Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-13 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) у розмірі 45 108,95 грн за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , за період з 01.09.2022 по 01.04.2023. Судові витрати просить покласти на відповідача. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що 16.11.2021 рішенням Голосіївського районного суду м. Києва присуджено стягнення з відповідача на користь позивача на утримання їхніх спільних дітей аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але неменше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.10.2021 і до досягнення дітьми повноліття. 20.12.2022 було отримано виконавчий лист та пред`явлено його до виконання до Голосіївського ДВС. Проте відповідач судове рішення не виконує, тривалий час навмисно не надає інформацію про своє працевлаштування, матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. Внаслідок невиконання відповідачем рішення суду у останнього утворилася заборгованість по сплаті аліментів, яка згідно довідки державного виконавця складає 49 793, 35 грн за період з 01.09.2022 по 01.04.2023. Оскільки відповідач не виконує рішення суду та має заборгованість по сплаті аліментів на утримання дітей, тому неустойка за несвоєчасну сплату аліментів відповідача на утримання дітей за період з 01.09.2022 по 01.04.2023 становить 45 108,95 грн. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 02.06.2023 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного провадження без виклику сторін. На момент розгляду справи відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву та не подав заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження. Третя особа просить розгляд справи проводити без участі її представника На підставі положень статей 274-279 ЦПК України судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, без участі сторін. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.180 СК України закон покладає на батьків обов`язок утримувати своїх дітей з моменту їх народження та до досягнення дітьми повноліття. У разі ухилення від утримання дитини аліменти стягуються у судовому порядку у розмірі, який буде визначено судом. Відповідно до ст.ст. 191, 201 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення. Судом встановлено, що рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 16.11.2021 у справі №752/23997/21 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із 01.10.2021 і до досягнення дітьми повноліття. Постановою головного державного виконавця Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Проц В. С. від 29.12.2021 відкрито виконавче провадження № 68013835 з примусового виконання виконавчого листа, виданого 20.12.2021 Голосіївським районним судом м. Києва №752/23997/21. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню № 68013835 станом на 01.04.2023 загальний розмір заборгованості становить 49 793,35 грн. Вказана заборгованість не сплачена відповідачем. Доказів зворотного у розпорядження суду не надано. Відповідно до ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Пунктом 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки ( пені), визначена у статті 196 СК України, настає лише за наявності вини цієї особи, на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Строк сплати аліментів, що обчислюється місяцями, закінчується в останній день місяця. Початком строку порушення зобов`язання по сплаті аліментів є перше число наступного місяця. Таким чином, фактично вказаною нормою права закріплено відповідальність платника аліментів за прострочення сплати аліментів, і зі змісту цієї норми випливає, що визнання боржником наявності заборгованості зі сплати аліментів є визнанням неналежного виконання ним аліментних зобов`язань, що є підставою для стягнення пені за прострочення сплати аліментів. При цьому, передбачена ст. 196 Сімейного кодексу України відповідальність у вигляді сплати неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів настає за наявності вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Розмір заборгованості зі сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення суду у порядку встановленому Сімейним кодексом. Державний виконавець обчислює розмір заборгованості зі сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику. Позивач у позовній заяві просить суд стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів в сумі 45 108,95 грн, яка утворилась за період несплати аліментів, а саме з 01.09.2022 по 01.04.2023. Відповідачем не спростовані, обставини, на які посилається позивач, який не скористався процесуальним правом подати відзив (заперечення проти позову) та докази на спростування заявлених позовних вимог, а тому суд позбавлений врахувати інші докази. Наданий позивачем розрахунок пені за прострочення сплати аліментів суд бере до уваги, оскільки він є вірним, відповідає порядку нарахування, визначеному законом, та не спростований відповідачем. Ураховуючи викладене, оскільки, відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання по сплаті аліментів, внаслідок чого у нього виникла заборгованість, вимоги позивача про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів, підлягають задоволенню в межах заявлених нею позовних вимог. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 1 073,60 грн, оскільки позивача відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закон України «Про судовий збір» звільнено від сплати судового збору.

Outcome: approved