратами, посилається на те, що заявлені позивачем витрати є неспівмірними із складністю справи. У зв`язку із викладеним, представник відповідача просить суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог повністю. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21 січня 2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. вчинено виконавчий напис (зареєстрований в реєстрі №389) про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь АТ «Альфа Банк» заборгованості за кредитним договором №630514109 від 15.11.2016 року. В оспорюваному виконавчому написі нотаріуса зазначено, що строк платежу за Кредитним договором №630514109 від 15.11.2016 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 06.08.2021 року по 10.11.2021 року. Сума заборгованості складає 15115,09 гривень, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 15115,09 грн. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом па підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати із Стягувана Акціонерного Товариства «Альфа-Банк», в розмірі 580 грн, які підлягають стягненню з Боржника на користь Стягувача. Загальна сума, яка підлягає стягненню з Боржника, який є [PERSON] на користь АТ "Альфа-Банк" складає 15695,09 грн. (а.с. 16) Приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Палігіним О.П. стосовно [PERSON] було відкрито виконавче провадження № 68770825 на користь стягувача АТ «Альфа-Банк» щодо стягнення заборгованості в розмірі 15695,09 грн. (а.с. 15) Відповідно до копії витягу з державного реєстру банків 01.12.2022 АТ «АЛЬФА-БАНК» змінило назву на АТ «СЕНС БАНК». За приписами ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірпому порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку па підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 21 січня 2022 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Окрім того, у нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджує безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором). При цьому, на сьогодні чинне законодавство України не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця. Проте, право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, враховуючи те, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусові бажано з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу. Таке повідомлення (заява, претензія, лист-вимога тощо) передається позикодавцем позичальнику у порядку, визначеномустаттею 84 Закону України "Про нотаріат". До подібних правових висновків дійшов Верховний Суд у складі Касаційного цивільного суду у постановах від 30 вересня 2019 року у справі № 357/12818/17, від 13.10.2021 року №554/6777/17-ц Однак, відповідачем не надано суду доказів, що позивачем було отримано вимогу про усунення порушень за кредитним договором, що об`єктивно позбавило його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги відповідача. Позивач не мав можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між ним та відповідачем щодо суми заборгованості, що об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. При цьому вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Матеріали справи відомостей про отримання позивачем відповідного повідомлення не містять, що призвело до порушення процедури вчинення напису, передбаченої пунктом 2.3 глави 16 Порядку Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що наявність таких обставин не свідчить про безспірний характер заборгованості, а тому при вчиненні виконавчого напису від були відсутні підстави вважати безспірною заборгованість [PERSON] за кредитним договором, і відтак вказану нотаріальну дію приватним нотаріусом вчинено без дотримання вимог ст. 88 Закону України "Про нотаріат" та п.п.3.1 п. 3 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Враховуючи, що станом на час вчинення виконавчого напису зазначена у ньому заборгованість не була безспірною, оскільки виконавчий напис оскаржується позивачем, а також те, що нотаріусом при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису застосовано нечинні на той момент норми, які регулюють вчинення виконавчих написів по кредитних договорах, суд приходить до висновку, що спірний виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, а позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За таких обставин, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в сумі 1073,60 грн за подання позовної заяви. У позовній заяві представник позивача просить стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 6500 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. Представником позивача на підтвердження витрат на правову допомогу була надано договір про надання правничої допомоги від 12.05.2023 року, акт приймання-передачі наданих послуг судових витрат (суми гонорару за надану правову допомогу за Договором пор надання правової допомоги від 12.05.2023 р.), типову форму № КО-1 до прибуткового касового ордера від 12.05.2023 року. (а.с. 11,12,13) Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved