Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-06 00:00:00

16 травня 2023 року Батуринська міська рада Ніжинського району Чернігівської області як орган опіки та піклування звернулася до суду в інтересах дітей [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: служба у справах дітей Батуринської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Позов обґрунтований тим, що родина відповідачів, які мають зареєстроване місце проживання в [ADDRESS] , умови проживання задовільні. Сім`я перебуває на обліку в КУ «Центрі надання соціальних послуг», яка опинилася у складній життєвій ситуації. В ході щомісячних соціальних інспектувань було виявлено, що діти залишаються вдома без нагляду батьків, мати не ночує вдома та систематично вживає алкогольні напої, батько взагалі із сім`єю не проживає. Ухвалою суду від 15 червня 2023 року за результатами підготовчого засідання справу призначено до судового розгляду. В судовому засіданні представник позивача підтримала позов за обставин згідно позовної заяви, просила стягнути із відповідачів аліменти на утримання дітей в розмірі по 2/3 частини усіх видів заробітку(доходу) з кожного. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, пояснивши, що не хоче, щоб її позбавляли батьківських прав , так як вона про дітей дбає , як може. Тимчасово не працює, але хоче влашуватися і забезпечувати дітей належним чином. Іноді вживає спиртні напої, але на обліку не перебуває. Працівники Батуринської міської ради безпідставно звинувачують її у невиконанні батьківських обов`язків. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, пояснивши, що про дітей дбає. Приїджає їх провідувати у с. Городище. Останній місяць вони живуть у нього. Він їх всім забезпечує. Завжи телефонує дітям. Цікавиться їхнім життям.вважає, недоцільним позов Батуринської міської ради про позбавлення його батьківських прав. Дана позиція підтримана в судовому засіданні його представником адвокатом Ковалюхом В.М., який вважає позов передчасним і не бачить підстав для позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] , адже той виконує батьківські обов`язки належним чином і постійно приймає участь в житті дітей. Представник органу опіки та піклування Батуринської міської ради в судовому засідання вважала за необхідне позов задовольнити, пояснивши, що під час здійснення соціального супроводу відповідачі змінювали свою поведінку на краще, потім їх поведінка знову була негативною. Але на шлях виправлення вони так і не стали. Проживають окремо, зловживають алкоголем, мати веде аморальний спосіб життя, що негативно сказується на дітях. Допитані\~за\~клопотанням сторони позивача свідки\~ [PERSON] , [PERSON] в судовому засіданні показали, що сім`я [PERSON] проживають вже 19 років разом. Спочатку вони дбали про дітей , їх виховання, але потім почали зловживати спиртними напоями і не приділять увагу дітям. У кожного було своє життя. [PERSON] виїхав до м. Бахмач і став проживати там.Дітьми не цікавився. [PERSON] почала влаштовувати своє особисте життя, вживає спиртні напої , і не приділяє належної уваги дітям. Діти деякий час проживали в бабусі. В судовому засіданні було заслухано думку дочки відповідачів [PERSON] , яка наголосила на тому, що не хоче , щоб батьків позбавляли батьківських прав. Зауважила, що проблеми в їх родині виникли через те, що мати і батько почали зловживати спиртними напоями. Вірить, що мама і тато виправляться і будуть приділять ій з братом належну увагу .Пояснила, що деякий час проживала у бабусі, але все одно хотілосяб бути з мамою і батьком. До школи ходить, навчається добре, хоче , щоб мати перестала вживати спиртні напої. На даний час проживають з батьком. Він за них турбується. Із врахуванням доказів по справі суд приходить до слідуючих висновків. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстроване місце проживання яких [ADDRESS] , є батьками неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про їх народження (а.с.5,20,21) Дана сім`я з 29.09.2022 року перебуває на обліку Центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, як така, що опинилася в складних життєвих обставинах, але в полі зору соціальних служб ця родина опинилася задовго до цього. Висновком органу опіки та піклування Батуринської міської ради від 15.05.2023 року підтверджується доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав щодо своїх дітей. Обгрунтування - за час перебування сім`ї на обліку поведінка відповідачів на краще не змінилася, відповідач [PERSON] систематично вживає алкогольні напої, не виконує свої батьківські обов`язки, відповідач [PERSON] не проживає з сім`єю та не надає матеріальної підтримки. Відповідно доч.3 ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частиною 1ст.8 ЗаконуУкраїни «Проохорону дитинства»\~передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання всім`їє першоосновоюрозвитку особистостідитини.На кожногоз батьківпокладається однаковавідповідальність завиховання,навчання ірозвиток дитини.Батьки абоособи,які їхзамінюють,мають правоі зобов`язанівиховувати дитину,піклуватися проїї здоров`я,фізичний,духовний іморальний розвиток,навчання,створювати належніумови длярозвитку їїприродних здібностей,поважати гідністьдитини,готувати їїдо самостійногожиття тапраці (ч.1ст.12 Закону України «Про охорону дитинства»). Загальні засади регулювання сімейних відносин визначено ст.7 СК України, згідно якої жінка та чоловік мають рівні права й обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно зі ст.ст. 141, 150, 153, 155\~СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. За змістом п.п.1, 2 ст.3 Конвенції про права дитини, яка в силу положень ст.9\~Конституції України є частиною національного законодавства, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини (ст.9 Конвенції про права дитини). Відповідно до ст.18 цієї Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Наведеними нормами закріплено основоположний принцип забезпечення найкращих інтересів дитини, якого необхідно дотримуватися, зокрема, при вирішенні питань про місце проживання дитини у випадку, коли її батьки проживають окремо; про тимчасове розлучення з одним із батьків у зв`язку з необхідністю виїхати за межі країни, у якій визначено місце проживання дитини, з іншим із батьків з метою отримання освіти, лікування, оздоровлення та з інших причин, обумовлених необхідністю забезпечити дитині повний і гармонійний фізичний, розумовий, духовний, моральний і соціальний розвиток, а також необхідний для такого розвитку рівень життя. Базові положення принципу забезпечення найкращих інтересів дитини покладені в основу багатьох рішень Європейського суду з прав людини, у тому числі шляхом застосування ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої\~Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР. Відповідно до п.2 ч.1\~ст.164\~СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграфи 57, 58). У рішенні по справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року(заява № 10383/09) Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими (параграф 100). В судовому засіданні відповідачі [PERSON] та [PERSON] проти позбавлення батьківських прав заперечують, останні мають постійне та зареєстроване місце проживання, після пред`явлення позову намагаються виправитись і мати позитивну соціальну поведінку, батько забрав дітей до себе і проживає разом з ними, дбає про них, створює комфортні умови для проживання, забезпечує належним харчуванням і одягом. Під час розгляду справи встановлено, що відповідачі не втратили інтерес до своїх дітей і бажають приймати участь у їх утриманні та вихованні, що вказує на небайдужість батьків до долі своїх дітей. При цьому виключних підстав, з якими закон пов`язує можливість для застосування такого крайнього заходу як позбавлення батьківських прав, судом не встановлено. За таких обставин позбавлення відповідачів батьківських прав відносно малолітніх дітей є крайнім заходом впливу, необхідність застосування якого за обставин цієї справи не доведено, що є підставою для відмови у задоволенні позову в цій частині із попередженням відповідачів про необхідність змінити ставлення до виховання своїх дітей та покладенням на орган опіки та піклування Батуринської міської ради контролю за виконанням відповідачами батьківських обов"язків щодо своїх дітей. Відповідно до частин першої, пункту 1 частини третьої статті\~133\~та частин першої - третьої статті\~137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 висловлено правову позицію, згідно якої розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги представника відповідача [PERSON] - адвоката Ковалюха В.М. у даній справі становить 5000,00 грн., що підтверджується договором про надання правової допомоги від 2023; ордером на надання правничої (правової) допомоги; розрахунком суми гонорару за надану правову допомогу (а.с.35-37). Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений\~статтею 141 ЦПК України. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1)у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, витрати на оплату послуг з професійної правничої (правової) допомоги у розмірі 5000 грн. підлягають стягненню з позивача на користь відповідача [PERSON] .

Outcome: approved