Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-02 00:00:00

У квітні 2023 року позивачка звернулась до Святошинського районного суду м. Києва із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що 13 липня 2013 року вони уклали шлюб. Зазначає, підставою для розірвання шлюбу стало те, що у них із відповідачем відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Позивачка вказує, що вони із чоловіком втратили почуття любові та поваги один до одного через те, що понад три роки вони не мають шлюбних відносин та спільного господарства не ведуть. Вважає, що шлюб фактично припинив існування, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам. На підставі викладеного позивачка просить суд розірвати шлюб із відповідачем. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючу суддю Горбенко Н.О. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 18 квітня 2023 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 05.05.2023 року від [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву про розірвання шлюбу, в якому він зазначив, що дружина не проживає з ним протягом останнього року, тривалий час вона наполягає на розірванні шлюбу, проте відмовляє йому у справедливому розподілі придбаного у шлюбі майна. Відповідач також вказав, що через відмову дружини дослухатись до його пропозиції поділу майна та відсутності будь-якого діалогу між ними, він не має бажання вирішувати питання розірвання шлюбу і вважає, що питання розірвання шлюбу є передчасним. У поданому відзиві [PERSON] просив суд врахувати викладене та вирішити справу відповідно до чинного законодавства з урахуванням його майнових інтересів. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не викликались. Станом на дату розгляду справи на адресу суду клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи про розгляд справи за участю сторін учасниками справи не подавалися. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Зважаючи на вищезазначене, суд прийшов до висновку про можливість вирішення питання про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, дослідивши наявні матеріали справи, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до наступних висновків. Відповідно до ст. 109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] сторони 13 липня 2013 року уклали шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №793. Від шлюбу сторони дітей не мають, підставою для звернення до суду стало те, що відповідач проігнорував прохання позивачки зустрітися та оформити розірвання шлюбу. Позивачка наголосила, що шлюб із відповідачем фактично припинив існування, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, у зв`язку із чим вона наполягає на його розірванні. Суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивачка скористалась даним правом та звернулась до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачкою. Приймаючи до уваги заяву позивача, суд вважає, що причини, що спонукають її наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. При таких обставинах справи суд вважає, що сім`я сторін розпалась остаточно, підстав для досягнення примирення між сторонами немає, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя і тому суд приходить до висновку про розірвання шлюбу між сторонами. Щодо тверджень відповідача, наданих у відзиві на позовну заяву, суд зазначає наступне. Відповідач фактично підтвердив, що із дружиною не проживає протягом останнього року, у них були наявні тривалі сварки із різних побутових питань, які загострились на фоні війни. У поданому відзиві [PERSON] зазначив, що через відмову дружини дослухатись до його пропозиції поділу майна та відсутності будь-якого діалогу між ними, він не має бажання вирішувати питання розірвання шлюбу і вважає, що питання розірвання шлюбу є передчасним. Але суд наголошує, що вирішення питання про розірвання шлюбу не залежить від вирішення питання про поділ майна. Питання розподілу майна, придбаного у шлюбі, вирішується в окремому порядку та не впливає на розгляд справи про розірвання шлюбу. У пункті 14 глави 3 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні визначено, що шлюб розривається незалежно від наявності між подружжям майнового спору. Крім того, відповідач надав суду відомості, що у шлюбі наявні сварки, з чого суд робить висновок, що сім`я сторін розпалась, а те, що сторони не проживають разом протягом року підтверджує, що підстав для досягнення примирення між ними немає, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Згідно ч. 2 ст. 114, абз. 2 ч. 3 ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. При зверненні до суду позивачка сплатила судовий збір, але у прохальній частині позову не зазначала про те, що бажає стягнути судові витрати із відповідача. Зважаючи на викладене, судові витрати залишаються за позивачем.

Outcome: approved