Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-27 00:00:00

Представник позивача\~звернулась до\~суду із\~зазначеним позовом,\~в якому\~просить стягнути\~солідарно з\~відповідачів на\~користь позивача\~заборгованість за\~постачання теплової\~енергії за\~період з\~01.11.2019\~року по\~01.01.2023\~року у\~розмірі 19775\~грн.\~54\~коп.,\~з яких:\~послуга з\~централізованого опалення\~за період\~з 01.11.2019\~року по\~04.11.2021\~року у\~розмірі 13005\~грн.\~94\~коп.,\~послуга з\~постачання теплової\~енергії за\~період з\~05.11.2021\~року по\~01.01.2023\~року у\~розмірі 6498\~грн.\~02\~коп.,\~плата за\~абонентське обслуговування\~за період\~з 05.11.2021\~року по\~01.01.2023\~року у\~розмірі 271\~грн.\~58\~коп.,\~а також\~сплачений судовий\~збір у\~розмірі 2684\~грн.\~В обґрунтування\~позовних вимог\~вказано,\~що на\~виконання своєї\~статутної мети\~КПТМ «Криворіжтепломережа»\~здійснює постачання\~теплової енергії\~відповідачам за\~адресою:\~ [ADDRESS] .\~Так як\~будинок [ADDRESS] \~є багатоповерховим,\~опалення до\~квартири [ADDRESS] \~здійснюється від\~транзитних трубопроводів\~будинку і\~є невід`ємною\~частиною системи\~опалення вказаного\~будинку,\~що свідчить\~про те,\~що відповідачі\~отримують теплову\~енергію.\~Однак,\~у зв`язку з неналежним виконанням відповідачами як споживачами своїх зобов`язань щодо своєчасної та в повному обсязі оплати за надані позивачем послуги, у них за період з 01.11.2019\~року по\~01.01.2023 року виникла вищевказана сума заборгованості. З метою стягнення вказаної заборгованості позивачем на адресу відповідачів було направлено лист з повідомленням про стан заборгованості та вимогою її погашення. Проте до теперішнього часу заборгованість відповідачами не сплачена, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права. Ухвалою суду від 30.05.2023 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами та надано відповідачам 15-денний строк з дня отримання даної ухвали суду для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач [PERSON] надав до суду відзив на позов, в якому просив суд відмовити у задоволенні пред`явлених позовних вимог саме до нього, оскільки він сплачує за надані послуги, уточнивши при цьому, що за домовленістю з позивачем, на рівні 1/4 частини з усіх нарахувань. Окрім того, зазначив, що рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.06.2015 року, ухваленому у справі №214/9588/14-ц, було визнано, що частка [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у спільній сумісній власності квартирі [ADDRESS] , кожного окремо, становить 1/7 частку. У зв`язку з чим вважав за необхідне залучити до участі у справі в якості відповідачів всіх співвласників квартири, по утриманню якої утворився борг. Інші відповідачі у справі належним чином повідомлялись про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, проте своїм правом не скористались - відзив на позовну заяву до суду не надали. Представник позивача, у свою чергу, надала до суду відповідь на відзив, в якому пред`явлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі та зазначила, що відповідачем, на підтвердження викладених обставин у наданому ним відзиві, не було долучено жодного доказу. Інших заяв та клопотань від учасників провадження не надходило. За встановлених обставин суд уважає за можливе вирішити справу за наявними у ній матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Так, як убачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] та з 28.10.1988 року зареєстрованим у ній. Разом із ним у вказаній квартирі зареєстровані інші відповідачі у справі: [PERSON] з 28.02.2001 року, [PERSON] з 20.02.2004 року та [PERSON] з 11.08.2006 року. Відтак відповідачі по справі є споживачами комунальних послуг, які надає КПТМ «Криворіжтепломережа» (а.с.7,19-22). Згідно актів, наданих позивачем, в опалювальних сезонах 2019-2020\~р.р.,\~2020-2021\~р.р.,\~2021-2022\~р.р.,\~2022-2023\~р.р.\~до житлового\~будинку [ADDRESS] , відтак і до квартири, в якій зареєстровані відповідачі, подавалось теплопостачання та відповідно вимикалось по закінченню опалювального сезону (а.с.9-13). Таким чином, як убачається з матеріалів справи, між позивачем та відповідачами виникли правовідносини по наданню, з одного боку, та споживанню, з іншого боку, комунальних послуг по постачанню теплової енергії. Відповідно до\~ст. 714 ЦК України\~ за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечувати безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до\~ ст. 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», предметом регулювання цього\~Закону\~є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках. Відповідно до\~ п. 5 ч. 2 ст.\~7\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює\~оплату за\~спожиті житлово-комунальні\~послуги щомісяця,\~якщо інший\~порядок та\~строки не\~визначені відповідним\~договором.\~Споживач не\~звільняється від\~оплати житлово-комунальних\~послуг,\~отриманих ним\~до укладення\~відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Пунктами 36, 37 Постанови КМУ №830 від 21.08.2019 року «Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії» визначено, що споживач здійснює оплату спожитої послуги щомісяця в порядку та строки, визначені договором. Споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладення відповідного договору. Відповідно до ч. 6 ст.\~19\~Закону України\~«Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно\~здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 21.07.2005\~року №630 (зі змінами), передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку. Відповідно до ст.ст. 67,68 ЖК України\~плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. У відповідності до п. 1 ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» з наступними змінами і доповненнями, утримання приватизованих квартир здійснюється за рахунок коштів їх власників згідно з Правилами користування приміщеннями житлових будинків. Згідно п. 7 зазначених Правил, затверджених постановою КМУ від 24.01.2006 року, власник та наймач квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. З 05.11.2021 року згідно з п. 11 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено розмір плати за абонентське обслуговування за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії з витратами на обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку теплової енергії. Відповідно до ч. 1 ст.\~81\~ЦПК України на сторони покладаються обов`язки по наданню доказів. Так, судом із розрахунку заборгованості, наданого позивачем, встановлено, що відповідачі, як споживачі, своїх зобов`язань щодо своєчасної та в повному обсязі оплати за надані послуги не виконували, у зв`язку з чим за період часу з 01.11.2019\~року по\~01.01.2023\~року утворилась\~заборгованість у\~розмірі 19775\~грн.\~54\~коп.,\~з яких:\~послуга з\~централізованого опалення\~за період\~з 01.11.2019\~року по\~04.11.2021\~року у\~розмірі 13005\~грн.\~94\~коп.,\~послуга з\~постачання теплової\~енергії за\~період з\~05.11.2021\~року по\~01.01.2023\~року у\~розмірі 6498\~грн.\~02\~коп.,\~плата за\~абонентське обслуговування\~за період\~з 05.11.2021\~року по\~01.01.2023\~року у\~розмірі 271\~грн.\~58\~коп. (а.с.8) та яка підлягає стягненню в примусовому порядку. Доказів про звернення до позивача із заявами та скаргами щодо неналежного надання послуг з постачання теплової енергії до квартири, в якій зареєстровані відповідачі, останніми суду не надано. Відповідно до ст.\~509\~ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У відповідності до\~ ст.\~526\~ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства. У відповідності до\~ст.\~525\~ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Таким чином, зважаючи на вище викладене, суд приходить до висновку, що відповідачі своїх обов`язків по своєчасному внесенню плати за надані послуги з постачання теплової енергії належним чином не виконували, у зв`язку з чим позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Разом з тим, суд зазначає, що не приймає до уваги в якості клопотання прохання відповідача у наданому ним відзиві про залучення до участі у справі в якості відповідачів інших співвласників квартири по утриманню якої утворився борг, оскільки відповідно до положень ст. 51 ЦПК України суд може залучити до участі у справі співвідповідача лише за клопотанням позивача. Окрім того, суд зазначає, що відповідно до ч. 3 ст.\~12, ч. 1,\~5\~ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ст.ст. 77,\~78\~ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування та докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Відповідно до п. 6 цієї ж постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року, враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні. У рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява №26864/03) від 26.06.2008 року зазначено, що у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін. Так, відповідач на підтвердження існування обставин, якими він обґрунтовує свої заперечення проти позову, не надав до суду жодного доказу, який би свідчив про обґрунтованість та доведеність викладених ним у відзиві тверджень. При цьому, суд зазначає, що у разі відсутності у відповідача доказів на підтвердження наявності обставин, що обґрунтовують його заперечення, він не скористався правом подати до суду клопотання про витребування таких доказів, оскільки в силу приписів ч. 7 ст. 81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи. Окрім того, суд також уважає за доцільне роз`яснити наступне. Згідно\~ст. 360 ЦК України\~співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Відповідно до ст. 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Згідно зі\~ст.\~544\~ЦК України боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього.\~ Так, суд зазначає, що у разі виконання відповідачем обов`язку по сплаті існуючої заборгованості одноособово, у нього виникне право зворотної вимоги до інших співвласників квартири за вирахуванням тієї частки, яка припадає на нього. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 2684 грн. 00 коп., в рівних частках, з кожного відповідача окремо, тобто по 671 грн. 00 коп. (а.с.4-5). На підставі викладеного,

Outcome: approved