Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-29 00:00:00

Позивач АТ Комерційний банк «Приватбанк» 15.09.2021 звернувся в Орджонікідзевський районний суд м. Харкова з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовна заява обґрунтована тим, що 05.03.2013 між АТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] укладений кредитний договір № НА0КRH59123813, згідно з яким відповідачу надано кредит у розмірі 7846 грн. Позивач вказував, що відповідачем зобов`язання за договором не виконуються, станом на 06.09.2021 заборгованість складає 27849,69 грн, з яких: 5742,66 грн заборгованість за кредитом; 4,78 грн заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 1129,86 грн - заборгованість по комісії за користування кредитом; 20972,39 грн - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. В поданій до суду позовній заяві позивач просив стягнути з відповідача [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № НА0КRH59123813 від 05.03.2013 у розмірі 27849,69 грн. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 27.09.2021 позовна заява АТ «Приватбанк» прийнята до розгляду та відкрито в справі спрощене позовне провадження. Відповідно до розпорядження Голови Верховного Суду від 14.03.2022 № 7/0/9-22 змінено територіальну підсудність судових справ Орджонікідзевського районного суду м. Харкова на Київський районний суд м. Полтави. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 05.05.2023 справу прийнято до провадження суду. Відповідач, будучи повідомлений про розгляд справи шляхом оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України, відзив на позовну заяву та будь-які клопотання до суду не подавав. Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до таких висновків. Судом встановлено, що 05.03.2013 між АТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] укладений кредитний договір № НА0КRH59123813, згідно з яким відповідачу надано кредит у розмірі 7846 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Встановлено, що відповідач, в порушення умов договору своєчасно, в порядку та на умовах, визначених договором, кредитні кошти не повертав. З заборгованість відповідача за тілом кредиту складає 5742,66 грн та за відсотками 4,78 грн. Встановивши дані обставини, враховуючи, що між сторонами по справі виникли кредитні правовідносини, відповідачем грошові кошти отримано, але повернуто, суд приходить до висновку, що позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту та за відсотками є обґрунтованими та підлягають задоволенню. З відповідача підлягає стягненню\~\~ сума заборгованості за кредитним договором\~ № НА0КRH59123813 від 05.03.2013 у розмірі 5747 грн 44 коп. При вирішенні питання про стягнення комісії та пені за договором суд виходить з такого. У заяві позичальника № НА0КRH59123813 (а.с. 11) відсутні конкретні домовленості сторін про сплату пені, комісії та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту. Надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Таким чином в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, з яких би вбачалось, що даним кредитним договором передбачено сплату штрафних санкцій за порушення строку повернення одержаних коштів, сам строк, до якого мають бути повернуті такі кошти. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Тому суд приходить до висновку, що вимоги АТ КБ «Приватбанк» про стягнення заборгованості за комісією та пенею є безпідставними та не підлягають задоволенню. Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначено нормами ст. 141 ЦПК України. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи задоволення позовних вимог, відповідно до норм ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача АТ КБ «Приватбанк» підлягають стягненню понесені та документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2270 грн.

Outcome: partial