Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-09 00:00:00

У січні 2021 року Ґудзь В.В. звернувся до суду із позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з останнього заподіяну моральну шкоду в розмірі 30 000,00 грн., понесені витрати судового збору у розмірі 2 270,00 грн. та оплату проведення висновку соціально-психологічного дослідження у розмірі 5 000,00 грн. В обґрунтування позову Ґудзь В.В. вказує, що він є адвокатом і діючи в інтересах клієнта звернувся із письмовим запитом до керівника ЖБК «Мотозаводець-8» на який не отримав відповіді. Таким чином, за твердженням позивача, Голова правління ЖБК «Мотозаводець-8» [PERSON] відмовляючи у наданні відповіді на адвокатський запит створив перешкоду адвокатській діяльності, сприяв зниження престижу та підриву довіри до адвокатської діяльності позивача, зпаплюжив його права адвоката, посягнув на честь, гідність та ділову репутацію, завдав втрат немайнового характеру які він оцінює в розмірі 30 000 грн. Протиправна поведінка керівника ЖБК «Мотозаводець-8» [PERSON] підтверджена постановою Оболонського районного суду м. Києва №756/10287/20 від 30.10.2020 року за якою останнім не було у строк, передбачений ч. 2 ст. 24 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» надано відповідь на запит адвоката Ґудзя В.В. За твердженням Ґудзя В.В. на сьогодні він не отримав відповіді на свій запит, що доводить тривалу боротьбу з відповідачем. З даної протиправної поведінки відповідача позивач перебуває в ґрунтовному сумніві щодо належного отримання інформації, а це в свою чергу тривале очікування призводить до його психічного напруження. Позивач та представник позивача в судовому засіданні поросили позов задовольнити з підстав наведених у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував, вказував на відсутність підстав для задоволення позову, пояснив, що запитувана адвокатом Ґудзем В.В. інформація не була надана своєчасно, оскільки у штаті ЖБК «Мотозаводець-8» не було юриста. Суд дослідивши матеріали справи, заслухавши позивача, представника позивача та відповідача, встановив наступне. За приписами ч. 1 ст. 24 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» адвокатський запит - письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правової допомоги клієнту. До адвокатського запиту додаються посвідчені адвокатом копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, допомоги. Вимагати від адвоката подання разом з адвокатським запитом інших документів забороняється. Орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов`язані не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом. У разі якщо адвокатський запит стосується надання значного обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, строк розгляду адвокатського запиту може бути продовжено до двадцяти робочих днів з обґрунтуванням причин такого продовження, про що адвокату письмово повідомляється не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання адвокатського запиту (ч. 2 ст. 24 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»). Згідно з ч. 3 ст. 24 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» відмова в наданні інформації на адвокатський запит, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, тягнуть за собою відповідальність, встановлену законом, крім випадків відмови в наданні інформації з обмеженим доступом. За правилами ч. 4 ст. 182 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Статус Ґудзя В.В. , як адвоката, який діяв в інтересах клієнта [PERSON] надсилаючи керівнику ЖБК «Мотозаводець-8» [PERSON] запит від 30 червня 2020 року №30-06/20 про надання інформації підтверджено постановою Оболонського районного суду м. Києва №75/10287/20 року від 30.10.2020 року. Цією ж постановою встановлено протиправну поведінку та порушення [PERSON] , як керівником ЖБК «Мотозаводець-8» ч. 2 ст. 24 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 212-3 КУпАП у зв`язку з ненаданням відповіді на запитувану інформацію. Частиною 5 ст. 212-3 КУпАП встановлено, що неправомірна відмова в наданні інформації, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, у відповідь на адвокатський запит, запит кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, її палати або члена відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб від двадцяти п`яти до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Таким чином, спеціальним суб`єктом відповідальності за ч. 5 ст. 212-3 КУпАП є посадова особа підприємства, установи - розпорядника інформації, якому направлено адвокатський запит. Житлово-будівельний кооператив (далі ЖБК) - це некомерційна юридична особа, яка організується з метою забезпечення житлом членів кооперативу і їх сімей шляхом будівництва або реконструкції жилого будинку та наступної експлуатації та управління цим будинком за власні кошти кооперативу. У відповідності до ст. 16 Закону України «Про кооперацію» виконавчим органом кооперативу є правління, яке очолює голова, повноваження якого визначаються статутом кооперативу. Виконавчий орган підзвітний вищому органу управління кооперативу і несе перед ним відповідальність за ефективність роботи кооперативу. У кооперативі, до складу якого входить менше ніж 10 членів, обирається лише голова кооперативу. Виконавчий орган кооперативу: -здійснює управління кооперативом у період між загальними зборами членів кооперативу, забезпечує виконання їх рішень; -представляє кооператив у відносинах з органами державної влади та органами місцевого самоврядування, міжнародними організаціями, юридичними та фізичними особами; -укладає угоди між кооперативом та іншими особами; -діє від імені кооперативу в межах, передбачених статутом кооперативу. Виконавчий орган може бути наділений іншими повноваженнями, визначеними вищим органом управління кооперативу або статутом кооперативу. Члени правління та голова кооперативу обираються загальними зборами членів кооперативу на строк, визначений статутом, але не більше ніж на п`ять років. Порядок обрання або відкликання членів правління та голови кооперативу, а також порядок проведення засідань правління кооперативу та прийняття ним рішень визначаються статутом кооперативу. У відповідності до довідки від 27.06.2023 року №11 [PERSON] виконує обов`язки голови правління ЖБК «Мотозаводець-8» з 04.07.2016 року по теперішній час, а отже діє від імені кооперативу в межах, передбачених статутом кооперативу. З матеріалів справи вбачається, що адвокатський запит Ґудзя В.В. в інтересах клієнта, надіслано 30 червня 2020 року за №30-06/20 керівнику ЖБК «Мотозаводець-8». Згідно з інформацією щодо відстеження пересилання поштових відправлень УДППЗ «Укрпошта» указаний адвокатський запит було отримано уповноваженою особою ЖБК «Мотозаводець-8» 02 липня 2020 року. Проте керівником ЖБК «Мотозаводець-8» не було у строк, передбачений ч. 2 ст. 24 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", надано відповідь на запит адвоката Ґудзя В.В. З огляду на зазначене, розпорядником інформації про мешканців будинку, час їх проживання, наявність заборгованості з оплати комунальних платежів є саме ЖБК «Мотозаводець-8», від імені якого діє голова правління кооперативу, а не фізична особа. Наведене вище у сукупності дає підстави для висновку про те, що позивачем при зверненні до суду, в порушення зазначених вище положень допущено дефект суб`єктного складу сторін даного спору в частині визначення відповідачем фізичної особи [PERSON] , замість належного відповідача ЖБК «Мотозаводець-8». Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 48 ЦПК України сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач. Належними є сторони, які є суб`єктами спірних правовідносин. Належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права. На позивача покладений обов`язок довести, що саме йому належить оспорюване право, а вказаний ним відповідач зобов`язаний виконати покладений на нього законом або договором обов`язок. Законодавець поклав на позивача обов`язок визначати відповідача у справі і суд повинен розглянути позов щодо тих відповідачів, яких визначив позивач. Водночас якщо позивач помилився і подав позов до тих, хто відповідати за позовом не повинен, або притягнув не всіх, він не позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про заміну неналежного відповідача чи залучення до участі у справі співвідповідачів. Ініціатива щодо заміни неналежного відповідача повинна виходити від позивача, який повинен подати клопотання. У цьому клопотанні позивач обґрунтовує необхідність такої заміни, а саме, чому первісний відповідач є неналежним і хто є відповідачем належним. Подання позивачем такого клопотання свідчить, що він не лише згоден, але й просить про заміну неналежного відповідача належним. З урахуванням принципу диспозитивності суд не має права проводити заміну неналежного відповідача належним з власної ініціативи. Згідно ст. 51 ЦПК України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. У пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному статтею 33 ЦПК України (2004 р.), норми якої кореспондуються зі статтею 51 ЦПК України (в редакції Закону№ 2147-VIІІ, чинній з 15.12.2017 р.). Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за його результатами суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Пред`явлення позову до неналежного відповідача є підставою для відмови у позові, що не позбавляє позивача права пред`явити позов до належного відповідача. Будь-яких клопотань зі сторони позивача про заміну неналежного відповідача суду не подано. Враховуючи викладене, суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог до фізичної особи [PERSON] про відшкодування моральної шкоди за ненадання відповіді на адвокатський запит. Враховуючи наведене та

Outcome: dismissed