Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Сокирянського районного суду Чернівецької області з вищевказаним позовом. Обґрунтовуючи позовні вимоги, посилалася на те, що судовим наказом Сокирянського районного суду Чернівецької області від 25.11.2020 року з [PERSON] стягнуто аліменти на її користь на утримання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17.11.2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Матеріальне становище відповідача на даний час змінилося, як їй стало відомо, що він перебуває на військовій службі у Збройних силах України і має постійний заробіток, а тому розмір аліментів має відраховуватись із заробітної плати. Просить змінити розмір стягуваних аліментів та стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. 13.06.2023 року представником відповідача Івасюк О.Р. до суду подано відзив на позовну заяву, в якому вона просить в задоволенні позивачки відмовити у повному обсязі, судовий збір з [PERSON] не стягувати, оскільки він звільнений від його сплати як учасник бойових дій. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, проте подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила розглянути справу без її присутності, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з`явився, однак його представником [PERSON] до відзиву на позовну заяву було додано заяву відповідача про розгляд справи без його участі, позовні вимоги не визнає, просить їх не задовольняти. Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Підстав, передбачених ст. 223 ЦПК України, для відкладення розгляду справи судом не встановлено, а тому прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи наведені вище норми закону, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі письмових доказів. Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позов [PERSON] є обґрунтованим та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Сторони є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 03.12.2019 року. 25.11.2020 року за заявою [PERSON] Сокирянським районним судом Чернівецької області видано судовий наказ №722/1605/20 (2-н/722/116/20), згідно якого з [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого та проживаючого за адресою: [ADDRESS] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , на користь [PERSON] , [INFO] , зареєстрованої та проживаючої за адресою: [ADDRESS] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , стягуються аліменти на утримання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 17.11.2020 року і до досягнення дитиною повноліття. З наданих представником відповідача документів, а саме: копії посвідчення учасника бойових дій від 18.05.2015 року; огляду судинного хірурга в/ч [NUMBER] сумісно з начальником хірургічного відділення від 01.05.2023 року; довідки військо-лікарської комісії №527 від 19.05.2023 року, виданої ОКНП «Чернівецька обласна клінічна лікарня»; копії консультативного висновку спеціаліста від 25.04.2023 року; копії виписки-епікризу із медичної картки стаціонарного хворого №9990, копії витягу з додатку Приват24; копії анкети [PERSON] ; копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02.12.2008 року та копії довідки до акта огляду МСЕК серії 12 ААГ №353810 від 19.05.2023 року встановлено, що [PERSON] , хворіє варикозною хворобою нижніх кінцівок, у зв`язку з чим він проходив обстеження та лікувався, а 05.05.2023 року йому було проведено хірургічне втручання. Окрім того, його батько [PERSON] , [INFO] є інвалідом ІІ групи. Разом з тим, відповідачем не надано суду доказів на підтвердження втрати ним працездатності, у зв`язку із його захворюванням, а також перебування батька [PERSON] саме на його утриманні. Крім того, працездатність і задовільний стан відповідача підтверджується отриманою судом відповіддю начальника другого Дністровського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки І.Л. Серебрянського від 26.06.2023 року за №2/1051, згідно якої він з 01.03.2022 року призваний на військову службу під час мобілізації до в/ч [NUMBER] і на даний час проходить службу в Збройних силах України. Отже, судом з достовірністю встановлено, що стан здоров`я та матеріальне становище відповідача на даний час дозволяє йому утримувати свого малолітнього сина. Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно статі 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до частини 2 статті 51 Конституції України, статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини 3 статті 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений за рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Така ж правова позиція викладена у постанові ВСУ від 05.02.2014 при розгляді справи №143цс13. Відповідно до ч.1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. При цьому, суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до ч.4 ст. 223 ЦПК України якщо після набрання рішенням законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Позивачка, як одержувач аліментів, довела свої вимоги про збільшення розміру аліментів, зокрема тому, що на даний час змінився вік дитини, а відповідно зросли потреби у забезпеченні її необхідним для проживання та харчування, а також змінився матеріальний стан платника аліментів. Відтак попередньо визначений судом розмір аліментів цим вимогам, вочевидь, не відповідає, а тому з вказаних підстав аліменти підлягають збільшенню. З огляду на встановлені вище обставини та вимоги закону, суд вважає, що враховуючи рівність прав та обов`язків батьків щодо виховання та утримання дитини, матеріальне становище відповідача та стан його здоров`я на даний час, виходячи із закріплених ч.9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, розмір стягуваних аліментів підлягає зміні твердої грошової суми у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на 1/4 частки з усіх видів його доходу (заробітку), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця. Згідно з п.23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи наведені роз`яснення, суд вважає за необхідне стягувати аліменти у зміненому розмірі з дня набрання рішенням суду законної сили. При цьому, суд вважає, що з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави у розмірі 1073,60 грн., оскільки позивачка була звільнена від його сплати при подачі позову відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» та ч.6 ст. 141 ЦПК України. За таких обставин, судовий наказ №722/1605/20 (2-н/722/116/20), виданий 25.11.2020 року Сокирянським районним судом Чернівецької області, слід відкликати з примусового його виконання. На підставі викладеного та відповідно до ст.ст. 180-184, 192 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved