Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-28 00:00:00

04.05.2023 представник позивача адвокат Заболотна Г.В. звернулась до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області в інтересах [PERSON] з вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з травня 2008 року, який було розірвано рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду від 30.06.2015. Від даного шлюбу сторони мають дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні. Рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 03.05.2018 присуджено стягувати з відповідача аліменти на утримання спільних дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 грн. на кожну дитину щомісячно. На даний час діти сторін дорослішають і потребують значно більших витрат на своє утримання. Крім того змінився прожитковий мінімум на матеріальне забезпечення дітей відповідного віку. При цьому відповідач є фізично здоровим, працездатним чоловіком, працює по найму у приватних осіб, інших утриманців не має, а тому може сплачувати аліменти в більшому розмірі. За таких обставин позивач просить збільшити розмір стягнення аліментів на утримання дітей, шляхом зміни способу їх стягнення з 1000 гривень на кожну дитину на 1/3 частину зі всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду від 24.05.2023 відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено розгляд справи по суті, надано відповідачу строк для подання відзиву та витребувано докази. 29.06.2023 позивач та її представник адвокат Заболотна Г.В., належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання до суду не з`явились. Представник позивача подала заяву, в якій просила розгляд справи проводити у її та позивача відсутність, позов підтримала та просила його задовольнити, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] , належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, до суду не з`явився без повідомлення причин своєї неявки, правом подання відзиву на позовну заяву не скористався. Оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, з урахуванням викладеного вище, це дає підстави суду відповідно до ст. 280 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Суд встановив, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 10 травня 2008 року, який було розірвано рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 30.06.2015 (а.с. 9). Від даного шлюбу сторони мають дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] . [INFO] , що підтверджується копіями Свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] відповідно (а.с. 7, 8). Відповідно до копій витягів з реєстру територіальної громади № 2023/00277721 та № 2023/002777640 від 05.04.2023 діти сторін зареєстровані за адресою [ADDRESS] (а.с. 4, 5). За тією ж адресою зареєстрована позивач [PERSON] , що підтверджується відміткою в паспорті громадянина України серії [NUMBER] (а.с. 3). Згідно рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 03.05.2018 у цивільній справі № 138/584/18 з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 23 лютого 2018 року і до досягнення дітьми повноліття (а.с. 10). За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Також відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. З аналізу вказаної норми вбачається право позивача звернутись з позовом про зміну способу стягнення аліментів. Крім того, згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, враховуючи зміст ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним і може бути змінений за рішенням суду за наявності підстав, визначених вказаною нормою. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. При цьому у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (зокрема, статті 182, 183 СК України). Така правова позиція зазначена в постанові Верховного Суду від 10 вересня 2018 року (справа № 486/466/18). При визначенні розміру аліментів суд, враховуючи вимоги ст. 182 СК України, виходить з такого. Мінімально необхідний рівень матеріального забезпечення дитини відповідного віку встановлений на законодавчому рівні . Так, частиною 2 статті 182 встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Зважаючи на зміну з часу ухвалення рішення суду від 03.05.2018 мінімально необхідного рівня матеріального забезпечення дитини відповідного віку, на збільшення витрат на утримання дітей сторін, що впливає на майновий стан позивача, а також на рівний обов`язок батьків утримувати дітей, суд вважає, що достатніми та фінансово можливими для відповідача для забезпечення належного рівня життя дітей будуть аліменти в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісячно, а вимоги позивача є обґрунтованими і доведеними, а відтак такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір у сумі 1073,60 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь Державної судової адміністрації України.

Outcome: approved