Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Комунального підприємства «Рівнекнига» Рівненської обласної ради про визнання протиправними та скасування наказів, стягнення невиплаченої заробітної плати, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку та моральної шкоди. Просить визнати незаконним та скасувати наказ Комунального підприємства «Рівнекнига» Рівненської обласної ради від 14 квітня 2022 №6-к про призупинення дії трудового договору з [PERSON] ; визнати незаконним та скасувати наказ Комунального підприємства «Рівнекнига» Рівненської обласної ради від 21 липня 2022 №26-к про звільнення [PERSON] ; стягнути з Комунального підприємства «Рівнекнига» Рівненської обласної ради на її користь невиплачену заробітну плату за період з 01 березня 2022 року по 21.07.2022 року; поновити [PERSON] на посаді керуючої магазином №9 "Книги" Комунального підприємства «Рівнекнига» Рівненської обласної ради; стягнути з Комунального підприємства «Рівнекнига» Рівненської обласної ради на її користь середній заробіток за весь час вимушеного прогулу до дня поновлення на посаді; стягнути з Комунального підприємства «Рівнекнига» Рівненської обласної ради на її користь завдану моральну шкоду у розмірі 10000 грн; стягнути з Комунального підприємства «Рівнекнига» Рівненської обласної ради на її користь понесені нею судові витрати та витрати на правничу допомогу у загальному розмірі 8977 грн 20 коп. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 01.08.1979 року вона перебувала у трудових відносинах з відповідачем. Однак, з лютого 2022 року КП «Рівнекнига» РОР без жодних правових підстав перестало виплачувати її заробітну плату. У серпні 2022 року вона випадково дізналася про те, що з нею з квітня 2022 року було безпідставно призупинено дію трудового договору, про що було видано наказ №6-к. Що важливо, 13 квітня 2022 року нею було електронною поштою направлено заяву до КП «Рівнекнига» РОР про надання її відпустки за власний рахунок і зі слів адміністрації вона зрозуміла, що отримала вказаний вид відпустки. Але її стало відомо, що 29.07.2022 року КП «Рівнекнига» РОР було звільнено її з посади керуючої магазином №9 "Книги" 21.07.2022 року через нібито відсутність інформації про неї (що не відповідає дійсності, оскільки вона постійно перебувала на зв"язку із своїми колегами та керівництвом), про що було видано наказ №26-к від 21.07.2022 року. Незважаючи на те, що КП «Рівнекнига» РОР за власною ініціативою призупинило з нею дію трудового договору на невизначений строк. При тому підставою звільнення є п.8-3 ст.41 КЗпП України, хоч такої норми немає. КП «Рівнекнига» РОР не було видано їй трудову книжку, не проведено розрахунку при звільненні. Вважає, що їй невиплачено заробітну плату за період з 01 березня 2022 року по 21.07.2022 року у розмірі 50521 грн. 95 коп. Порушення її трудових прав призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв"язків і вимагає від неї додаткових зусиль для організації свого життя. 04.10.2022 року представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву, вважає вимоги позовної заяви [PERSON] безпідставними. Зазначив, що з 24.02.2022 року на всій території України введено воєнний стан у зв"язку зі збройною агресією російської федерації проти України. У зв"язку з даними обставинами КП «Рівнекнига» РОР було зупинено діяльність до 09.03.2022 року. Після відновлення діяльності КП «Рівнекнига» РОР Савчук Г.О. не з"явилася на роботу, не повідомила про своє місцезнаходження, можливість виконувати свої трудові обов"язки адміністрацією КП «Рівнекнига» РОР. Відповідно до ст. 13 ЗУ «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», передбачено, що призупинення дії трудового договору - це тимчасове припинення роботодавцем забезпечення працівника роботою і тимчасове припинення працівником виконання роботи за укладеним трудовим договором. Дія трудового договору може бути призупинена у зв`язку з військовою агресією проти України, що виключає можливість надання та виконання роботи. Призупинення дії трудового договору не тягне за собою припинення трудових відносин. Призупинення дії трудового договору роботодавець та працівник за можливості мають повідомити один одного у будь-який доступний спосіб. Відшкодування заробітної плати, гарантійних та компенсаційних виплат працівникам на час призупинення дії трудового у повному обсязі покладається на державу, що здійснює військову агресію проти України. Оскільки Позивач на робоче місце не з"являлася, про своє місцеперебування не повідомляла, відтак своїми діями унеможливила надання роботодавцем та виконання нею роботи. В зв"язку з чим, відповідно до наказу №6-к від 14.04.2022 року призупинено дію трудового договору з [PERSON] до відновлення можливості виконувати роботу, але не пізніше дня припинення або скасування воєнного стану. Директором КП «Рівнекнига» РОР повідомлено Позивача про призупинення дії трудового договору шляхом надсилання повідомлення у додатку-месенджері Viber. Не бажаючи виконувати роботу, Позивач і далі не з"являлася на робоче місце, не повідомляла про своє місцезнаходження та про можливість або неможливість виконувати свої трудові обов"язки. Позивач була відсутня на робочому місці понад чотири місяці, причини відсутності не повідомляла, відтак, на підставі п.8-3 ст.36 КЗпП України, згідно наказу №26-К від 21.07.2022 року звільнено керуючу магазином "Книги " [PERSON] з роботи з 21.07.2022 року та проведено усі належні при звільненні розрахунки. Зазначив, що КП «Рівнекнига» РОР не отримувала жодної заяви про надання відпустки від Позивача, доказів протилежного ненадано, більше того не зрозумілим є з чиїх слів зрозуміла Позивач про отримання відпустки. Просив відмовити у задоволенні позову. Ухвалою суду від 08.09.2022 відкрито спрощене позовне провадження у справі. В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав та мотивів, які наведені у позовній заяві та письмових поясненнях у справі. Також представник позивача [PERSON] зазначила, що відповідач безпідставно не виплачував заробітної плати [PERSON] з лютого 2022 року, 13.04.2022 [PERSON] направила на Viber [PERSON] заяву про надання відпустки. Представник позивача [PERSON] зазначив, що відповідач безпідставно не виплачував заробітної плати [PERSON] , та що позивач перебувала на робочому місці з 22.02.2022 по 27.07.2022 року. Представник відповідача в судовому засіданні в задоволенні позову просив відмовити з підстав наведених у відзиві. Крім того вказує, що з 24.02.2022 року КП «Рівнекнига» РОР було призупинено діяльність до 09.03.2022 року. 10.03.2022 року КП «Рівнекнига» РОР відновило роботу, однак [PERSON] не з"явилася на роботу. Тому, КП «Рівнекнига» РОР було видано наказ №6-К від 14 квітня 2022 про призупинення дії трудового договору з [PERSON] , даний наказ не є покаранням. Оскільки Позивач була відсутня на робочому місці понад чотири місяці КП «Рівнекнига» РОР було видано наказ №26-К від 14 квітня 2022 про звільнення [PERSON] . Вказує, що відсутні будь-які підстави щодо стягнення з КП «Рівнекнига» на користь позивача заробітну плату за період з 01 березня 2022 року по 21.07.2022 року, оскільки в зазначений період [PERSON] не перебувала на робочому місці, не виконувала трудові обов"язки, рятуючись від військових дій виїхала на територію Литви. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що працює продавцем у КП «Рівнекнига» РОР. Останній раз бачила [PERSON] 23.02.2022, в перші дні березня [PERSON] дзвонила та повідомила, що перебуває в Литві, казала що вийде на роботу пізніше. З 10.03.2022 року вона працювала в книгарні одна. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що працює у КП «Рівнекнига» РОР, виконує обов"язки кадровика. З 24.02.2022 по 09.03.2022 книгарні та адміністрація КП «Рівнекнига» РОР не працювали, від [PERSON] заяв про надання їй відпустки з початку війни не надходило. Перед 09 березням 2022 року [PERSON] подзвонила їй та повідомила, що не вийде на роботу, оскільки її немає в місті. З [PERSON] був призупинений трудовий договір, в книгарні №9 працювала лише [PERSON] . Заслухавши представників сторін, свідків, дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до положень статями 55, 124 Конституції України, статтею 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та статтею 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно ч.1-4 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно ч.6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.3 ст. 82 ЦПК України обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно до ч. 1 ст. 233 КЗпП України, працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Судом встановлено, що позивач [PERSON] перебувала у трудових відносинах з відповідачем з 01.08.1980 року (а.с.183 Т1). НаказомКомунального підприємства «Рівнекнига» Рівненської обласної ради від 14 квітня 2022 року №6-к «Про призупинення дії трудового договору з [PERSON] » призупинено дію трудового договору з [PERSON] , керуючою магазином №9 "Книги" з 14 квітня 2022 року до відновлення можливості виконувати роботу, але не пізніше дня припинення або скасування воєнного стану,

Outcome: partial