Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-26 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача У березні 2023 року Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі МТСБУ) звернулося до суду з вказаним вище позовом. В обґрунтування позовних вимог вказано, що 30 грудня 2019 року, приблизно о 02 годині 33 хвилини, на автодорозі «Київ-Чоп», поблизу с. Дорогобуж Гощанського району Рівненської області, з вини водія [PERSON] , який керував автомобілем «Renault Rapid», реєстраційний номер [NUMBER] , сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої був пошкоджений автомобіль «Volkswagen Caravelle», реєстраційний номер [NUMBER] , що належить [PERSON] , та який був забезпечений полісом ПрАТ «СК Еталон» № 182770802, що діяв на момент дорожньо-транспортної пригоди. Вина [PERSON] підтверджується вироком Гощанського районного суду Рівненської області від 23 червня 2021 року, тому, як зауважує представник позивача, відповідач по справі є відповідальною особою за завдані збитки. Так як на дату скоєння означеної дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, 05 лютого 2020 року представник потерпілого повідомив про страховий випадок та з метою отримання відшкодування потерпілий 20 вересня 2021 року звернувся в МТСБУ. У зв`язку із настанням події, передбаченої підпунктом «а» пункту 41.1 статті 41 Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» (далі Закон № 1961-ІV)МТСБУ 30 вересня 2021 року перерахувало потерпілому суму страхового відшкодування в розмірі 130 000 гривень, окрім того, у зв`язку із залученням аварійного комісара понесло витрати в розмірі 1402 гривні 60 копійок та витрати за послуги ТОВ «Аудатекс» в розмірі 1481 гривня 20 копійок, спеціалістами якого були визначені завдані збитки. Оскільки МТСБУ відповідно до означеного вище Закону № 1961-ІVздійснило відшкодування шкоди за водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду і не мав договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів, представник позивача, покликаючись на норми права, які містять у статтях 38, 40, 41 Закону № 1961-ІV,\~статтях 22,\~1166,\~1187,\~1191\~ЦК України,\~просить стягнути\~з відповідача\~в порядку\~регресу кошти в розмірі понесених витрат у сумі 130 000 гривень, витрати за послуги спеціаліста з визначення вартості матеріального збитку в розмірі 1402 гривні 60 копійок, витрати за послуги аварійного комісара в розмірі 1481 гривня 20 копійок та судовий збір у розмірі 2684 гривні. 10\~травня 2023\~року представником\~відповідача [PERSON] \~подано відзив\~на позовну\~заяву,\~за змістом\~якого останній\~просить в\~повному обсязі\~відмовити позивачу\~у задоволенні\~позовних вимог,\~оскільки страхове\~відшкодування було\~призначене,\~нараховане та\~виплачене з\~порушенням вимогЗакону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Зокрема останній зауважує на тому, що водій транспортного засобу «Volkswagen Caravelle», реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] тільки 30 січня 2020 року (зареєстроване 05 лютого 2020 року за № 4730) звернувся з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, яка сталася 30 грудня 2019 року, в той час, як зобов`язаний був відповідно до положень ст. 33 названого Закону вчинити такі дії невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди. Окрім того, як зауважив представник у відзиві, має місце також порушення строків звернення 20 вересня 2021 року власника транспортного засобу [PERSON] із заявою про здійснення відшкодування оціненої шкоди в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, є підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) відповідно до положень ст. 37 Закону № 1961-ІV. На переконання представника, оскільки страхове відшкодування було призначене, нараховане та виплачене з порушенням вимог Закону, стягнення решти витрат не може бути задоволено з причин їх виникнення, як похідних від первинного стягнення (страхового відшкодування). Також представник просив врахувати те, що на адресу [PERSON] не надходило повідомлення про добровільне відшкодування шкоди на користь МТСБУ. 18 травня 2023 року представником позивача надана відповідь на відзив, де у своїх письмових пояснення остання, звертаючи увагу на постанову Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2019 року у справі № 465/4287/15 (провадження № 14-406цс19), де розкрито поняття «преклюзивні строки», зауважила на тому, що підпункт 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону визначає право страховика на відмову у виплаті регламентної виплати у разі пропуску особою річного строку звернення до страховика із заявою про страхове відшкодування, разом з тим, ані Закон, ані ЦК України, ані будь-який інший закон не передбачає в цьому випадку припинення взагалі права потерпілої особи на отримання відшкодування або на задоволення позову як, наприклад, передбачено ЦК України при пропуску позовної давності. Як зазначила представник позивача, МТСБУ законодавчо наділяється правом самостійно визначатися з добросовісною чи недобросовісною поведінкою потерпілої особи, яка висловила свою волю отримати відшкодування з фонду захисту потерпілих у ДТП, через звернення до МТСБУ та наявності підстав, які дають чи не дають можливість встановити, як факт ДТП та визнати його страховим випадком, так і розмір заподіяних потерпілому збитків. Вказала, що у даному випадку дорожньо-транспортна пригода мала місце 30 грудня 2019 року, повідомлення надійшло на адресу МТСБУ 05 лютого 2020 року, заява про виплату страхового відшкодування - 20 вересня 2021 року, при цьому пред`явлені в МТСБУ потерпілим документи надали можливість, як визнати ДТП, про яку йде мова в позові, страховим випадком, так і встановити розмір регламентної виплати, при цьому ж право на регрес у позивача виникає на підставі статті 38 Закону № 1961-ІVі не пов`язане з дотриманням чи не дотриманням потерпілим строків, передбачених статтею 33 Закону № 1961-ІVта не впливає на обов`язок відповідача відшкодувати понесені МТСБУ витрати, пов`язані із регламентною виплатою. Відповідач має розуміти, що згідно статті 21 Закону № 1961-ІVзабороняється експлуатація транспортного засобу без полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України, тобто володільці транспортних засобів, за винятком осіб, звільнених від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності згідно з пунктом 13.1 статті 13 цього Закону, зобов`язані застрахувати ризик своєї цивільної відповідальності, яка може настати внаслідок заподіяння шкоди життю, здоров`ю або майну інших осіб при використанні транспортних засобів. У разі, якщо така особа не застрахувала свою відповідальність перед третіми особами, ризик такої відповідальності згідно положень підпункту «а» пункту 41.1 статті 41 Закону № 1961-ІVпокладається на МТСБУ з правом пред`явлення регресної вимоги до володільця транспортного засобу, винуватця ДТП, з покладенням на таку особу понесених МТСБУ витрат у зв`язку із встановленням розміру регламентної виплати. За вказаних обставин представник позивача просить суд позовні вимоги до [PERSON] задовольнити у повному обсязі. 23 травня 2023 року представник відповідача у поданих до суду письмових запереченнях, вказав на те, що позивачем жодним чином не спростовано та не підтверджено належними доказами про наявність поважних причин, які не дали змоги водію транспортного засобу виконати обов`язок, встановлений пунктом 33.1 статті 33 Закону № 1961-ІV. Окрім того, висловлюючи свої заперечення щодо позиції сторони позивача з приводу того, що застосування наслідків пропуску потерпілою особою річного строку подання заяви до страховика про страхове відшкодування є правом страховика з огляду на висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 01 грудня 2019 року у справі №465/4287/15 (провадження № 14-406цс19), представник зазначив, що обставини у названій справі не є тотожними обставинам справи, що розглядається. Представник позивача та третя особа, будучи належним чином повідомленими про час, місце та дату розгляду справи у судове засідання не з`явилися. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, у якій остання зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та позов просить задовольнити. Відповідач та його представник у судовому засіданні позов не визнали та у його задоволенні просили відмовити з підстав, які є аналогічними, зазначених у поданих заявах по суті справи. Процесуальні дії у справі Ухвалою судді Гощанського районного суду Рівненської області від 30 березня 2023 року вказана позовна заява була прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. 30\~травня 2023\~року ухвалою\~судді Гощанського\~районного суду\~Рівненської області\~задоволено клопотання\~представника відповідача\~про участь\~у судовому\~засіданні в\~режимі відеоконференції.\~ Будь-які інші процесуальні дії у справі не проводилися. Заслухавши доводи відповідача та його представника, дослідивши та оцінивши докази, встановивши фактичні обставини справи, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень на них, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, суд приходить наступного висновку. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази на підставі яких встановлені відповідні обставини Вироком Гощанського районного суду Рівненської області від 23 червня 2021 року у справі № 557/444/20 [PERSON] визнано винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 286 КК України та йому призначено покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі,\~з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки, зі звільненням на підставі\~ст.\~75\~КК України від відбування призначеного основного покарання із встановленням іспитового строку на 3 (три) роки. З вироку\~суду вбачається,\~що [PERSON] \~визнано винним\~у пред`явленому\~обвинуваченні за\~ч.\~2\~ст.\~286\~КК України\~за таких\~обставин.30 грудня 2019 року, приблизно о 02 годині 33 хвилини, у темну пору доби, на 306 км + 640 м автодороги «Київ-Чоп», що поблизу с. Дорогобуж Гощанського району Рівненської області, водій [PERSON] , в порушення пунктів 10.1 та 10.4 Правил дорожнього руху, що затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 січня 2001 року № 1306 (далі Правила дорожнього руху), керуючи в стані алкогольного сп`яніння автомобілем «Renault Rapid», реєстраційний номер [NUMBER] , рухаючись по лівій смузі руху вказаної автодороги, зі сторони м. Рівне в сторону м. Києва, в місці розвороту зустрічного транспорту, перед виконанням маневру повороту ліворуч з подальшим виїздом на смугу зустрічного руху, не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, не надав дорогу зустрічному транспортному засобу, виїхав на смугу зустрічного руху та допустив зіткнення із автомобілем «Volkswagen Caravelle», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався у зустрічному напрямку і не мав технічної можливості уникнути зіткнення шляхом застосування екстреного гальмування з зупинкою керованого ним автомобіля до місця зіткнення при своєчасному прийнятті мір до реагування. У наслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажиру автомобіля «Renault Rapid», реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , спричинено тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому кісток склепіння та основи черепа, крововиливів під оболонки та в речовину головного мозку, від яких вона померла на місці події, а вказані транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. Згідно копії зазначеного вироку, він набрав законної сили 24 липня 2021 року, а тому встановлені ним обставини, відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, не потребують доказуванню. У результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль «Volkswagen Caravelle», реєстраційний номер [NUMBER] , який згідно копії свідоцтва про реєстрацію вказаного транспортного засобу та даних перевірки чинності полісу внутрішнього страхування через Єдину централізовану базу даних МТСБУ належить [PERSON] та був забезпечений полісом ПрАТ «СК Еталон» № 182770802. Водночас на момент завдання шкоди цивільно-правова відповідальність [PERSON] не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вказаних обставин відповідач та його представник у судовому засіданні не оспорювали. 05 лютого 2020 року водій пошкодженого автомобіля «Volkswagen Caravelle», реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] повідомив МТСБУ про дорожньо-транспортну пригоду, а 20 вересня 2021 року власник такого [PERSON] з метою отримання відшкодування звернувся до МТСБУ. Вказані обставини стверджується даними відповідно копій повідомлення про дорожньо-транспортну пригоди від 30 січня 2020 року, яке зареєстроване за № 4703 05 лютого 2020 року, та заяви від 20 вересня 2021 року на виплату шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 30 грудня 2019 року. Згідно звіту № 275Е про оцінку автомобіля від 21 лютого 2020 року\~вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Volkswagen Caravelle», реєстраційний номер [NUMBER] , в результаті його пошкодження при дорожньо-транспортній пригоді складає 223\~638 гривень 80 копійок. На підставі складеної МТСБУ довідки № 1 від 27 вересня 2021 року та документів справи № 66183, МТСБУ було видано наказ про сплату [PERSON] шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 130\~000 гривень 00 копійок. Вказані кошти перераховані МТСБУ на рахунок [PERSON] 30 вересня 2021 року, відповідно до його заяви від 20 вересня 2021 року. Вказані обставини підтверджуються даними довідки № 1 від 27 вересня 2021 року про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, наказу МТСБУ № 3.1/6894 від 29 вересня 2021 року, платіжного доручення № 1105291 від 30 вересня 2021 року. На залучення аварійного комісара МТСБУ понесло витрати в розмірі 1402 гривні 60 копійок, а також витрати на оплату послуг ТОВ «Аудатекс» по справі № 66183 в розмірі 1481 гривня 20 копійок, що підтверджується даними платіжних доручень № 1476702 від 24 березня 2020 року та № 1477369 від 08 квітня 2020 року відповідно. Зі змісту листів МТСБУ від 04 жовтня 2021 року за вих. № 3-01-б/36082 та № 3-01-б/36083 убачається, що МТСБУ інформувало потерпілу сторону про прийняте рішення за результатами розгляду справи № 66183 щодо виплати відшкодування шкоди в розмірі 130\~000 гривень, а [PERSON] - про необхідність компенсації у повному обсязі витрат МТСБУ, пов`язаних з регламентною виплатою потерпілому. Оскільки МТСБУ здійснило відшкодування шкоди за водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду і не мав договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, представник МТСБУ звернувся до суду з позовом до відповідача в порядку регресу. Відтак суд встановив, що між сторонами виникли спірні правовідносини щодо відшкодування шкоди в порядку регресу. Мотиви з яких виходив суд та застосовані норми права Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішення, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України). Завдана шкода особисто особою, винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] , відшкодована не була. Відповідно до статті 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон № 1961-ІV) Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Основними завданнями Моторного (транспортного) страхового бюро України є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до\~підпункту «а»\~пункту 41.1\~статті 41\~зазначеного Закону\~№ 1961-ІV,\~МТСБУ за\~рахунок коштів\~фонду захисту\~потерпілих відшкодовує\~шкоду на\~умовах,\~визначених цим\~Законом,\~у разі\~її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам\~пункту 1.7\~статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. МТСБУ має право залучати експертів або юридичних осіб, у штаті яких є експерти, у\~порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у\~статті 41\~цього Закону (пункт 40.3\~статті 40 Закону № 1961-ІV). На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність [PERSON] не була застрахована згідно договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Статтею 29 Закону № 1961-ІV передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. У зв`язку з настанням події, передбаченої підпункту «а» пункту 41.1 статті 41 Закону № 1961-ІV, МТСБУ прийнято рішення про здійснення регламентної виплати та здійснено виплату відшкодування у розмірі 130 000 гривень на користь [PERSON] . Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до підпункту 38.2.1 пункту 38.2 статті 38 Закону № 1961-ІV Моторне (транспортне) страхове бюро України після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у\~пункті 13.1\~статті 13 цього Закон. Виходячи з аналізу наведених норм закону та встановлених судом обставин, суд вважає, що після здійснення виплати відшкодування (регламентної виплати) на користь [PERSON] у МТСБУ виникло право зворотної вимоги (регресу) до відповідача, який є водієм транспортного засобу, що спричинив дорожньо-транспортну пригоду та цивільно-правова відповідальність якого на момент такої пригоди не була застрахована, у зв`язку з чим наявні фактичні та правові підстави для захисту порушеного права позивача шляхом задоволення позову в повному обсязі. При цьому, судом враховуються аргументи позивача, викладені його представником у позові на підтвердження підстав для його задоволення, а також у відповіді на відзив, оскільки такі знайшли своє підтвердження в ході дослідження зібраних по справі доказів, які, на переконання суду, є належними, допустимими та достовірними в розумінні статтей 77-79 ЦПК України. Що стосується аргументів сторони відповідача про те, що страхове відшкодування було призначене, нараховане та виплачене з порушенням вимог Закону № 1961-ІV, то судом такі відхиляються. Суд, у даному випадку, погоджується з аргументами представника позивача, наведеними останньою на спростування заперечень представника відповідача, з приводу того, що МТСБУ законодавчо наділяється правом самостійно визначатися з питанням добросовісної поведінки потерпілої особи, яка висловила свою волю отримати відшкодування з фонду захисту потерпілих у ДТП, через звернення до МТСБУ та наявності підстав, які дають чи не дають можливість встановити, як факт ДТП та визнати його страховим випадком, так і розмір заподіяних потерпілому збитків. Як установлено судом з досліджених доказів та стверджено представником позивача у поданих поясненнях, пред`явлені в МТСБУ потерпілим документи надали можливість, як визнати дорожньо-транспортну пригоду страховим випадком, так і встановити розмір регламентної виплати, тому позивачем відповідно до положень статті 36 Закону № 1961-ІV у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника було прийнято\~рішення про\~здійснення регламентної\~виплати та\~виплачено таку, при цьому МТСБУ правом на відмову у здійсненні регламентної виплати з підстав, які визначені статтею 37 Закону № 1961-ІV, не скористалось. Відхиляються судом і решта доводів сторони відповідача, з огляду на їх необгрунтованість. Розподіл судових витрат Відповідно до положень частини першої статті 141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати у виді судового збору в сумі 2684 грн, які стверджуються даними платіжної інструкції № 747226 від 31 січня 2023 року, судом покладаються на відповідача.

Outcome: approved