Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-27 00:00:00

Позивач Фізична особа - підприємець [PERSON] звернувся до Оболонського районного суду м. Києва із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 27.10.2022 між ним та [PERSON] було укладено Договір оренди обладнання, відповідно до умов якого позивач зобов`язався передати відповідачу у тимчасове платне користування, наступне нове обладнання, а саме: телевізор моделі TV LCD 50 HAIR 50 4k smart TV(LE50K6700UG), телевізор моделі TV LCD 50 HAIR 50 4k smart TV(LE50K6700UG), телевізор моделі TV LCD 50 LGLB653V, а відповідач у свою чергу зобов`язався прийняти обладнання у користування, своєчасно здійснювати орендні платежі, утримувати обладнання у справному стані, забезпечити його збереження та умови експлуатації, нести повну матеріальну відповідальність за пошкодження або знищення майна, не передавати обладнання третім особам, тощо. Сторони погодили, що договірна вартість переданого обладнання складає 80000,00грн. (25000грн + 25000грн + 30000грн), розмір оренди складає 1950грн. за кожну добу користування. 27.10.2022 за умовами договору відповідач прийняв вищезазначене майно у тимчасове платне користування, що підтверджується актом приймання-передачі, який підписано сторонами. Позивач зазначає, що відповідач [PERSON] частково сплатила заборгованість у сумі 76000,00 грн., при цьому станом на 30.01.2023 визнала свою заборгованість у розмірі 111150,00грн. 31.01.2023 позивач звернувся до відповідача з листом щодо повернення обладнання орендованої техніки, що зазначена в акті приймання-передачі обладнання від 27.10.2022, протягом п`яти календарних днів з моменту отримання цієї вимоги, який цього ж дня був отриманий відповідачем. На момент подачі позову відповідач ухиляється від сплати належних платежів за тимчасове орендне користування обладнанням та повернення позивачу (орендодавцю) орендованого обладнання за договором, чим порушила умови укладеного Договору та відповідно права позивача. Відповідач особисто надала позивачу лист від 16.02.2023, зі змісту якого вбачається, що обладнання яке було їй передано за договором, вона не може повернути, у зв`язку із відсутністю (реалізацією). Враховуючи вищевикладене, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за Договором оренди обладнання від 27.10.2022 у розмірі 139700,00грн., а також збитки, пов`язані з неповерненням майна у розмірі його вартості 80000,00грн., судові витрати покласти на відповідача. Ухвалою судді Оболонського районного суду м. Києва від 20.03.2023 позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження. Позивач у судове засідання не з`явився, про час, місце та дату судового розгляду справи повідомлявся. При цьому, 28.06.2023 позивач подав до суду заяву, у якій просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором оренди обладнання від 27.10.2022, що складається з вартості орендованого майна в розмірі 80000,00грн та заборгованість зі сплати орендних платежів за період з 21.12.2022 по 16.02.2023 в розмірі 113100грн., яка фактично є заявою про зменшення позовних вимог. Крім того, просив провести розгляд справи у його відсутність. Заперечень щодо заочного розгляду справи не висловив. Оскільки вищезазначена заява, не суперечить законодавству не порушує будь-чиїх прав і охоронюваних законом інтересів, суд вважає за необхідне долучити до матеріалів справи дану заяву та прийняти її до розгляду. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, місце та дату судового засідання повідомлявся, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до такого висновку. Відповідно до ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних справ та обов`язків, зокрема є договори та інші правовідносини. Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Судом встановлено, що 27.10.2022 між ФОП [PERSON] (орендодавцем) та [PERSON] (орендарем) було укладено Договір оренди обладнання (далі - Договір), згідно з яким орендодавець передає, а орендар бере у тимчасове володіння та користування наступне обладнання: телевізор моделі TV LCD 50 HAIR 50 4k smart TV(LE50K6700UG), виробник HAIER, договірна вартість майна 25000,00грн; телевізор моделі TV LCD 50 HAIR 50 4k smart TV (LE50K6700UG), виробник HAIER, договірна вартість майна 25000,00грн, телевізор моделі TV LCD 50 LGLB653V, виробник LG, договірна вартість майна 30 000 грн. Цього ж дня, між сторонами було підписано Акт приймання-передачі обладнання у тимчасове користування від 27.10.2022. Пунктом 3 Акта приймання-передачі обладнання у тимчасове користування від 27.10.2022 передбачено, що підписуючи цей акт орендар підтверджує факт отримання обладнання та бере на себе зобов`язання: забезпечити його збереження та дотримання умов експлуатації; повної матеріальної відповідальності за пошкодження або знищення обладнання; не передавати обладнання у користування третім сторонам. Відповідно до п. 4.2 Договору, термін оренди обладнання складає 1(один) день з моменту прийняття обладнання за актом прийому-передачі. Термін оренди обладнання та дія даного договору автоматично подовжується на той самий строк та на тих самих умовах, якщо жодна із сторін письмово не відмовиться від продовження договору за 12 годин до дати закінчення терміну оренди. Розмір орендних платежів складає 1950,00грн. за кожну добу оренди (п.5.1. Договору). Орендна плата сплачується в готівковому порядку орендодавцю щодобово не пізніше 20 години поточного дня (п.5.2. Договору). Згідно з п. 8.1 Договору, після закінчення терміну оренди, орендар зобов`язаний протягом 1 (одного) календарного дня повернути обладнання орендодавцю за актом прийому-передачі разом із технічною документацією, якщо остання передавалась орендарю. Після закінчення терміну оренди, відповідач продовжував користуватися обладнанням. Однак, позивач вказує, що відповідач свого обов`язку щодо належної сплати орендної плати за користування обладнанням не виконує та не вносить у повному обсязі плату за його користування, та доказів зворотному з боку відповідача суду надано не було. 30.01.2023 на адресу відповідача позивачем було направлено лист щодо сплати заборгованості за надані послуги, в якому зазначається, що відповідачем частково погашена сума заборгованості з орендної плати в розмірі 76400грн, заборгованість станом на дату підписання цього листа складає 111150,00грн, кількість днів заборгованості - 57 днів з моменту передачі обладнання. У зв`язку з чим, просив сплатити заборгованість у розмірі 111150,00грн протягом п`яти календарних днів з моменту отримання даного листа. Того ж дня, вищезазначений лист позивача було отримано особисто відповідачем, про що свідчить надпис на листі, про те, що вона ознайомлена щодо сплати заборгованості за надані послуги, підтверджує заборгованість по оренді на суму 111150,00грн. 31.01.2023 позивач звернувся до відповідача з листом- вимогою про необхідність сплатити заборгованості за надані послуги та повернути орендовану техніку, що зазначена в акті приймання-передачі обладнання від 27.10.2022. Вказаний лист позивача також було отримано особисто відповідачем 31.01.2023, про що свідчить надпис на листі, про те, що вона ознайомлена щодо сплати заборгованості та штрафних санкцій за надані послуги, підтверджує заборгованість. Разом з тим, вищезазначені листи, було залишено відповідачем без задоволення. У листі відповідача від 16.02.2023, повідомляється, що вона взяла техніку за договором №15 від 27.10.2022, а саме, 3 телевізора, 50 дюймів в орендне користування у позивача згідно акта прийому-передачі обладнання від 27.10.2022, стверджувала, що ця техніка була нею реалізована до ломбардів. Позивач вказує, що розмір боргу відповідача становить суму в розмірі 113100,00 грн. за період з 21.12.2022 по 16.02.2023, а також з огляду на те, що відповідач свої зобов`язання за договором не виконав та орендоване майно не повернув, а тому відповідач має сплатити на користь позивача вартість цього майна у розмірі 80000,00 грн. Суд приймає до уваги наданий стороною позивача розрахунок розміру боргу та вважає слушними доводи позивача щодо сплати на користь позивача вартості орендованого майна, оскільки, ці твердження ґрунтуються на умовах укладеного між сторонами договору, доказів на їх спростування стороною відповідача суду надано не було, як і не було надано суду доказів належного виконання умов, укладеного між сторонами договору оренди. Відповідно до ч. 1 ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Згідно із ч. 1 ст. 762 ЦК України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Статтею 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначенні законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Враховуючи те, що 27.10.2022 між сторонами був укладений договір оренди майна, сторони дійшли згоди щодо всіх істотних умов договору та взяли на себе зобов`язання щодо виконання даного договору. Крім того, зазначений договір на час розгляду даного спору у встановленому законом порядку недійсним з передбачених законом підстав, не визнавався, та доказів зворотному матеріали справи не містять. Слід зазначити, що згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. 785 ЦК України, у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. За положеннями з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Крім того, статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивачем правомірно пред`явлено вимогу, оскільки позивачем доведено факт порушення з боку відповідача зобов`язань, ці обставини не спростовано відповідачем. Згідно із ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 Цивільного процесуального кодексу України. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України). Відповідно до ч. 1 ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Таким чином, належними вважатимуться докази, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення сторін або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вони мають належати до складу підстав позову або підстав заперечень проти нього і характеризуватися значущістю для визначення спірних правовідносин та зумовленістю цих фактів нормами матеріального права. Відповідно до частини першої статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На виконання вищезазначених норм процесуального законодавства відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача. Таким чином, встановивши порушення з боку відповідача зобов`язань, у суду наявні правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача 193100 грн., з яких: 80 000,00 грн. вартість неповернутого з тимчасового користування обладнання, 113100грн. заборгованість по орендній платі. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов, є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору пропорційно сумі задоволених позовних вимог.

Outcome: approved