Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-05 00:00:00

В квітні 2023 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про встановлення факту ухилення від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця та усунення від права на спадкування в якій просила, встановити факт ухилення від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця та усунути від спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] спадкоємця другої черги - [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог зазначила, що починаючи з 2016 року тяжко захворів її двоюрідний брат, [PERSON] , а тому вона одноосібно надавала йому необхідну допомогу, купувала ліки, а також продукти харчування, піклувалась про нього. [INFO] брат помер, і виключно за кошти позивачки здійснено його поховання. Після смерті брата вона звернулась до нотаріуса, для прийняття спадщини на майно, що залишилось після його смерті, оскільки доглядала за ним останні роки, внаслідок чого її зареєстровано спадкоємцем за законом п`ятої черги. З листа нотаріуса позивачу стало відомо, що відповідач [PERSON] звернувся із заявою про прийняття спадщини, при цьому, як вважає позивач, не маючи ані юридичного, ані людського права на спадкування, зважаючи на те, що він був обізнаний про хворобу [PERSON] за довго до його смерті, оданк не дбав про нього, не відвідував його та не спілкувався з ним, тобто свідомо ухилявся від надання спадкодавцю будь-якої допомоги та моральної підтримки. За таких обставин позивачка просила позовні вимоги задовольнити. 20 квітня 2023 року ухвалою судді відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання. 17 травня 2023 року ухвалою судді закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду та витребувано матеріали спадкової справи. Позивач та її представник в судовому засіданні просили позовні вимоги задовольнити з підстав викладених у позові, додатково пояснивши, що при житті спадкодавця, [PERSON] жодної допомоги останнньому не надавав, достовірно знаючи, що останій хворіє, є одинокою людиною, маючи можливість надавати йому допомогу. Виключно позивач забезпечувала придбання ліків брату, його лікування, провідувала та допомогала йому, забезпечувала необхідним. Відповідач та його представник в судовому засіданні вимоги позову не визнали, підтримали поданий відзив, пояснили, що відповідач є рідним племінником спадкодавця, його хрещеником. [PERSON] проживав у с.Матяшівці разом з матір`ю, яка померла в листопаді 2020 року. До дня смерті останнього вони підтримували відносини, ходили один до одного в гості, він допомагав дядьку по господарству, той хоч і хворів, однак самостійно себе обслуговував, засаджував город, тримав невеличке господарство, прав речі, готував їжу, їздив на мопеді. Він самостійно купував продукти харчування та лікувався, не потребував стороннього догляду. Крім того, хрещений зібрав собі кошти на поховання, про які знали всі родичі, якими після його смерті розплачувалась позивачка, в тому числі за ритуальні послуги та поминальний обід, а після поховання позивачка отримала від пенсійного допомогу у вигляді двох пенсій померлого. Третя особа приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Клименко Ольга Петрівна в судове засідання не прибула, в поданому листі на адресу суду просила справу розглядати у її відсутність. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] був її сусідом, з 2020 року, після смерті його матері проживав сам. Позивачка приїжджала до нього та допомагала, прибирала в будинку. Вона теж носила йому їжу. Відповідач дядька провідував рідко. Похованням займалась позивач. Свідок [PERSON] пояснила, що померлий, [PERSON] проживав самостійно з листопада 2020 року, приходив до них в гості, спілкувався, а вже коли був у важкому стані за місяць до смерті перестав приходити. Найбільше про [PERSON] піклувалась позивачка. Свідок [PERSON] пояснила, що їй відомо, що коли [PERSON] захворів за ним доглядала позивачка, вся турбота про нього лягла на її плечі. Відповідач провідував дядька рідко. [PERSON] також допомав її зять. Свідок [PERSON] вказав, що померлий [PERSON] був його товаришем, допомагав йому збирати картоплю також він тримав господарство, їздив на мопеді, сам собі давав раду. Позивачка годувала собак померлого та доглядала за останнім, а також здійснила його поховання. Відповідача він також бачив у [PERSON] , коли той його навідував. Свідок [PERSON] пояснив, що з померлим жили по сусідству, мали хороші дружні відносини, він розповідав, що хворіє та лікується. Також йому відомо зі слів померлого, що відповідач, [PERSON] дуже багато йому допомагав, разом розбирали сарай, викидали піч, померлий тримав курей. До останніх днів [PERSON] садив город, хоч дуже себе погано почував після хіміотерапії. Свідок [PERSON] матір відповідача пояснила, що померлий є рідним дядьком її сина по батьковій лінії, до дня смерті її чоловіка, брата померлого вони разом з сином проживали у будинку, а після смерті чоловіка вони з сином переїхали жити в сусіднє село. Син з братом чоловіка, [PERSON] та свекрухою залишились в дружніх відносинах, провідували їх разом, допомагали по господарству. [PERSON] хворів, але доглядав себе самостійно та не потребував стороннього догляду, їздив на мопеді за продуктами харчування. Позивачка участі в лікуванні чи догляді [PERSON] не приймала. Свідок [PERSON] сільський староста пояснив, що за два місяці до смерті [PERSON] звертався до нього за матеріальною допомогою, зі слів сусідів йому відомо, що йому допомагали, як позивачка так і відповідач. Свідок [PERSON] пояснив, що бачив [PERSON] останній раз восени 2021 року коли він приїжджав до відповідача рвати вишні, іноді возив відповідача та його матір до [PERSON] в гості. Відповідно до ч. 5,6 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд, вислухавши сторін, їх представників, свідків, дослідивши письмові докази та матеріали спадкової справи №58/2022 приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] у віці 69 років у с.Матяшівка Обухівського району помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Клименко О.П. після смерті [PERSON] заведено спадкову справу №58/2022. За життя спадкодавець, [PERSON] не залишив заповіту. Відповідно довідки №336 від 16.06.2022 року виданої Григорівським старостинським округом [PERSON] проживав та був зареєстрований до дня смерті [INFO] за адресою: [ADDRESS] . 05 липня 2022 року із заявою №130 про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , що міститься в спадковій справі №58/2022 звернувся [PERSON] , який є його рідним племінником. 20 липня 2022 року із заявою про прийняття спадщини № 143 , що залишилась після смерті [PERSON] , що міститься в спадковій справі №58/2022 звернулась [PERSON] , двоюрідна сестра померлого. З листа №24/02-14 від 24.03.2023 року приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Клименко О.П. позивачу роз`яснено про черговість спадкування, а також те, що свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно належне померлому [PERSON] буде видане його племіннику, [PERSON] . 24 квітня 2023 року за заявою [PERSON] видача свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] призупинено, у зв`язку з розглядом справи в суді. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як передбачено ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно частини 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України). Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У відповідності до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності з наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). (ст. 1216 Цивільного кодексу України). Відповідно до ст.1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом та за законом. Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст.1259 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За життя спадкодавець [PERSON] не залишив заповіту, спадкування належного йому спадкового майна відбувається за законом. Відповідно частини 3 статті 1266 ЦК України племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Згідно статті 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Як вбачається з матеріалів спадкової справи №58/2022 [INFO] помер [PERSON] , батько відповідача, відповідно будучи рідним племінником спадкодавця, [PERSON] [PERSON] відноситься до спадкоємців другої черги. Позивач, як двоюрідна сестра спадкодавця у відповідності до ст.1265 ЦК України відноситься до спадкоємців п`ятої черги. Відповідно до ч.5 ст.1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Положення цієї статті поширюються на всіх спадкоємців, у тому числі й на тих, хто має право на обов`язкову частку у спадщині, а також на осіб, на користь яких зроблено заповідальний відказ. Для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно до частини п`ятої статті 1224 ЦК України має значення сукупність таких обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання; перебування спадкодавця в безпорадному стані; потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Для ухвалення рішення про усунення від спадкування у справі повинні бути надані належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що спадкодавець потребував допомоги відповідача, останній мав можливість її надати, проте ухилявся від обов`язку щодо її надання. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який її потребував, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю. Тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Таким чином, ухилення характеризується умисною формою вини. Крім цього, принципове значення має питання, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб, чи мав спадкоємець матеріальну та фізичну змогу надавати таку допомогу. Факт ухилення особи від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов`язку щодо надання допомоги, її необхідність для життєдіяльності спадкодавця, наявність можливості для цього та свідоме невиконання такою особою встановленого законом обов`язку. Звертаючись з позовом до суду, позивач посилається як на підставу усунення відповідача від права на спадкування на наявність обставин, визначених у ч. 5 ст. 1224 Цивільного кодексу України, мотивує тим, що відповідач, знаючи про тяжку хворобу спадкодавця свідомо ухилявся від надання йому будь-якої допомоги та моральної підтримки протягом тривалого часу, хоча міг надавати таку допомогу [PERSON] , який перебував в безпорадному стані. Разом з тим, в матеріалах справи наявні виписки з історії хвороби [PERSON] , відповідно яких в період 2022 року йому було проведено курс хіміотерапії. В ту ж чергу матеріали справи не містять доказів на підтвердження перебування спадкодавця [PERSON] у безпорадному стані, а саме медичної документації про стан його здоров`я та висновків лікарів стосовно необхідності здійснювати сторонній догляд за хворим та його стан, що унеможливлює (обмежує) пересування хворого. Подана позивачем довідка №689 від 21.10.2022 року, що видана Григорівським старостинським округом про те, що [PERSON] протягом 2018 - 2022 років доглядала до дня смерті за онкохворим братом [PERSON] і похоронила його при наявності в матеріалах справи поданої відповідачем довідки №202 від 27.04.2023 року виданої тим же округом про те, що [PERSON] разом з іншими родичами приймав участь у похованні свого дядька [PERSON] в сукупності з показаннями допитаних в судовому засіданні свідків не підтверджує доводів позивача, як про безпорадний стан спадкодавця так і про ухилення відповідача від надання допомоги спадкоємцю. Подані позивачем товарні чеки від 02.02.2022 року, 22.02.2022 року, 08.04.2022 року, а також квитанції №845 від 23.02.2022 року, №507 від 02.02.2022 року, №36030 від 02.02.2022 року доводів позову не підтверджують, оскільки вони лише констатують дату придбання ліків та їх вартість і не доводять підставності позову. Зважаючи на відсутність належних та допустимих доказів, надання яких є процесуальним обов`язком позивача щодо ухилення відповідача від надання [PERSON] допомоги при можливості її надання; перебування спадкодавця в безпорадному стані; потреби спадкодавця в допомозі саме відповідача, суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Outcome: dismissed