Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-29 00:00:00

29.05.2023 адвокат Горщар Б.А. в інтересах [PERSON] звернувся в суд з позовом до ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ" про визнання виконавчого напису № 4903, вчиненого 16 грудня 2021 р приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Тамарою Миколаївною, таким, що не підлягає виконанню. Як вбачається з позовної заяви, 16.12.2021 р приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. вчинено нотаріальний напис зареєстрований в реєстрі за № 4903 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ", якому ТОВ "1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів" відступило на підставі Договору факторингу право вимоги, заборгованості за кредитним договором № 1437368 від 24.02.2021 року, укладеним між ТОВ "1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів" та [PERSON] , в розмірі 15930,00 грн, яка складається з: 5000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 10880,00 грн - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами; 50,00 грн - плата за вчинення виконавчого напису. [PERSON] не заперечує факт укладення кредитного договору із ТОВ "1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів". Проте він сплачув кошти за користування кредитом і не був повідомлений про укладення кредитодавцем договору відступлення права вимоги від 26.10.2021 року № 2610, він не повідомлявся про наявність заборгованості за кредитним договором № 1437368 від 24.02.2021 року. [PERSON] не повідомлявся про вчинення виконавчого напису нотаріуса, за заявою ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ" , не мав можливості подати нотаріусу заперечення щодо наявності та розміру заборгованості за кредитом, надати підтверджуючі документи про сплату тощо. На підставі викладеного просить позов задовольнити та визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 4903, вчинений 16 грудня 2021 р приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Тамарою Миколаївною. Відповідач ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ" належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи судом, відзив на позов не подав. В поданій до суду письмовій заяві позовні вимоги визнало повністю та просить стягнути в користь позивача 50% судового збору, сплаченого при зверненні з позовом до суду, на підставі ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір". Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Тамара Миколаївна повідомлена про день, час та місце розгляду справи судом, пояснення на позов не подала. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, Славутський відділ ДВС та головний державний виконавець Тарасевич В.А. подала письмові пояснення про те, що 19.01.2022 р державним виконавцем за заявою стягувача винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 68204522 щодо примусового виконання виконавчого напису № 4903 від 16.12.2021 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М., про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ" заборгованості за кредитом у розмірі 15930 грн. В ході виконання перевірено майновий стан боржника; 06.10.2022 р відповідно до ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження" накладено арешт на кошти боржника та направлено до виконання до банківських установ. 12.10.2022 р державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 9 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення. Дослідивши позовні вимоги та письмові докази, суд встановив. 16.12.2021 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. вчинила виконавчий напис № 4903 та стягнула з [PERSON] на користь ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ" заборгованість за кредитним договором № 1437368 від 24 лютого 2021 року, укладеним між [PERSON] та ТОВ "1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів", правонаступником всіх прав та обов`язків якого відповідно до Договору факторингу № 2610 від 26 жовтня 2021 року є ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ". Як вбачається з виконавчого напису, з [PERSON] стягнуто в користь ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ" за період з 25.10.2021 року по 16.12.2021 року включно суму у розмірі: 5000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 10880,00 грн - заборгованість за нарахованими та енсплаченими процентами; 50,00 грн - плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму4 15930,00 грн (а.с.10). 19 січня 2022 року на підставі виконавчого напису нотаріуса № 4903 від 16.12.2021 р та заяви стягувача ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ" головний державний виконавець Славутського відділу ДВС у Шепетівському районі Хмельницької області Тарасевич В.А. відкрила виконавче провадження № 68204522 про стягнення з [PERSON] коштів на користь ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ" у розмірі 15930,00 грн (а.с. 11, 12). 19 січня 2022 року головний державний виконавець Славутського відділу ДВС у Шепетівському районі Хмельницької області Тарасевич В.А. винесла постанову про відкриття виконавчого провадження № 68204522 (а.с.12), постанову про розмір мінамальних витрат виконавчого провадження для боржника [PERSON] в розмірі 205,00 грн (а.с.35), постанову про стягнення з боржника [PERSON] виконавчого збору у розмірі 1593,00 грн (а.с.36). 06 жовтня 2022 року головний державний виконавець Славутського відділу ДВС у Шепетівському районі Хмельницької області Тарасевич В.А. винесла постанову про арешт коштів боржника [PERSON] (а.с.37). 12 жовтня 2022 року головний державний виконавець Славутського відділу ДВС у Шепетівському районі Хмельницької області Тарасевич В.А. винесла постанову про повернення виконавчого документа стягувачу ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ" на підставі п. 9 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" (а.с.38). Надаючи правову оцінку вказаним правовідносинам, суд враховує наступне. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку встановленому законом. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Процедура вчинення нотаріусами виконавчих написів визначена у главі 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року. Пунктом 1 глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Порядком встановлено, що для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. Згідно з пунктом 3 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. У Рішенні від 01 липня 2020 року № 7-р(I)/2020 Конституційний Суд України визнав положення частини першої статті 88 Закону України «Про нотаріат» такими, що відповідають Конституції України. При цьому Конституційний Суд України виходив з такого змісту частини першої статті 88 цього Закону: «Відповідно до частини першої статті 88 Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі № 754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання стягувачем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком документів є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Саме така правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 17 липня 2019 року у справі № 759/3873/17 (провадження № 61-1177св18). Крім цього, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 р у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 р "Про внесення змін до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин". Отже, на час розгляду справи судом Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172, передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише за Нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку). Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідач не надав суду доказів про отримання виписку з розрахункового рахунку позивача, а також не надав доказів про те, що на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник [PERSON] мав безспірну заборгованість перед стягувачем ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ", тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису, чи надсилалось повідомлення позивачу про необхідність погашення заборгованості за кредитом; кредитний договір № 1437368 від 24 лютого 2021 року, який був підставою видачі виконавчого напису нотаріуса, не був посвідчений нотаріально, що є порушенням постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172; не надав доказів про набуття прав вимоги до позивача за кредитним договором № 1437368 від 24 лютого 2021 року, укладеним між [PERSON] та ТОВ "1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів". Отже, приймаючи до уваги, що виконавчий напис приватного нотаріуса був вчинений з порушенням вимог Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, оцінивши встановлені судом обставини відповідно до загальних правил цивільного процесу, та за наслідками перевірки доводів боржника [PERSON] і оцінки наданих ним доказів, суд приходить до висновку про обґрунтованість та законність позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір. Однак, відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідач ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ" визнав позов до початку розгляду справи по суті, про що подав письмову заяву, суд знаходить за необхідне стягнути з відповідача в користь позивача судовий збір в розмірі 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а ще 50 відсотків судового збору повернути позивачу з державного бюджету.

Outcome: approved