Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-17 00:00:00

[PERSON] (надалі також - позивач) звернулась до суду з позовом до [PERSON] (надалі також - відповідач) і просить ухвалити рішенням, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно і до закінчення донькою навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років. 14.06.2023 р. суд відкрив провадження у цій справі та з урахуванням ч. 4 ст. 19 ЦПК України вирішив її розглянути у порядку спрощеного провадження. Сторони не подавали клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи призначення судового засідання у спрощеному провадженні. 14.06.2023 р. на зареєстровану адресу відповідача була направлена ухвала про відкриття провадження у справі із пропозицією направити до суду свій відзив на позов. Відповідач, в установлений судом строк, відзиву не подав, але 20.06.2023 р. ним подано заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги, щодо сплати аліментів, він визнає частково, згоден сплачувати аліменти у розмірі 1/6 частини від його доходів. Розглянувши наявні у справі документи і матеріали, суд встановив наступне. Позивач і відповідач мають доньку [PERSON] , [INFO] (а.с. 4). На даний час [PERSON] є повнолітньою та навчається на другому курсі денної форми навчання факультету торгівлі та маркетингу Державного торговельно-економічного університету; закінчує навчання за навчальними планами здобувача ступеня вищої освіти «бакалавр» в червні 2025 року (а.с. 5). Отже, зазначеними вище доказами достовірно підтверджено факт продовження навчання повнолітньою донькою відповідача, [PERSON] , [INFO] , на стаціонарній формі, та, що за цих обставин вона потребує матеріальної допомоги. Відповідно до ст.ст. 199, 200 Сімейного кодексу України (далі - СК України), якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Отже, на підставі зазначеної норми, відповідач зобов`язаний утримувати доньку. Враховуючи, що відповідач є батьком повнолітньої дитини, яка навчається і потребує матеріальної допомоги, а витрати на навчання дітей, після досягнення ними повноліття покладаються на обох батьків незалежно від того, з ким із них проживає дитина, дослідивши докази по справі, суд вважає можливим визначити розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача в частці, що відповідає 1/6 частині його доходу, який буде справедливим, співмірним, реальним, достатнім і відповідатиме потребам повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, та платоспроможності самого відповідача, задовольнивши таким чином позов частково. У зв`язку із тим, що за даною категорією справи позивач була звільнена від сплати судового збору, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн. На підставі викладеного та відповідно до ст.ст. 182, 199, 200 СК України,

Outcome: partial