Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Святошинського районного суду м. Києва із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому просив розірвати шлюб, укладений між сторонами та зареєстрований 16.06.2022 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 1187. В обґрунтування позову вказує, що шлюб між сторонами носить формальний характер, оскільки вони не підтримують шлюбно-сімейних стосунків, спільно не проживають, внаслідок відсутності почуття любові, взаємодовіри, взаєморозуміння та різних поглядів на життя. Від відповідачки заперечень проти позовних вимог до суду не надходило. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 06.02.2023 року справу передано за підсудністю до Черкаського районного суду Черкаської області. Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 20.04.2023 року справу передано за підсудністю до Придніпровського районного суду м. Черкаси. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22.05.2023 року відкрито провадження у справі з визначенням здійснення розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Заяв про залишення позову без розгляду чи відкладення судового засідання позивач до суду не подавав. Разом з тим, в заяві від 14.06.2023 року позивач [PERSON] просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги задовольнити. Також в даній заяві вказував, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення. В судове засідання відповідачка [PERSON] не з`явилася повторно, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, а саме шляхом направлення судової повістки за зареєстрованою адресою місця проживання та шляхом SMS-повідомлення на персональний номер мобільного зв`язку, а також шляхом розміщення повідомлення про виклик до суду через веб-портал суду, про причини неявки суду не повідомила. На підставі ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України судом ухвалено рішення про заочний розгляд справи. Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони [PERSON] та [PERSON] з 16.06.2022 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 1187. Від даного шлюбу дітей не мають, про що позивач зазначив у позовній заяві. На теперішній час сторони проживають окремо і не підтримують ніяких стосунків. Подальше перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача, бо він втратив почуття взаєморозуміння та любові до відповідачки і бажає вести окреме життя. Майнового спору між сторонами немає. Оскільки в добровільному порядку відповідачка розірвати шлюб не бажає позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. Тож спір між сторонами виник із шлюбних відносини, які регулюються Сімейним кодексом України (далі СК). Статтею 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч. 3 ст.\~105\~СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно\~зі статтею 112 СК України\~суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, оскільки його перебування у шлюбі з відповідачкою не ґрунтується на принципі вільного волевиявлення, а за таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати по справі складаються з витрат позивача з оплати судового збору, сплаченого за подання позову в розмірі 1073,60 грн. /а.с. 8/. Вирішуючи питання про судові витрати, суд враховує, що позивачем в позовній заяві не заявлялось вимог про необхідність відшкодування йому судових витрат за рахунок відповідачки, а тому на підставі ст. 13 ЦПК суд не вбачає підстав для ухвалення рішення про розподіл судових витрат. На підставі вищевикладеного і

Outcome: approved