Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-29 00:00:00

І. ПРОЦЕДУРА 28.03.2023 року в інтересах позивача [PERSON] до суду звернувся адвокат Цвігун А.В. з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 8000,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду з позовною заявою та до досягнення [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] . Згідно з Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.03.2023 року головуючим у справі обрано суддю Салтан Л.В. Розпорядженням керівника апарату суду від 26.04.2023 року №222 призначено повторний автоматизований розподіл судових справ відповідно до п. 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду. Згідно з Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.04.2023 року головуючим у справі обрано суддю Васильків О.В. Ухвалою від 28.04.2023 року провадження у справі відкрито. Ухвалою суду від 18.05.2023 року витребувані докази. 15.06.2023 року представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву. 22.06.2023 року представником позивача подано до суду відповідь на відзив. 30.06.2023 року представник позивача адвокат Цвігун А.В. подав до суду заяву, в якій просить позовні вимоги задовольнити та проводити розгляд справи за відсутності сторони позивача. 30.06.2023\~року представник\~відповідача адвокат\~Кострич М.П.подав до суду заяву, в якій просить позовні вимоги задовольнити частково та проводити розгляд справи за відсутності сторони відповідача. ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ В позовних вимогах позивач посилається на те, що сторони перебували у шлюбі, від якого народився син [PERSON] , [INFO] . Син проживає разом з матір`ю та перебуває на її повному утриманні. Відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання сина не надає, самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків. Позивач зазначає, що відповідач отримує доходи від зайняття підприємницькою діяльністю, дивіденди як засновкик двох господарських товариств, від здачі в оренду земельних ділянок, в зв`язку з чим обгрунтованим є розмір аліментів в сумі 8000 грн. щомісячно. Відповідач [PERSON] у відзиві на позовну заяву посилається на те, що посилання позивача на майновий стан відповідача за 2020 рік є недоцільним, оскільки з вказаного часу пройшло 3 роки і фінансова ситуація відповідача внаслідок карантину та воєнних дій суттєво змінилася. З декларацій за квітень та травень 2023 року вбачається, що відповідач взагалі не має жодного доходу, а заробіток є нестабільним. Також сторона відповідача наголошує на тому, що позивач не надала суду доказів того, що дитина потребує саме таких аліментів, та позивач не зазначає ту обставину, що відповідач по мірі своїх можливостей забезпечує дитину усім необхідним, зокрема здійснюючи купівлю різних речей для дитини. За таких обставин відповідач визнає позов лише частково в розмірі 2000 грн. У відповіді на відзив представник позивача посилається на те, що позовна заява та ухвала про відкриття провадження по справі відповідачем були отримані 01.06.2023 рокуа. В той же час податкові декларації з нульовим доходом були подані вже після такого отримання, в зв`язку з чим є обгрунтовані підстави вважати, що відповідачем навмисно подано податкові декларації з нульовим доходом з метою введення в оману суду про його дохід та матеріальне становище. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ [PERSON] та [PERSON] 22.03.2016 року зареєстрували шлюб, актовий запис №351 зроблений Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі Одеського міського управління юстиції. [PERSON] , народився [INFO] , актовий запис №7636 від 19.08.2016 року, що вбачається з свідоцтва про народження, виданого Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, серія [NUMBER] . Батьками вказані: [PERSON] та [PERSON] /а.с.17/. Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 19.04.2022 року позовні вимоги [PERSON] задоволені, шлюб між сторонами розірвано /а.с.9-10/. Cудом досліджено надану ГУ ДПС в Одеській області на ухвалу суду інформацію з пошуково-інформаційної системи та центральних баз даних ДРФО України щодо сум отриманих, виплачених доходів [PERSON] за період з 01.01.2020 року по 28.02.2023 року /а.с.69-75/, відповідно до якої сума доходу за 2023 рік станом на 01.06.2023 року складає 1786380,00 грн., сума нарахованого податку на доходи фізичних осіб - 35727,60 грн. Також на підтвердження майнового стану відповідача [PERSON] судом отримані довідки з банківських установ, довідки про доходи та договори оренди земельних ділянок, що належать відповідачу /а.с.77-95/. На підтвердження майнового стану позивача [PERSON] суду надано декларацію за 2020 рік /а.с.33-39/. IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Положеннями ч. 2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування та найважливішим обов`язком батьків. Статтею 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, регламентовано, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ В ході судового розгляду справи встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який на теперішній час проживає разом з позивачем [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Судом встановлено, що між сторонами наявний спір щодо розміру аліментів, в зв`язку з чим позивач звернулась до суду. Сімейним кодексом України\~передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. Враховуючи принципи змагальності сторін та диспозитивності цивільного судочинства суд не збирає докази за власною ініціативою та ухвалює рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, так як частково обґрунтовані та доведені, а саме суд вважає необгрунтованим розмір аліментів, визначений в позовній заяві - 8000 грн., також необгрунтованою суд вважає суму в 2000 грн., на яку погоджується відповідач. Враховуючи майновий стан відповідача, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] має можливість сплачувати аліменти в більшому розмірі, ніж визначений у відзиві на позовну заяву. Розмір аліментів, визначений позивачем, суд вважає завищеним, в ході розгляду справи стороною позивача не було доведено необхідність витрат на дитину саме в сумі 8000 грн. Суд, приймаючи до уваги відсутність актуальної інформації щодо доходів позивача, та

Outcome: partial