Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-26 00:00:00

Стислий виклад позиції позивачки Представник позивачки у жовтні 2022 року звернувся до суду з указаним позовом, який мотивує тим, що між [PERSON] та АТ КБ «ПриватБанк» 23.06.2015 року укладено договір №SAMDNWFC00018085480, відповідно до якого позивачці було відкрито картковий рахунок та видано відповідачу кредитну картку. Станом на 21.07.2022 року [PERSON] користувалася кредитною карткою № [NUMBER] , по якій був встановлений кредитний ліміт у розмірі 24000 грн. З 23.06.2015 [PERSON] користувалась кредитним лімітом. Станом на 11.07.2022 заборгованість по кредитному ліміту складала 7 712,75 грн. 21 липня 2022 року в мобільному додатку Приват 24, позивачка дізналася, що по її картці «Унiверсальна» № [NUMBER] , рахунок [NUMBER] проведена 16.07.2022 року о 18 годині 44 хвилини неналежна платіжна операція на суму 15660,00 грн., списано суму комісії у розмірі 626,40 грн. Загальна сума платежу (№ 61796170531DB) у валюті картки 16286,40 грн. Крім цього, в розділі «Повідомлення» мобільного додатку Приват 24 надходило сповіщення про підтвердження списання 15660 грн. 00 коп. з власної картки № [NUMBER] та вказано пароль для підтвердження зазначеної операції. Також 16.07.2022 року о 18:45 години в розділі «Повідомлення» мобільного додатку Приват 24 надходило сповіщення про необхідність зателефонувати за номером 3700 протягом години для підтвердження операції та вказано інтернет посилання pb.ua/2082. Позивачка не надавала 16.07.2022 року та в наступні дні будь-яких розпоряджень до АТ "КБ "ПриватБанк" на списання грошових коштів у розмірі 15660,00 грн. зі свого рахунку ні в письмовому, ні в електронному виді з використанням електронної системи "Приват24", або у будь-який інший спосіб. Пароль який вказано у сповіщені від 16.07.2022 року ніде не вводила та нікому не надавала та на номер 3700 не телефонувала. [PERSON] з питання неналежної операції одразу звернулася до відділення АТ КБ «ПриватБанк» у м.Тростянець, де їй відповіли, що вона не перша хто звертається з таким питанням та надано рекомендацію звернутися до правоохоронних органів з заявою про крадіжку коштів. Цього ж дня картку [PERSON] з номером [NUMBER] було заблоковано та зроблено перевипуску на карту з номером [NUMBER] . Позивачка 21.07.2022 року звернулась до Відділення поліції № 1 (м.Тростянець) Охтирського районного відділу поліції ГУНП в Сумській області із заявою про крадіжку коштів з банківської карти, про що було прийнято рішення про припинення подальшого розгляду заяви за відсутністю ознак кримінального правопорушення. Ухвалою Тростянецького районного суду від 08.08.2022 року по справі №588/649/22, зобов`язано відділення поліції № 1 (м. Тростянець) Охтирського районного відділу поліції ГУНП в Сумській області внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом зникнення 16.07.2022 року за невстановлених обставин з рахунку [PERSON] грошових коштів у розмірі 16286,00 грн. У кримінальному провадженні № 12022200540000311 [PERSON] визнана потерпілою. Загальна заборгованість за картковим рахунком позивачки [NUMBER] в період з 16.07.2022 по 01.10.2022 складає 17830,48 грн.: - 16.07.2022 року переказ зі своєї карти 16 286,40 грн., у тому числі комісія 626,40 грн.; - 01.08.2022 року списання відсотків за використання кредитного ліміту за ставкою 1,7 % нараховано 285,21 грн.; - 01.09.2022 року списання відсотків за використання кредитного ліміту за ставкою 1,7 % нараховано 420,67 грн.; - 01.10.2022 року списання відсотків за використання кредитного ліміту за ставкою 3,5 % нараховано 838,20 грн.; На письмову заяву - вимогу від 10.08.2022 року про повернення коштів та надання інформації Позивачу від АТ КБ «Приватбанк» було надано відповідь про відмову у поверненні коштів, списаних 16.07.2022 з платіжної картки № [NUMBER] . [PERSON] вважає неправомірним списання з її картки коштів в сумі 15600 грн. та нарахування з 16.07.2022 комісії та відсотків в розмірі 2170,48 грн. Відповідно до Положення «Про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операції з їх використанням», яке затверджено постановою правління Національного банку України від 30.04.2010 № 223 на думку позивачки банк зобов`язаний відшкодувати їй суму операції, яка неправомірно списана з її рахунку та відновити залишок коштів на рахунку до того стану, до якого він був перед виконанням операцій. Посилаючись на указані обставини, представник позивачки просить суд: 1) зобов`язати Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» переказати за рахунок власних коштів суму платіжної операції від 16.07.2022 року у розмірі 15660,00 грн. на картку/рахунок № [NUMBER] ( [NUMBER] ), яка належить [PERSON] за договором № SAMDNWFC00018085480 від 23.06.2015 року; 2) зобов`язати Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» відновити залишок заборгованості по кредитному ліміту картці/рахунку [PERSON] № [NUMBER] ( [NUMBER] ) і додатковим рахункам договору №SAMDNWFC00018085480 від 23.06.2015 року станом до дати виконання неналежної фінансової операції 16 липня 2022 року, а саме станом на 11 липня 2022 року, врахувавши внесену 11 липня 2022 року позивачем плату у розмірі 1000,00 грн. в рахунок погашення використаного кредитного ліміту за картковим рахунком № [NUMBER] ( [NUMBER] ). Процесуальні дії у справі та заяви (клопотання) учасників Ухвалою суду від 18.10.2022 року було відкрито провадження, вирішено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Представником відповідача 22.11.2022 року подано заяву про відкладення судового засідання та надання додаткового строку для підготовки відзиву на позов. Ухвалою суду від 22.11.2022 року заяву представника відповідача про надання додаткового строку для подання відзиву на позов залишено без задоволення. Ухвалою суду від 22.11.2022 року задоволено клопотання представника позивачки та витребувано докази. На виконання ухвали суду від 22.11.2022 року відповідачем 15.12.2022 року надано письмові докази. Представником відповідача 21.12.2022 року надано додаткові пояснення. Протокольною ухвалою суду від 15.02.2023 року відкладено судове засідання у зв`язку з ненадходженням відповіді на запит суду. Ухвалою суду від 23.03.2023 року задоволено клопотання представника позивачки та витребувано докази. Протокольною ухвалою суду від 30.05.2023 року за клопотанням представника позивача відкладено судовий розгляд. Стислий виклик позиції відповідача У встановлений судом строк відповідач відзив на позов не подав. У письмових поясненнях представник [PERSON] просила відмовити у задоволенні позову (а.с.55-59), в яких посилалась на те, що платіжну операцію 16.07.2022 о 18 год. 44 хв. було проведено на сторонньому сайті сервісі IBOX.UA в мережі Інтернет, що не належить АТ КБ «Приватбанк», який не мав технічної можливості керувати операціями в електронній платіжній системі. Платіж був підтверджений через Приват-24 позивача, яка спочатку авторизувалась шляхом IVR опитування о 16.07.2022 о 18 год. 39 хв за мобільним телефоном [NUMBER] , потім [PERSON] підтвердила платіж у Приват24, підтвердження надсилалась на номер указаного фінансового телефону. Доказом підтвердження операції є факт її успішності. Представник відповідача вважала, що банк не несе відповідальність за операцію, яка відбулась 16.07.2022 по рахунку позивачки. Крім того, оскільки платіжна операція на суму 15660 грн. відбулась не за рахунок власних коштів [PERSON] , а за рахунок кредитних кошті відповідача, тому позовна вимога про перерахунок на карту позивача коштів, які їй фактично не належать, є порушенням закону та договору, а відновлення залишку по кредитному рахунку до дати виконання неналежної операції без повернення грошових коштів є безпідставними. Фактичні обставини, установлені судом та зміст спірних правовідносин Судом установлено і не заперечується сторонами, що позивачка [PERSON] 21.05.2008 року підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с.43, 44-45, 46). [PERSON] отримала і користувалась кредитною картою «Універсальна» (а.с.8, 53, 54). Сторони визнають і не заперечують, що позивач за договором від 23.06.2015 року користувалась кредитною карткою «Універсальна» [NUMBER] , рахунок [NUMBER] . Кредитний ліміт по указаній картці становив 24000 грн. (а.с.54). Згідно з випискою про рух коштів по указаному рахунку станом на 11 липня 2022 року загальний розмір заборгованості становив 7 712,75 грн. (а.с.8) Після цього 16 липня 2022 року з картки № [NUMBER] відбулось списання 15660 грн. кредитних коштів та 626 грн. 40 коп. комісії, а всього о 18 год. 44 хв. 16.07.2022 було списано 16286,40 грн., внаслідок чого загальний борг по картці (мінусовий баланс) збільшився у порівнянні з 11 липня 2022 року з 7712,75 грн. до 23999,15 грн. (а.с.6, 7, 8). Сторони визнають, що 21.07.2022 [PERSON] звернулась до відповідача і цього ж дня було закрито її попередню картку «Універсальна» та випущено нову кредитну картку «Універсальна» [NUMBER] , яка зараз містить відомості у тому числі стосовно оспорюваної транзакції. 01.08.2022, 01.09.2022 та 01.10.2022 з указаного карткового рахунку у тому числі, на суму здійсненого 16.07.2022 переказу, відповідачем до сплати [PERSON] нараховано і списано 285,21 грн., 420,67 грн. та 838,20 грн. відсотків відповідно. [PERSON] 21.07.2022 звернулась до Відділення поліції № 1 (м.Тростянець) Охтирського районного відділу поліції ГУНП в Сумській області із заявою про те, що з її рахунку за невстановлених обставин списані кошти в сумі 16286 грн. Указана заява була зареєстрована в ЄО за № 2747, але розгляд указаної заяви був припинений (а.с. 17 зворотній бік аркуша). Відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою [PERSON] були внесені 09.08.2022 на підставі ухвали слідчого судді Тростянецького районного суду Сумської області від 08.08.2022, було розпочато кримінальне провадження № 12022200540000311 за ознаками кримінального правопорушення, яке передбачено частиною 4 статті 185 КК України (а.с.17). Також позивачка надіслала відповідачу лист від 05.08.2022, в якому повідомила про те, що 21.07.2022 дізналась у мобільному додатку Приват24 про проведення 16.07.2022 о 18 год. 44 хв. неналежної платіжної операції на загальну суму 16286,40 грн. Стверджуючи, що не надавала згоду на виконання указаної операції просила повернути указану суму (а.с.16). Листом від 29.08.2022 № 20.1.0.0.0/7-220810/14101 відповідач повідомив [PERSON] про неможливість повернення коштів. Переказ картки [NUMBER] був здійснений шляхом створення платежу в системі дистанційного обслуговування клієнтів Приват24. Вхід у Приват24 був здійснений під авторизацією позивачки. За такої процедури клієнт уводить свої імя користувача і пароль, входить у Приват24, створює необхідний платіж, уводить тільки йому відомий ключ доступу і після цього до Банку надходить платіжне доручення, відповідно до якого Банк здійснює переказ коштів. Указані дії можливо було здійснити лише за допомогою використання фінансового номеру позивача та іншої особистої інформації (а.с.11). Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України). Згідно з частинами першою-третьою статті 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд. Відповідно до частин першої-третьої статті 1068 ЦК України банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов`язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом. Банк зобов`язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом. У разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом (стаття 1073 ЦК України). Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», який був чинним на момент виникнення спірних правовідносин, визначено, що держатель електронного платіжного засобу - фізична особа, яка на законних підставах використовує електронний платіжний засіб для ініціювання переказу коштів з відповідного рахунку в банку або здійснює інші операції із застосуванням зазначеного електронного платіжного засобу. Електронний платіжний засіб - платіжний інструмент, який надає його держателю можливість за допомогою платіжного пристрою отримати інформацію про належні держателю кошти та ініціювати їх переказ. Переказ коштів - рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому у готівковій формі. Ініціатор та отримувач можуть бути однією і тією ж особою. Помилковий переказ - рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини банку або іншого суб`єкта переказу відбувається її списання з рахунку неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому цієї суми у готівковій формі. Неналежний переказ - рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини ініціатора переказу, який не є платником, відбувається її списання з рахунка неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому суми переказу в готівковій чи майновій формі. Платіжна картка - електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду картки, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором. Платіжна система - платіжна організація, учасники платіжної системи та сукупність відносин, що виникають між ними при проведенні переказу коштів. Проведення переказу коштів є обов`язковою функцією, що має виконувати платіжна система. Платник - особа, з рахунка якої ініціюється переказ коштів або яка ініціює переказ шляхом подання/формування документа на переказ готівки разом із відповідною сумою коштів. Неналежний платник - особа, з рахунка якої помилково або неправомірно переказана сума коштів. Отримувач - особа, на рахунок якої зараховується сума переказу або яка отримує суму переказу у готівковій формі. Неналежний отримувач - особа, якій без законних підстав зарахована сума переказу на її рахунок або видана їй у готівковій формі. Згідно з пунктом 14.12 статті 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» користувач платіжної системи зобов`язаний використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це права або повноважень. Використання електронного платіжного засобу за довіреністю не допускається, крім випадку емісії додаткового електронного платіжного засобу для довіреної особи. Згідно з пунктом 2 розділу VI «Загальні вимоги до безпеки здійснення платіжних операцій та управління ризиками» Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року № 705, яке було чинним до 01.08.2022, тобто діяло на час виникнення спірних правовідносин 16.07.2022 (далі - Положення № 705), емітент зобов`язаний не розкривати іншим особам, крім користувача, ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу виконувати платіжні операції з використанням електронного платіжного засобу. Емітент під час видачі електронного платіжного засобу за наявності можливості змінити ПІН користувачем зобов`язаний проінформувати користувача про це право та запропонувати змінити ПІН. Користувач зобов`язаний надійно зберігати та не передавати іншим особам електронний платіжний засіб, ПІН та інші засоби, які дають змогу користуватися ним. Відповідно до пункту 3 розділу VI Положення № 705 банк зобов`язаний у спосіб, передбачений договором: 1) повідомляти користувача про здійснення операцій з використанням електронного платіжного засобу; 2) забезпечити користувачу можливість інформувати банк про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем; 3) реєструвати та протягом строку, передбаченого законодавством України для зберігання електронних документів, зберігати інформацію, що підтверджує факт інформування банком користувача та користувачем банку; 4) банк у разі невиконання обов`язку з інформування користувача про здійснені операції з використанням електронного платіжного засобу несе ризик збитків від здійснення таких операцій. Згідно з пунктом 5 розділу VI Положення № 705 користувач зобов`язаний контролювати рух коштів за своїм рахунком та повідомляти емітента про операції, які не виконувалися користувачем. Користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов`язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк. Втратою електронного платіжного засобу є неможливість здійснення користувачем контролю (володіння) за електронним платіжним засобом, неправомірне заволодіння та/або використання електронного платіжного засобу чи його реквізитів (пункт 6 розділу VI Положення № 705). Згідно з пунктами 7, 8 розділу VI Положення № 705 емітент або визначена ним юридична особа під час отримання повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний ідентифікувати користувача і зафіксувати обставини, дату, годину та хвилини його звернення на умовах і в порядку, установлених договором. Емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу. Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Емітент у разі повідомлення користувачем про незавершену операцію з унесення коштів через платіжні пристрої банку-емітента на рахунки, відкриті в банку-емітенті, після подання користувачем емітенту відповідного документа, що підтверджує здійснення цієї операції, негайно зараховує зазначену в цьому документі суму коштів на відповідний рахунок. Відповідно до пункту 11 розділу VI Положення № 705 Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Сам по собі факт коректного вводу вихідних даних для ініціювання такої банківської операції, як списання коштів з рахунку користувача, не може достовірно підтверджувати ту обставину, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Лише наявність обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, є підставою для притягнення його до цивільно-правової відповідальності. Наведені правила визначають предмет дослідження та відповідним чином розподіляють між сторонами тягар доведення, а отже, встановленню підлягають обставини, які беззаперечно свідчитимуть, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції від його імені. В разі недоведеності обставин, які безспірно свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів. Саме на банк, який є професійним учасником ринку надання банківських послуг, покладено обов`язок доведення того, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Відповідно, вимоги до рівня та розумності ведення справ банком є вищими, ніж до споживача - фізичної особи, яка зазвичай є слабшою стороною у цивільних відносинах з такою кредитною установою. З врахуванням наведеного всі сумніви та розумні припущення мають тлумачитися судом саме на користь такої слабшої сторони. Зазначені правові висновки викладені в постанові Верховного Суду від 21 квітня 2021 року у справі № 751/6050/18. За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Частиною другою статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до частин першої, другої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Позивачка в ході судового розгляду пояснила, що користується телефоном моделі ZTE Blade, з номером [NUMBER] , який є фінансовим номером. На указаному мобільному телефоні установлений додаток Приват24. За поясненнями [PERSON] вона 16 липня 2022 року не здійснювала вхід до указаного додатку, не ініціювала жодних переказів з кредитної картки, отримала ввечері вхідний дзвінок від банку щодо підтвердження входу, але не підтверджувала вхід натисканням цифр чи, як указано у письмових поясненнях представника відповідача [PERSON] , не натискала кнопку «Так», чого взагалі у додатку не передбачено. Лише 21 липня 2022 року, увійшовши додаток Приват24, у повідомленнях, які можна прочитати, лише здійснивши вхід, [PERSON] виявила сповіщення від 16.07.2022 (а.с.6 зворотній бік), в якому було вказано «Підтвердіть списання 15660 грн. з вашої картки [NUMBER] . Нікому не передавайте цей пароль [NUMBER] ». Позивачка стверджувала, що указаний пароль не вводила, 16.07.2022 такого сповіщення не читала до входу в додаток 21.07.2022, і цей пароль нікому не повідомляла. Одразу 21.07.2022 позивачка повідомила про незаконний переказ відповідача і відділення поліції. Відповідачем до суду наданий Висновок службової перевірки інформації про вчинення шахрайських дій по відношенню до клієнта [PERSON] , відповідно до якого з картки клієнта № [NUMBER] було зроблено переказ через мерчант іншого банку на загальну суму 16286,40 грн., зокрема кошти з карти були виведені за допомогою платіжного сервісу Card2CardUA IBOX.UA, мерчант W 164348. Дії по зняттю грошових коштів були виконані за допомогою інтернет операцій по 3-D Secure протоколу, який використовується як додатковий рівень безпеки онлайн кредитних та дебетових карт, для двофакторної аутентифікації користувача, тобто підтверджена клієнтом, а це означає, що у особи, яка здійснювала перекази був доступ до Приват24, окрім входу до Привват24 по логіну та паролю, підтвердження було через IVR (отримання клієнтом дзвінка від ПБ для підтвердження входу у Приват24). Клієнт на свій фінансовий номер отримала дзвінок від банку, за допомогою якого потрібно було підтвердити вхід у Приват24 (а.с.104-115). Також в указаному Висновку службової перевірки вказано, що успішний вхід до Приват24 клієнта [PERSON] 16.07.2022 було зафіксовано з двох пристроїв ZTE Blade А7 (належить позивачці) та пристрою COL-L| HONOR. У Висновку є посилання на те, що шахрайській вхід у Приват24 під акаунтом [PERSON] виконувався з мобільного пристрою COL-L| HONOR з IP-адреси [NUMBER] , місцезнаходження м.Стокгольм. Отже, викладене свідчить про те, що переказ коштів з картки [PERSON] 16.07.2022 здійснювався не у додатку Приват24, а на сторонньому сайті IBOX.UA, що також підтверджується квитанцією указаного сайту, відповідно до якого переказ з картки [PERSON] відбувся о 18 год 44 хв. 16.07.2022 на картку [NUMBER] , код авторизації 613453 (а.с.85). З даних отриманих судом від АТ «Сенс Банк» судом установлено, що переказ з картки № [NUMBER] через платіжний сервіс IBOX.UA на суму 15660 грн., проведений 16.07.2022 о 18 год. 44 хв. з пристрою з номером телефону [NUMBER] , був ініційований р2р переказ через сайт IBOX.UA, ініціатор переказу проходив авторизацію по 3-D Secure протоколу (не є фінансовим телефоном [PERSON] ), кошти перераховані на картку [NUMBER] , код підтвердження 613453 (а.с.99-100)., який не збігається з кодом у сповіщенні від 16.07.2022 (а.с.6 зворотній бік), що надійшов у додаток Приват24 позивачки 552332. Посилання у Висновку службової перевірки інформації та у поясненнях представника відповідача [PERSON] про те, що позивачка о 18 год. 39 хв. 16.07.2022 зі свого мобільного телефону узгодила вхід до Приват24 у відповідь на дзвінок банку, [PERSON] в ході судового розгляду заперечувала, стверджуючи, що не натискала у відповідь на голосове повідомлення ніяких цифр на підтвердження входу, а відхилила цей дзвінок. Саме по собі підтвердження входу до Приват 24 з мобільного пристрою [PERSON] , на що посилається відповідач, недостатньо для успішного переказу коштів з картки [PERSON] , з огляду на те, що переказ відбувся на сторонньому сайті, а не за допомогою додатку Приват 24 і мав місце одночасний шахрайський вхід до акаунту [PERSON] з іншого мобільного пристрою, який їй не належить, дії по зняттю грошових коштів були виконані за допомогою інтернет операцій по 3-D Secure протоколу, з пристрою з номером телефону [NUMBER] , що не належить позивачці. Указані відомості про спосіб здійснення спірного переказу не свідчать про те, що позивачка своїми діями чи бездіяльністю сприяла втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Посилання представника відповідача [PERSON] у письмових поясненнях на Умови та правила надання банківських послуг АТ КБ «Приватбанк» чинних на дату спірної операції, суд не бере до уваги, оскільки відповідачем не надано доказів ознайомлення позивачки з відповідними Умовами і правилами, не доведено, що вони є складовою укладеного сторонами договору. Ураховуючи, що неналежний переказ за рахунок кредитного ліміту позивачки порушує її права, оскільки відповідачем стягнуто суму комісії та нараховуються відсотки за користування списаних 15660 грн., вимоги позивачки про зобов`язання відповідача відновити залишок заборгованості по її кредитному картковому рахунку № [NUMBER] за договором №SAMDNWFC 00018085480 від 23.06.2015 року станом до дати виконання неналежної фінансової операції 16 липня 2022 року є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Вимога позивачки про зобов`язання відповідача врахувати внесену 11 липня 2022 року плату у розмірі 1000,00 грн. є зайшов, оскільки указана сума відповідно до виписки з картки і так зарахована відповідачем при визначенні залишку заборгованості станом на 16.07.2022 року. При цьому суд погоджується з доводами представника відповідача про те, що вимога позивачки зобов`язати Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» переказати за рахунок власних коштів суму платіжної операції від 16.07.2022 року у розмірі 15660,00 грн. на рахунок [PERSON] є необґрунтованою, оскільки указані кошти списані за рахунок кредитного ліміту, установленого відповідачці відповідно до умов укладеного договору і не є її власністю. Відповідно до статті 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Виходячи з наведеного, на сторону можна покласти ті обов`язки, які встановлені законом або передбачені договором. Ефективним способом захисту прав [PERSON] є забезпечення відновлення залишку заборгованості по її кредитній картці № [NUMBER] , яку вона отримала замість заблокованої карти № [NUMBER] , що був до неналежного переказу, який відбувся о 18 год. 44 хв. 16 липня 2022 року. Таким чином, в цій частині позов не підлягає задоволенню. Висновки суду щодо розподілу судових витрат Позивач при зверненні з цим позовом до суду не сплачувала судовий збір на підставі статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів». Відповідно до статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України Отже, оскільки позов підлягає задоволенню, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 992 грн. 40 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial