Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 04 вересня 2004 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 2 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 840. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 04 вересня 2004 року між сторонами укладено шлюб, який був зареєстрований у міському відділі реєстрації актів цивільного стану № 2 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 840. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] , та сина - [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з позивачкою. Причиною розірвання шлюбу є те, що з травня 2020 року по час звернення до суду сторони проживають окремо, між сторонами втрачено почуття любові, шлюбно-сімейні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, спільного сімейного бюджету не мають. Позивачка зазначає, що на примирення не згодна, а збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Спору про визначення місця проживання дітей та поділ спільного майна між сторонами немає.Окремим пунктом у позовних вимогах просить після розірвання шлюбу прізвище « [PERSON] » залишити без змін. Ухвалою від 21 квітня 2023 року суд відкрив провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Призначено судове засідання у справі. У судове засідання позивачка не з`явилась. 01 травня 2023 року на адресу суду надійшла заява позивачки у якій вона просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно і належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей з Реєстру територіальної громади міста Харкова, отриманих судом відповідно до вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, які повернулись на адресу суду. Причини неявки відповідач суду не повідомив. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно ст. 280 ЦПК України, суд за згодою позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову, з наступних підстав. Судом встановлено, що 04 вересня 2004 року між сторонами укладено шлюб, який був зареєстрованийміським відділом реєстрації актів цивільного стану № 2 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 840 (Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] ). Від шлюбу сторони мають дітей: доньку - [PERSON] , [INFO] (Свідоцтво про народження від 12 липня 2005 року, серії [NUMBER] , актовий запис № 407) тасина - [PERSON] , [INFO] (Свідоцтво про народження від 13 вересня 2011 року, серії [NUMBER] , актовий запис № 454). Сторони шлюбні відносини не підтримують. Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів громадянського стану. Частина перша ст. 24 СК України встановлює, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, вказана правова позиція Верховного Суду викладена в постанові від 30 травня 2019 року у справі № 442/6319/16-ц. Згідно з положеннями ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З врахуванням наведеного, приймаючи до уваги, що позивач на примирення не згодний, суд вважає необхідним шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвати, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Згідно зі ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка бажає після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем «[PERSON] », суд вважає за необхідне залишити їй це прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved