Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи свій позов тим, що відповідачем було укладено чотири кредитні договори, а саме: -02.06.2021 року з ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» кредитний договір №01314-06/2021; -06.07.2021 року з ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» кредитний договір № 3188707885/703989; -23.06.2021 року з ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» кредитний договір №3188707885/699715; -24.04.2020 року з ТОВ «Качай гроші» кредитний договір № 00-1324058. За умовами зазначених кредитних договорів, кредитодавець надає позичальнику кредит у національній валюті на умовах, передбачених кредитним договором, а позичальник зобов`язався одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені кредитним договором. Кредитні договори було підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. В подальшому, між вказаними вище Товариствами та позивачем було укладено договори факторингу, за умовами яких ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» отримало право грошової вимоги до боржника [PERSON] . Відповідно до\~реєстру боржників\~до договорів\~факторингу позивач набув право грошової вимоги до відповідача: - за кредитним договором №01314-06/2021 в розмірі 26000,00 грн., з яких: 6500,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 19500,00 грн. сума заборгованості за відсотками; - за кредитним договором №3188707885/703989 в розмірі 23657,00 грн., з яких: 6100,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 17557,00 грн. сума заборгованості за відсотками; -\~за кредитним\~договором №3188707885/699715\~в розмірі\~4935,00\~грн.,\~з яких:\~1400,00\~грн.\~ сума\~заборгованості за\~основною сумою\~боргу; 3535,00 грн. сума заборгованості за відсотками; - за кредитним договором № 00-1324058 в розмірі 1754,10 грн., з яких: 1754,10 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу. Оскільки [PERSON] має непогашену заборгованість, тому позивач звернувся до суду з цим позовом. В судове засідання представник позивача не з`явилась, але подала до суду клопотання про розгляд справи у її відсутність. Просила позов задовольнити в повному обсязі. Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час, дату та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Разом з тим, представником відповідача було подано суду письмові пояснення, відповідо до яких позов не підлягає до задоволення, у зв`язку з його безпідставністю та недоведеністю. На підтвердження своїх доводів ТОВ «ФК «ЄАПБ» зазначає, що відповідно до укладених договорів, які підписані сторонами, відповідач отримав кошти в розмірі 6500,00 грн., 6100,00 грн., 1400,00 грн. та 1754,00 грн. Проте матеріали справи не містять жодних доказів видачі таких коштів відповідачу, не зазначено та не підтверджено жодним доказом, яким саме шляхом відповідач отримував кошти. Матеріали справи не містять документів, які б підтверджували видачу коштів [PERSON] через касу установи або розміщення їх на рахунок відповідача. Особливості укладення кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Із системного аналізу положень вказаного Закону вбачається, що з урахуванням особливостей договору щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Представник також зазначив, що у разі укладення кредитного договору проценти за користування позивачем коштами та неустойка поділяються на встановлені законом та договірні. У даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою спожиивачем банківських послуг. При вирішенні спору просив звернути увагу на те, що пересічний споживач фінансових послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, який потребує значного часу і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил. Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору ТОВ «ФК «ЄАПБ» дотримався вимог, передбачених ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», повідомив відповідача про умови кредитування та узгодив зі споживачем саме ті умови, які вважав узнгодженими банк. Посилання ТОВ «ФК «ЄАПБ» на наявність роздрукованого розрахунку заборгованості за договором, як на підставу задоволення позовних вимог є необгрунтованим, оскільки він не належить до первинних документів. Разом з тим, в матеріалах справи виписка по рахунку відсутня, що дає право стверджувати, що із зазначеного неможливо встановити яку саме суму отримала [PERSON] , правильність нарахування заборгованості, за які періоди та на яку саме суму нараховувалися відсотки. На підставі викладеного представник відповідача просив у задоволенні позову ТОВ «ФК «ЄАПБ» відмовити та розгляд справи провести у його відсутність. Відзив на позовну заяву відповідачем подано не було. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом у справі встановлено фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами ст.ст. 207, 526, 527, 530, 536, 546, 549, 610-611, 625, 628, 629, 639, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України. Відповідно до ст.\~204\~ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно з ч. 1 ст.\~207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір ). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Відповідно до\~ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). Як вбачається з матеріалів справи, оспорювані договори були укладені сторонами в електронній формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Так, Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис»\~є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису ) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Норми статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму. Відповідно до ст. 1054-1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Такими обставинами (предметом доказування) у даній справі є наявність між сторонами договірних правовідносин, що випливають з кредитних договорів, та належне (неналежне) виконання сторонами своїх зобов`язань відповідно до їх умов та вимог ЦК України. Судом встановлено,\~що між\~ТОВ «Фінансова\~компанія «Інвеструм»\~та [PERSON] \~був укладений\~договір про\~надання фінансового\~кредиту № 01314-06/2021\~від 02.06.2021\~року відповідно\~до якого\~відповідач отримала\~кредит у\~розмірі 6500,00\~грн.\~зі сплатою\~процентів за\~його користування\~у розмірі 912,5%\~річних від\~суми кредиту\~в розрахунку\~2,50%\~на добу, строком на\~30\~днів,\~тобто до\~01.07.2021\~року.\~Підписавши договір,\~відповідач підтвердила,\~що ознайомлена, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись правил надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту Товариства. Відповідач підтвердила, що отримала від Товариства до укладення цього договору інформацію, зазначену в ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».\~Додаток №\~1\~до цього\~договору містить графік розрахунку та орієнтовну сукупну вартість кредиту, яка підлягає сплаті та становить 11375,00 грн, з яких: 6500,00\~тіло кредиту, 4875,00 грн. проценти за користування кредитом (а.с. 8-11). Згодом, 06.07.2021\~року між\~ТОВ «Кредитна\~установа «Європейська\~кредитна група» та відповідачем був укладений договір про надання фінансового кредиту № 3188707885/703989 відповідно до умов якого [PERSON] отримала кредит у сумі 6100,00 грн строком повернення 30 днів, тобто до 04.08.2021 року, сплатою відсотків за кредитом розмірі 912,5 % річних від суми кредиту в розрахунку 2,50% на добу. Також підписавши цей договір, відповідач підтвердила, що ознайомлена, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись правил надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту Товариства. Відповідач підтвердила, що отримала від Товариства до укладення цього договору інформацію, зазначену в ч. 2\~ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Додаток № 1 до цього договору містить графік розрахунку та орієнтовну сукупну вартість кредиту, яка становить 10675,00 грн, з яких: 6100,00\~тіло кредиту, 4575,00 грн.\~проценти за користування кредитом (а.с. 21-23, 24, 25). Також, 23.06.2021 року між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та відповідачем був укладений договір про надання фінансового кредиту № 3188707885/699715 відповідно до умов якого [PERSON] отримала кредит у сумі 3000,00 грн. строком повернення 25 днів, тобто до 17.07.2021 року, сплатою відсотків за кредитом розмірі 912,5 % річних від суми кредиту в розрахунку 2,50% на добу. Також підписавши цей договір, відповідач підтвердила, що ознайомлена, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись правил надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту Товариства. Відповідач підтвердила, що отримала від Товариства до укладення цього договору інформацію, зазначену в ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Додаток № 1 до цього договору містить графік розрахунку та орієнтовну сукупну вартість кредиту, яка становить 4875,00 грн., з яких: 3000,00 тіло кредиту, 1875,00 грн. проценти за користування кредитом (а.с. 32-36). Крім того,\~24.04.2020\~року між\~ТОВ «Качай\~гроші» та\~відповідачем був\~укладений договір\~про надання коштів у\~позику,\~в тому\~числі на\~умовах фінансового\~кредиту №00-1324058,\~відповідно до\~умов якого\~ [PERSON] \~отримала кредит\~у сумі\~5555,00\~грн строком\~повернення 30\~днів,\~тобто до\~24.05.2020\~року,\~сплатою відсотків\~за кредитом\~розмірі 1,71% в день (616% річних). Загальна вартість кредиту складає 8404,70 грн. За використання системи для дистанційного отримання кредиту відповідач зобов`язався сплатити кредитодавцю комісію у розмірі 505,00 грн. Також підписавши цей договір, відповідач підтвердила, що ознайомлена, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись правил надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту Товариства. Відповідач підтвердила, що отримала від Товариства до укладення цього договору інформацію, зазначену в ч. 2 ст.\~12\~Закону України\~«Про фінансові\~послуги та\~державне регулювання\~ринків фінансових\~послуг» (а.с. 42-44). З умов цих кредитних договорів вбачається, що вони підписані електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання відповідачем одноразового індикатора та були надіслані на номер мобільного телефону відповідача. Отже, судом встановлено, що кредитні договори між сторонами укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису. При цьому відповідач через особистий кабінет на веб-сайті позикодавців подала заявки на отримання позики за умовами, які вважала зручними для себе, та підтвердила умови отримання позик, після чого позикодавці надіслали відповідачу за допомогою засобів зв`язку на вказаний нею номер телефону одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду, який заявник використала для підтвердження підписання договорів позики. Встановивши, що без здійснення вказаних дій відповідачем кредитні договори не були б укладеними сторонами, суд дійшов висновку, що ці правочини відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважаються такими, що за правовими наслідками прирівнюється до договорів, укладених у письмовій формі, та укладення цих договорів у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача. Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20 (провадження № 61-2903св21), від 01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20 (провадження № 61-2303св21). Кредити надаються позичальнику в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки вказаної відповідачем (п. 1.6/п. 1.4./ п. 2.1 кредитних договорів). Відповідно до п. 2.1 вказаних договорів, окрім останнього, сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюється згідно з графіком розрахунків, який є невід`ємною частиною цього договору. Обчислення строку\~користування кредитом\~та нарахування\~процентів за\~цим договором\~здійснюється за\~фактичну кількість\~календарних днів\~користування кредитом.\~При цьому\~проценти за\~користування кредитом\~нараховуються у\~відсотках від\~суми кредиту\~з першого\~дня надання\~кредиту клієнту\~(перерахування\~грошових коштів\~на банківський\~рахунок вказаний\~клієнтом)\~до дня\~повного погашення\~заборгованості за\~кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок товариства) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом (п.2.5/ п. 2.4. кредитних договорів, окрім останнього). Відповідно до п.\~4.3\~Розділу 4\~«Відповідальність сторін\~та порядок\~вирішення спорів»\~договорів,\~окрім останнього,\~у разі,\~якщо клієнт\~не повернув\~кредит в\~строк,\~зазначений в\~п.1.2\~договору,\~проценти передбачені\~в п.1.3\~цього договору\~продовжуються нараховуватися\~за кожний\~день користування\~кредитними коштами,\~але в\~будь-якому\~випадку не\~більше 90 календарних днів, починаючи з дня укладення договору. 29 грудня 2021 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №29122021, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Інвеструм» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, а останнє приймає належні ТОВ «ФК «Інвеструм» права грошової вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, за кредитними договорами, укладеними між кредитором і боржниками (а.с. 12-14, 73 зворіт). Згідно договору факторингу № 19042022-Є від 19.04.2022 року, укладеним між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», право вимоги за договорами про надання фінансового кредиту №3188707885/703989 від 06.07.2021 року та № 3188707885/699715 від 23.06.2021 року відступлено позивачу (а.с. 26-28, 72). Відповідно до договору факторингу № 27072021 від 27.07.2021 року, укладеним між ТОВ «Качай гроші» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», право вимоги за договорами про надання коштів у позику №00-1324058 від 24.04.2020 року відступлено позивачу (а.с. 45-46, 73). Відповідного до\~1.2\~вищевказаних договорів\~факторингу,\~перехід від\~клієнта до\~фактора прав\~вимоги заборгованості\~до боржників\~відбувається в\~момент підписання\~сторонами акту\~прийому-передачі\~реєстру боржників\~згідно додатку\~№2,\~після чого\~фактор стає\~кредитором по\~відношенню до\~боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. Клієнт зобов`язаний протягом 10 робочих днів з дати відступлення права вимоги за договором позики фактору, повідомити боржників про відступлення права вимоги та про передачу їх персональних даних фактору, надати інформацію передбачену чинним законодавством про фактора, у спосіб, передбачений договором про споживчий кредит та вимогами чинного законодавства.(п. 1.3 /4.2.2 вищевказаних договорів факторингу). Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №29122021 від 29.12.2021 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права вимоги до відповідача на суму 26000,00 грн, з яких: 6500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 19500,00 грн - сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн - сума заборгованості за пенею (а.с. 15). Згідно витягу\~з реєстру\~боржників до\~договору факторингу\~№ 19042022-Є\~від 19.04.2022\~року ТОВ\~«ФК «ЄАПБ»\~набуло права\~вимоги до\~відповідача за\~кредитним договором\~№3188707885/703989\~на суму 23657,00\~грн,\~з яких:\~6100,00\~грн -\~сума заборгованості\~за основною\~сумою боргу;\~17557,00\~грн -\~сума заборгованості\~за відсотками; 0,00\~грн -\~сума заборгованості\~за пенею,\~а також\~за кредитним\~договором №3188707885/699715\~на суму 4935,00\~грн,\~з яких:\~1400,00\~грн -\~сума заборгованості\~за основною\~сумою боргу;\~3535,00\~грн -\~сума заборгованості\~за відсотками;\~0,00\~грн -\~сума заборгованості\~за пенею (а.с. 30). Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 27072021 від 27.07.2021 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права вимоги до відповідача на суму 1754,10 грн, з яких: 1745,10 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 0,00 грн - сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн - сума заборгованості за пенею (а.с. 48). Відповідно до\~умов цих\~договорів їх\~сторонами 29.12.2021\~року,\~27.07.2021\~року та 19.04.2022 року відповідно підписали акти прийому-передачі реєстру боржників (а.с. 14, 29, 47). Відповідно до положень статей 1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно з статтею 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Частинами першою, другою статті 1082 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Матеріали справи не містять доказів повідомлення боржника про заміну кредитора. Разом з тим, неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора. Тобто факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань. Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в своїй постанові від 6 лютого 2019 року в справі №361/2105/16-ц. Договори, укладені між відповідачем [PERSON] та первісними кредиторами, договори факторингу укладені між первісними кредиторами та ТОВ «ФК «ЄАПБ» у встановленому порядку недійсними не визнані, тобто, в силу положень статті 204 ЦК України діє презумпція правомірності вказаних правочинів. Всупереч умов укладених кредитних договорів, зобов`язання щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів, а також виконання інших зобов`язань в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договорами, відповідачем [PERSON] належним чином не виконувалися, у зв`язку з чим, у неї виникла заборгованість. На підтвердження факту користування грошовими коштами за кредитними договорами та факту несплати грошових коштів надано розрахунки заборгованості відповідно до яких: -за кредитним договором № 01314-06/2021 від 02.06.2021 року становить 26000,00 грн, з яких: 6500,00 грн. - сума заборгованість за основною сумою боргу, 19500,00 грн. - сума заборгованість за відсотками; -за кредитним договором №3188707885/703989 від 06.07.2021 року становить 23657,00 грн, з яких: 6100,00 грн. - сума заборгованість за основною сумою боргу, 17557,00 грн. сума заборгованість за відсотками; -за кредитним\~договором №3188707885/699715\~від 23.06.2021\~року становить 4935,00 грн, з яких: 1400,00 грн. - сума заборгованість за основною сумою боргу, 3535,00 грн. сума заборгованість за відсотками, -за кредитним\~договором №00-1324058\~від 24.04.2020\~року становить 1754,10\~грн,\~з яких:\~1754,10\~грн.\~-\~сума заборгованість\~за основною\~сумою боргу,\~0,00\~грн.\~сума заборгованість\~за відсотками (а.с. 16, 31, 37, 49, 74). Суд звертає увагу, що з розрахунку заборгованості наданого ТОВ «Качай Гроші» вбачається, що відповідач вчиняла дії щодо погашення заборгованості, тобто вчиняла дії що свідчать про визнання нею боргу (а.с. 74). Відповідач, стверджуючи про неотримання даних коштів у позику на свій картковий рахунок, доказів на спростування даних обставин до суду не надала, як-то банківську виписку, або довідку з банку про неналежність їй картки або рахунку на який відбувалось зарахування коштів. Дана сума встановлена судом на підставі наявних у справі доказів. Суд звертає увагу, що відповідач доказів щодо спростування суми заборгованості не надав. При цьому суд звертає увагу, що розрахунок заборгованості за процентами містить суму заборгованості по процентам за користування кредитом та процентам за прострочення порушення грошового зобов`язання (ст. 625 ЦК України) у розмірі, визначеному договорами, що узгоджується з висновком Великої Палати Верховного Суду у постанові від 05 квітня 2023 року в справі № 910/4518/16 (провадження № 12-16гс22)\~відповідно до якого у разі порушення виконання зобов`язання щодо повернення кредиту за період після прострочення виконання нараховуються не проценти за «користування кредитом» (ст. 1048 ЦК України), а проценти за порушення грошового зобов`язання (ст. 625 ЦК України) у розмірі, визначеному законом або договором. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Такі дані встановлюються, зокрема, письмовими доказами, якими є документи, що містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (частина перша статті 95 ЦПК України). Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Позивач ТОВ «ФК «ЄАПБ» на підтвердження суми заборгованості відповідача [PERSON] за кредитними договорами додав до позовної заяви розрахунки заборгованості за кредитними договорами, які підтверджують кредитну заборгованість відповідача за кредитними договорами. Судом встановивши, що позивачем на підтвердження позовних вимог надано копії кредитних договорів, які укладені між сторонами, договора факторингу, а також розрахунки, що підтверджують користування відповідачем кредитними коштами, які останньою не повернені. Стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. У даній справі позичальник не довів належного повернення кредитних коштів у розмірі та на умовах, визначених договором, презумпція правомірності якого не спростована. Заперечуючи проти доводів позивача, відповідач [PERSON] не надала власного контррозрахунку, доказів проведення сплати боржником сум заборгованості за кредитними договорами в іншому розмірі, ніж зазначав позивач. Не надано й доказів, які б спростовували те, що банком не було враховано або невірно враховано платежі, які було сплачено на погашення такої кредитної заборгованості. В ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 липня 2014 року у справі №6-14194св14, зроблено висновок, що підтвердженням суми заборгованості є кредитний договір, договір факторингу, який у встановленому порядку недійсним не визнаний та в якому визначено розмір відступленої заборгованості, та розрахунок кредитної заборгованості, здійснений банком при відступленні права вимоги. На підставі наведеного вище, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для покладення обов`язку на відповідача [PERSON] погасити кредитну заборгованість. За викладених обставин, суд дійшов висновку, що відповідач свої договірні зобов`язання не виконує належним чином, існує порушення виконання своїх зобов`язань, право позивача порушене, тому порушене право підлягає захисту, відповідач повинний нести відповідальність відповідно до умов договорів та сплатити на користь позивача суму заборгованості, розмір якої встановлений в судовому засіданні. Отже з\~відповідача підлягає\~стягненню заборгованість\~за вказаними вище\~кредитними договорами в загальному розмірі 56346,10 грн. При подачі\~позову до\~суду позивачем\~було сплачено\~судовий збір\~в розмірі 2684,00 грн., тому відповідно до ст. 141 ЦПК України, сума сплаченого судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved