Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-28 00:00:00

[PERSON] , звернулася до суду з позовом до [PERSON] , про визнання права власності на спадкове майно, а саме на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Ромейківської сільської ради Володимирецького (на даний час Вараського) району Рівненської області. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входять - земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, які розатошовані на території Ромейківської сільської ради Володимирецького (на даний час Вараського) району загальною площею 4,00 га. Після його смерті спадщину має намір прийняти позивачка як спадкоємець за заповітом, однак спадкову справу оформити не змогла, оскільки було втрачено оригінал державного акта на право власності на земельну ділянку. В даний час у оформленні спадщини в органах державного нотаріату їй відмовлено. Просить визнати за нею право власності, оскільки підтвердити свої спадкові права не має можливості, окрім як в судовому порядку. Вказаний позов [PERSON] , надійшов до Володимирецького районного суду 14.04.2023 року. Ухвалою суду від 01.05.2023 року у даній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. В підготовче судове засідання позивачка [PERSON] , не з`явилася, однак подала заяву в якій підтримала позовні вимоги, просила розглянути справу без її участі. Відповідач [PERSON] , в підготовче судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомлена про дату та місце розгляду справи, але надала суду заяву в якій просила справу розглядати у її відсутності, заявлені вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст.191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [INFO] , помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть останнього серії [NUMBER] . Після смерті [PERSON] , відкрилась спадщина у вигляді майна та майнових прав, до складу якої у відповідності до ст.1218 ЦК України входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились у зв`язку з його смертю. За життя [PERSON] , належали земельні ділянки, для ведення особистого селянського господарства площею 4,00 га на території Ромейківської сільської ради Володимирецького (нині Вараського) району Рівненської області, що підтверджується копією Державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯГ №379171. За життя [PERSON] , залишив заповіт, який посвідчений секретарем Ромейківської сільської ради Володимирецького (нині Вараського) району Рівненської області яким все своє майно заповів своїй донці - [PERSON] . Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №71821815 від 16.03.2023 року який виданий Володимирецькою районною державною нотаріальною конторою вбачається, що після смерті [PERSON] , наявна спадкова справа №87/2023. Факт родинних відносин позивача із спадкодавця підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу позивачки серія [NUMBER] де її дівоче прізвище зазначено « [PERSON] », та свідоцтвом про народження позивачки серія [NUMBER] де її батьком записаний [PERSON] . Згідно постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину яка видана Володимирецькою державною районною нотаріальною конторою №370/01-16 від 30.03.2023 року, вбачається, що оформити спадкові права на земельну ділянку через нотаріальну контору [PERSON] , не має можливості, оскільки оригінал державного акту на право власності на земельні ділянки серії ЯГ №379171 належний [PERSON] , втрачений. Рекомендовано звернутися до суду за захистом своїх порушених прав чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, спадщина належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця. Статті 1216, 1297 Цивільного кодексу України передбачають право та обов`язок спадкоємців, чию спадщину складає нерухоме майно, оформити документи про спадщину. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до статті 78 ЗК України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, Земельного Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Згідно зі статтею 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки па підставі: придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; прийняття спадщини; виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). Згідно зі статтею 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Однак, втрата оригіналу державного акту не спростовує факту наявності у нього права власності на ці земельні ділянки і не може бути підставою позбавлення права спадкоємця на спадкове майно. Спадкодавець фактично мав у власності спірні земельні ділянки на підставі сертифікату на земельну частку (пай). Зокрема, як це вбачається з пунктів 16, 17 розділу Х Перехідні положення Земельного Кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що за життя [PERSON] , набув право власності на земельні ділянки, яке підтверджувалось відповідним сетифікатом, який в подальшому на підставі розпорядження голови Володимирецької районної державної адміністрації № 159 від 23.06.2006 року був замінений Державним актом. При цьому, [PERSON] , є спадкоємцем майна Кузьмича за заповітом першої черги, і єдиним спадкоємцем, що прийняв спадщину у відповідності до вимог до вимог ч.1 ст.1269 ЦК України, оскільки у визначений законодавством термін звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, у зв`язку з чим її позов підлягає задоволенню. Крім того, суд приймає до уваги ту обставину, що позов визнано відповідачем, і це визнання не суперечить вимогам закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. Питання про повернення сплаченого при подачі позовної заяви судового збору позивачка не ставить. Враховуючи викладене,

Outcome: approved