Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-02 00:00:00

ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , у якому просить стягнути з останнього заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту №95763695000 від 24.10.2019 у розмірі 62174,98 грн. та понесені судові витрати. Позовні вимоги мотивовані тим, що 24.10.2019 між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено Договір-Анкету про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківського рахунку фізичної особи та умови кредитування №95763695000, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 49700 грн. на строк до 10.11.2021. 29.11.2021 між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» укладено договір факторинг №224, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» отримало право вимоги до боржників ПАТ «УкрСиббанк», в тому числі і за Договором №95763695000. 29.11.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторинг №29/11/2021, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» отримало право вимоги до боржників ТОВ «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс», зокрема і за Договором №95763695000. 10.01.2023 ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» за Договором відступлення права вимоги №10-01/2023 право вимоги за Договором №95763695000. Станом на звернення з позовом, відповідач не погасив заборгованість, не сплачує проценти за користування кредитними коштами, у зв`язку з чим загальний розмір заборгованості [PERSON] складає 62174,98 грн., з яких: 44193,86 грн. заборгованість за кредитом; 17260,70 грн. заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги; 720,42 грн. заборгованість за нарахованими відсотками згідно Кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги). Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», яку позивач просить стягнути. 09.05.2023 ухвалою судді провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; роз`яснено, що відповідач має право подати відзив на позов протягом 15 днів з дня вручення копії ухвали; встановлено строк для подання позивачем відповіді на відзив 5 днів із дня вручення відзиву, а також строк для подання відповідачем заперечення 5 днів із дня вручення відповіді на відзив. Відповідач відзив на позовну заяву не надав. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] не вручено поштове повідомлення про місце, час та дату розгляду справи, а також позов разом з додатками. Згідно зворотнього поштового повідомлення причина неотримання закінчення терміну зберігання. Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 03.07.2023 постановлено справу розглядати в заочному порядку. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 24.10.2019 між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено Договір-Анкету про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківського рахунку фізичної особи та умови кредитування №95763695000. З вказаного договору-анкети, паспорту споживчого кредиту та анкети-заяви на надання споживчого кредиту від 24.10.2019 вбачається, що [PERSON] було надано споживчий кредит у сумі кредитного ліміту 49700 грн. Строк користування кредитом 10.11.2021. Також, сторонами були погоджені основні умови кредитування, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача та інші умови. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст.ст. 525-527 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Матеріалами справи, а саме виписками про рух коштів за періоди з 16.10.2019 по 15.11.2021, підтверджується факт отримання від позивача та використання відповідачем грошових коштів, а також те, що відповідач у добровільному порядку не повернув їх у повному обсязі та не погасив заборгованість, чим порушив умови вказаного договору. Згідно з розрахунком заборгованості [PERSON] заборгованість останнього перед позивачем становить 62174,98 грн., з яких: 44193,86 грн. заборгованість за кредитом; 17260,70 грн. заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги; 720,42 грн. заборгованість за нарахованими відсотками згідно Кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги). 29.11.2021 між АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» було укладено Договір факторингу №224, відповідно до якого АТ «УкрСиббанк» відступило ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» право вимоги до боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 29.11.2021 до Договору факторингу №224, ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» набуло грошової вимоги до відповідача. 29.11.2021 між ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу №29/11/2021, відповідно до якого ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до боржників, зокрема до відповідача [PERSON] , що вбачається з Реєстру боржників від 29.11.2021 до Договору факторингу №29/11/2021. 10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено Договір факторингу №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Коллект Центр» право вимоги до боржників, в тому числі до відповідача [PERSON] за Договором №95763695000. Відповідно до вищевказаних договорів факторингу, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язання за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Сторони погодили, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписані сторонами та скріплені їх печатками акти прийому-передачі реєстру боржників - підтверджують факти переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємними частинами цих договорів. Відповідно до витягів з Реєстру боржників до вищевказаних Договорів факторингу, ТОВ «Коллект Центр» набуло права грошової вимоги до [PERSON] на загальну суму 62174,98 грн. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням (ст. 610 ЦК України). Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. За положеннями п. 1 ч. 1ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, враховуючи положення вказаних норм ЦК України, ТОВ «Коллект Центр» є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачем. Враховуючи вищенаведене та те, що відповідач в односторонньому порядку відмовився від виконання договірних зобов`язань, у добровільному порядку не повернув отримані та використані надані позивачем грошові кошти та не сплатив проценти за користування ними, що свідчить про порушення прав позивача, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за Договором позики\~№3354681\~від 30.12.2020 в розмірі 20328 грн. підлягають задоволенню. У своєму позові позивач просив стягнути з відповідача понесені судові витрати. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Вирішуючи питання про стягнення понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з того, що наявні у матеріалах справи: Договір про надання правової допомоги № 02-1/2023 від 02.01.2023, укладений між ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» та Адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС», заявка про надання юридичної допомоги №7 від 02.03.2023, Витяг з Акту №2 про надання юридичної допомоги від 09.03.2023 та платіжна інструкція №0366660000 від 27.03.2023, на думку суду підтверджують, що витрати на правову допомогу в сумі 9000 грн. є реальними, підтвердженими, що є підставою для відшкодування позивачу витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 9000 грн. Клопотання про зменшення судових витрат на правову допомогу не надходило. Також, позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору, які відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved