Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, який обґрунтувала тим, що вона з 02 грудня 2011 року перебувала у шлюбі з [PERSON] , від якого вони мають двох дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Шлюб розірвано за рішенням суду від 22 березня 2017 року. 22 червня 2022 року вона уклала шлюб з громадянином Чехії [PERSON] , за угодою наречених прізвище дружини змінено на « [PERSON] ». З моменту припинення шлюбних відносин та розірвання шлюбу між нею та [PERSON] , останній життям дітей не цікавився, не приймав участі у їх вихованні, не виявляв щодо дітей батьківської турботи та піклування, не виховував та не утримував їх. За рішенням суду від 07 липня 2017 року з [PERSON] стягуються аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі в 1500,00 гривень, проте відповідач від сплати аліментів на утримання дітей ухиляється, а його заборгованість зі сплати аліментів станом на січень 2023 року становить 103 950,00 гривень, що свідчить про його ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків по утриманню та вихованню дітей. [PERSON] веде антигромадський спосіб життя, зловживає спиртними напоями, а також страждає на гральну залежність. [PERSON] просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 16 березня 2023 року було відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження, у якості третьої особи залучено Орган опіки та піклування Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради, який доручено підготувати та подати суду висновок щодо розв`язання спору. Ухвалою суду від 07 липня 2023 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду. Позивач [PERSON] та представник позивача Пріхно Н.М. в судове засідання не з`явились, 11 липня 2023 року представником позивача Пріхно Н.М. подано до суду клопотання в якому вона підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити, провести судове засідання за її відсутності та відсутності позивача. Крім того, у вказаному клопотанні представник позивача Пріхно Н.М. просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати на правову допомогу в розмірі 3 000,00 гривень. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, 25 травня 2023 року подав до суду заяву в якій визнав позовні вимоги [PERSON] про позбавлення його батьківських прав та не заперечував проти задоволення позову, а розгляд справи проводити без його участі. Представник третьої особи Воднєва Н.В. в судове засідання не з`явилась, 07 липня 2023 року подала до суду заяву в якій зазначила, що оскільки [PERSON] фактично проживає разом з дітьми у Чеській республіці надати відповідний висновок органу опіки та піклування Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради до суду неможливо, через що такий висновок буде підготовлено та надано до суду у разі повернення матері та дітей в Україну. Розгляд справи просила проводити за відсутності представника третьої особи, а при прийнятті рішення врахувати інтереси дітей в межах чинного законодавства України. Судом встановлено, що [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої у свідоцтві про народження зазначені [PERSON] та [PERSON] (а. с. 9). [INFO] народився [PERSON] , батьками якого у свідоцтві про народження зазначені [PERSON] та [PERSON] (а. с. 10). Заочним рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 22 березня 2017 року вирішено розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований 02 грудня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Красногвардійського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 199 (а. с. 6). Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 07 липня 2017 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 1 500,00 гривень з усіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно. В рішенні встановлено, що діти перебувають на утриманні [PERSON] (а. с. 7-8). З повідомлення Директора Комунального закладу дошкільної освіти (ясла-садок) Комбінованого типу № 214 ДМР [PERSON] на ім`я адвоката Пріхно Н.М. № 27 від 23 січня 2023 року вбачається, що дитина [PERSON] , [INFO] , був зарахований до КЗДО № 214 ДМР, згідно заяви матері [PERSON] від 04 вересня 2017 року, а згідно наказу № 67/2 від 31 серпня 2021 року відрахований у зв`язку із вступом до 1 класу ЗОСШ. Батько дитини [PERSON] контакту із закладом не підтримував, з вихователями не спілкувався, дитину до дошкільного закладу приводила і забирала мати - [PERSON] (а. с. 18). З повідомлення Директора Комунального закладу дошкільної освіти (ясла-садок) Комбінованого типу № 214 ДМР [PERSON] на ім`я адвоката Пріхно Н.М. № 29 від 30 січня 2023 року вбачається, що дитина [PERSON] , [INFO] , була зарахована до КЗДО № 214 ДМР, згідно заяви матері [PERSON] від 01 вересня 2015 року, а 31 серпня 2028 року відрахована у зв`язку із вступом до 1 класу ЗОСШ. Батько дитини [PERSON] контакту із закладом не підтримував, з вихователями не спілкувався, дитину до дошкільного закладу приводила і забирала мати - [PERSON] (а. с. 19). З характеристики [PERSON] , [INFO] , складеної директором КЗО «Навчально-виховне об`єднання № 136 «Класична гімназія ім. Кирила і Мефодія - початкова школа - дошкільний навчальний заклад - валеологічний центр» ДМР Євсевською Н. вбачається, що [PERSON] навчалась у закладі з 2018 року по 2022 рік. Мати цікавилася навчанням доньки та відповідальності ставилася до її виховання в сім`ї, відкликалася на прохання класного керівника, регулярно відвідувала школу, а батько жодного разу не був у школі і ніякої участі в навчанні доньки не приймав (а. с. 20). З характеристики [PERSON] , [INFO] , складеної директором та класним керівником КЗО «Навчально-виховне об`єднання № 136 «Класична гімназія ім. Кирила і Мефодія - початкова школа - дошкільний навчальний заклад - валеологічний центр» ДМР вбачається, що [PERSON] навчався в закладі в 1-б класі з вересня 2021 року по лютий 2022 року. Мати [PERSON] відповідально ставилась до виконання батьківських обов`язків, приймала активну участь в житті батьківської спільноти класу, завжди відкликалася на прохання про допомогу з боку класного керівника. Всі фінансові питання щодо оплати харчування дитини в групі подовженого дня, придбання додаткових посібників тощо вирішувала виключно [PERSON] . З батьком [PERSON] класний керівник не знайомий, оскільки він жодного разу не відвідував школу, не телефонував, не цікавився успіхами сина (а. с. 21). 17 червня 2022 року у Чеській республіці між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, за умовами угоди наречених про прізвища дружина змінила прізвище на « [PERSON] » (а. с. 11). Відповідно до довідки ОК «Житлово-будівельний кооператив № 360» № 1 від 01 лютого 2023 року в квартирі [ADDRESS] , яка належить [PERSON] , станом на день складання довідки, зареєстровані та мешкають від 30 квітня 2021 року: [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджено мешканцями сусідніх квартир (а. с. 22). Відповідно до розрахунку заборгованості згідно виконавчого листа № 206/2105/17 від 26 жовтня 2017 року виданого Самарським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] у твердій грошовій сумі 1500,00 гривень починаючи стягнення з 21 квітня 2017 року, станом на 01 січня 2023 року заборгованість склала 103 950,00 гривень (а. с. 27). До правовідносин, що виникли між сторонами, суд вважає за необхідне застосувати наступні норми права. За змістом ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Положеннями вищевказаної статті визначено основні положення з виховання дітей. Для здійснення цього завдання батьки наділяються батьківськими правами, тобто правом на особисте виховання своїх дітей. Батьківські права є в той же час і обов`язками батьків по вихованню дітей, тому що батьки не тільки володіють правом на виховання дитини, а й мають обов`язок її виховувати. Нездійснення ними своїх прав тягне за собою або повну їх втрату, або тимчасове позбавлення цих прав. Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: якщо мати, батько не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Відповідно до ст. 4 Конвенції про контакт з дітьми від 15 травня 2003 року, ратифікованої Україною 20 вересня 2006 року, дитина та її батьки мають право встановлювати й підтримувати регулярний контакт один з одним. Такий контакт може бути обмежений або заборонений лише тоді, коли це необхідно в найвищих інтересах дитини. Згідно зі ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до частин першої, другої статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція ООН про права дитини) про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Сукупний аналіз вищевказаних норм та встановлених в ході судового розгляду обставин справи дійсно свідчить про те, що відповідач [PERSON] навмисно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню доньки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , не приймає будь-якої участі у вихованні та утриманні дітей, не піклується про них, про їх фізичних та духовний розвиток, не цікавиться станом здоров`я та їх успіхами у навчанні. При цьому суд також приймає до уваги, що відповідач [PERSON] визнає позов в повному обсязі. З матеріалів справи судом не встановлено жодних намагань відповідача виховувати дітей. Надані позивачем суду докази та встановлені в судовому засіданні обставини загалом свідчать про фактичне самоусунення відповідача від виконання батьківських обов`язків по вихованню дітей. Відповідно до ч. 4, 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Водночас із цим, Органом опіки та піклування Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради до суду не подано письмового висновку щодо розв`язання спору та за відомостями, які міститься у заяві представника третьої особи [PERSON] надати відповідний висновок неможливо через те, що [PERSON] разом з дітьми фактично проживає у Чеській республіці. Враховуючи встановлені по справі обставини, з урахуванням вимог чинного національного та європейського законодавства, що регулюють спірні правовідносини, ухилення [PERSON] від виконання ним своїх обов`язків по вихованню та утриманню дітей, визнання ним позову в повному обсязі, а також того, що представник третьої особи фактично не висловлювала заперечення проти позову, з метою захисту прав та інтересів [PERSON] та дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , суд приходить до висновку про задоволення позову. Також, згідно вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову на відповідача. Так, згідно з положеннями ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. ч. 1-4 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Так, судом встановлено, що позивачем були понесені витрати на професійну правничу допомогу, згідно договору про надання правової допомоги № 27 від 28 грудня 2022 року укладеного між адвокатом Пріхно Наталією Миколаївною та [PERSON] (а. с. 30). Зокрема, адвокатом Пріхно Н.М., згідно з актом про прийняття-передачу наданих послуг від 07 липня 2023 року надано обсяг правової допомоги позивачу у вигляді складання позовної заяви, підготовки додатків до позовної заяви, подання позовної заяви до суду, складання запитів та отримання відповідей із закладів освіти щодо дітей, отримання даних, що характеризують позивача та дітей за місцем реєстрації, прийняття участі у судових засіданнях по справі у період з 06 квітня по 07 липня 2023 року, вартість наданих послуг становить 3000,00 гривень (а. с. 60). Суд звертає увагу, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд з огляду на принципи диспозитивності та змагальності не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Таким чином, суд вважає, що витрати на професійну правничу допомогу на суму 3 000,00 гривень, витрачені позивачем, є документально підтвердженими, вони співмірні зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а тому зазначені судові витрати підлягають стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] .

Outcome: approved