Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-12 00:00:00

24.04.2023 року [PERSON] шляхом направлення поштового відправлення (яке надійшло до суду 26.04.2023 року) звернулася до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 16 травня 2017 між ними було зареєстровано шлюб, про що Заводським районним у м. Миколаєві відділом ДРАЦС ГТУЮ у Миколаївській області було зроблено відповідний актовий запис №253. Повідомила, що подружні відносини подружжя не підтримує з вересня 2019 року, примирення та збереження сім`ї неможливе. Вищенаведені обставини послугували підставою для звернення до суду з відповідним позовом. Ухвалою судді від 02.05.2023 року позовну заяву [PERSON] залишено без руху. 15.05.2023 року позивач надала суду заяву з приправленням недоліків на виконання вимог вищенаведеної ухвали. Ухвалою судді від 15.05.2023 року справу прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач в призначене судове засідання не з`явилася. Надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, наполягала на їх задоволенні. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в призначене судова засідання не з`явилася, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Проти задоволення позову не заперечував. Суд, дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступного. Судом встановлено, що 16 травня 2017 року сторони зареєстрували шлюб, про що Заводським районним у м. Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області було зроблено відповідний актовий запис №253 (Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] ). Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. Згідно ч. 1ст. 3\~Сімейного кодексу України, сім`я\~є первинним та основним осередком суспільства. Відповідно до положень\~ст. 24 Сімейного Кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з приписами\~ст. 56 Сімейного кодексу України, кожна особа має право припинити свої шлюбні відносини. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до\~ст.109 СК України\~шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Спільне життя у сторін не склалося. Сторони припинили шлюбні відносини з вересня 2019 року, спільне господарство не ведуть, мешкають окремо. Приймаючи до уваги, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує, суд приходить до висновку, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, в наслідок чого позов підлягає задоволенню. Вимог, щодо компенсації понесених судових витрат та відновлення дошлюбного прізвища з боку позивача заявлено не було.

Outcome: approved