Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-17 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою про визнання [PERSON] , [INFO] , недієздатним та встановлення над ним опіки. У заяві посилається на те, що вона є матір`ю [PERSON] , 13.10.2015 йому було встановлено І групу інвалідності безстроково та зроблено висновок про його непрацездатність, він потребує постійного стороннього догляду та є в повній залежності від сторонніх осіб. Він страждає вираженим варіантом псохоорганічного синдрому. Починаючи з грудня 2016 року [PERSON] проживає за однією адресою з нею і протягом всього цього часу вона здійснює за ним догляд та намагається забезпечувати всі його потреби, тому, з метою захисту цивільних прав матері, вона вимушена звернутися до суду з даною заявою, оскільки її син дійсно не здатен усвідомлювати характер своїх дій та керувати ними, у зв`язку з чим потребує встановлення над ним опіки. Заявник [PERSON] в судове засідання не з?явилася, надавши до суду заяву, в якій підтримала заяву про визнання фізичної особи недієздатною та встановлення над нею опіки, просила її задовольнити та справу розглядати у її відсутність. Представник Ладижинської сільської ради в судове засідання не з?явився, надіславши заяву, відповідно до якої при розгляді справи покладається на розсуд суду та просить проводити судове засідання у відсутність представника сільської ради. Дослідивши письмові докази, наявні у справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, враховуючи такі обставини. [PERSON] , [INFO] , згідно з Висновком судово-психіатричного експерта № 293 Черкаської філії судово-психіатричних експертиз ДУ «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків», має прояви хронічного стійкого психічного розладу у формі деменції помірно-вираженої внаслідок перенесеної нейрооінфекції з вираженими адаптаційними розладами (F-02.0 за міжнародною класифікацією хвороб 10 перегляду), через що на теперішній час він не здатний усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними та за своїм психічним станом не має фактичної можливості з`явитися в судове засідання та особисто давати пояснення по суті справи. Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Рішення про визнання особи недієздатною згідно зі ст. 295,296 ЦПК України приймає суд за місцем проживання цієї особи за заявою, у тому числі, члена її сім`ї, близьких родичів, незалежно від їх спільного проживання, за наявності висновку судово-психіатричної експертизи. Отже, оскільки в суді встановлено, що внаслідок хронічного стійкого психічного розладу на теперішній час [PERSON] позбавлений здатності розуміти значення своїх дій та керувати ними, суд дійшов висновку, що є підстави для визнання [PERSON] , [INFO] , недієздатним. Відповідно до ч. 1 ст. 300 ЦПК України та ст. 60 ЦК України суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй опікуна. Вимоги до особи опікуна та обмеження щодо призначення опікуном визначені в статтях 63, 64 ЦК України. Заявник [PERSON] , [INFO] , є фізичною особою з повною цивільною дієздатністю; є рідною матір`ю [PERSON] ; її поведінка та інтереси не суперечать інтересам особи, яка потребує опіки. З наданих суду документів вбачається, що [PERSON] може виконувати опікунські обов`язки та бути опікуном над недієздатною особою. На підставі встановлених обставин, зазначених вище, суд дійшов висновку, що вимога заявника [PERSON] визнання фізичної особи недієздатною та встановлення над нею опікиє обґрунтованою та законною, і тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved