Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-26 00:00:00

У травні 2023 року виконувач обов`язків керівника Шепетівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області, Сахновецької сільської ради Хмельницької області звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що 17 лютого 2022 [PERSON] за відсутності дозвільних документів здійснив незаконну порубку 38 дерев породи клен у смузі відводу автомобільної дороги неподалік с. Теліжинці на території Сахновецької сільської ради Хмельницької області, чим заподіяв шкоду навколишньому природному середовищу в сумі 15 409 грн 90 коп. За таких обставин, у позовній заяві ставиться питання про стягнення з відповідача 15 409 грн 90 коп шкоди, завданої навколишньому природному середовищу незаконною порубкою дерев. Ухвалою судді Ізяславського районного суду Хмельницької області від 05 червня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судовому засіданні прокурор Шудра Ю. В. заявлені позовні вимоги повністю підтримала, просила суд їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Представник позивача Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неприбуття суд не повідомив. Представник позивача Сахновецької сільської ради Хмельницької області Шрейдер О. В. в судове засідання не з`явися, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, у поданому до суду письмовому клопотанні просив справу розглянути за його відсутності, вказавши, що позов підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, подав до суду письмову заяву, в якій просить слухати справу за його відсутності, вказує, що позовні вимоги визнає повністю, наслідки визнання позову йому відомі та зрозумілі. Заслухавши пояснення прокурора, з`ясувавши позиції сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що постановою державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Хмельницької області Цапар Т. А. № 40/05 від 23 лютого 2022 року на підставі протоколу про адміністративне правопорушення № 009257 від 17 лютого 2022 року притягнуто [PERSON] до адміністративної відповідальності з накладенням штрафу в розмірі 765 грн 00 коп за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 65-1 КУпАП, яке полягало в тому, що [PERSON] 17 лютого 2022 року на території Сахновецької сільської територіальної громади Шепетівського району Хмельницької області здійснив знищення дерев породи клен сироростущий у кількості 38 дерев до ступеня припинення росту без дозвільних документів. Постанову про накладення адміністративного стягнення № 40/05 від 23 лютого 2022 року [PERSON] у судовому порядку не оскаржував, постанова набрала законної сили 04 березня 2022 року та штраф у розмірі 765 грн 00 коп згідно вказаної постанови сплачено, що підтверджується квитанцією № 20 від 23 лютого 2022 року. Згідно наданого розрахунку суми шкоди, заподіяної незаконною рубкою 38 сироростущих дерев породи клен у лісосмузі відводу автомобільної дороги біля с. Теліжинці Сахновецької сільської територіальної громади Шепетівського району Хмельницької області, складеного головним спеціалістом відділу державного екологічного нагляду (контролю) природно-заповідного фонду лісів та рослинного світу Цапар Т. А. на основі акту обстеження лісосмуги відводу автомобільних доріг від 17 лютого 2022 року № 01/05, відповідачем [PERSON] завдано шкоду у розмірі 15 409 грн 90 коп. Усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави (ч. 3 ст. 1 ЛК України). Відповідно до ст. 65 ЛК України використання лісових ресурсів може здійснюватися в порядку загального і спеціального використання. Згідно вимог ст. 69 ЛК України спеціальне використання лісових ресурсів на виділеній лісовій ділянці проводиться за спеціальним дозволом - лісорубний квиток або лісовий квиток, що видається безоплатно. Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» використання природних ресурсів громадянами, підприємствами, установами та організаціями здійснюється з додержанням обов`язкових екологічних вимог: раціонального і економного використання природних ресурсів на основі широкого застосування новітніх технологій; здійснення заходів щодо запобігання псуванню, забрудненню, виснаженню природних ресурсів, негативному впливу на стан навколишнього природного середовища. У відповідності до ст. 66 Конституції України кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ними збитки. Відповідно до ч. 4 ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, організації і громадяни України, а також іноземні юридичні і фізичні особи та особи без громадянства зобов`язані відшкодувати шкоду, завдану ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Згідно з ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Порушення лісового законодавства відповідно до ст. 105 ЛК України тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні, зокрема, у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев та чагарників. Ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місцерозташуванням виконують переважно водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах. Статтею 107 ЛК України встановлено, що підприємства, установи, організації і громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини (ч. 2 ст. 1166 ЦК України). Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина. Отже, наявність всіх вищезазначених умов є обов`язковою для прийняття судом рішення про відшкодування завданої шкоди. Суд вважає, що Шепетівською окружною прокуратурою доведено наявність шкоди у вигляді незаконної порубки дерев, доведено протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача. Розрахунок суми спричиненої шкоди виконаний у відповідності до вимог Постанови Кабінету Міністрів України № 665 від 23 липня 2008 року «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу», з урахуванням затвердженого цією постановою Порядку проведення індексації такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу підприємствами, установами, організаціями та громадянами. Суд бере до уваги\~і\~вимоги п. 7 ч. 3 ст. 29, п. 4 ч. 1 ст. 69-1 БК України, згідно з якими джерелом формування\~спеціального фонду\~Державного бюджету\~України в\~частині доходів є 30\~відсотків грошових\~стягнень за\~шкоду,\~заподіяну порушенням\~законодавства про\~охорону навколишнього\~природного середовища\~внаслідок господарської\~та іншої\~діяльності.\~До надходжень\~спеціального фонду\~місцевих бюджетів\~належать 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до бюджетів місцевого самоврядування (крім бюджетів міст Києва та Севастополя) - 50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим - 20 відсотків, бюджетів міст Києва та Севастополя - 70 відсотків. Зазначена норма означає, що завдані природним ресурсам збитки сплачуються на єдиний розподільчий казначейський рахунок відповідної місцевої ради в користь зведеного бюджету, з якого місцевим органом Державної казначейської служби в подальшому розподіляються конкретні суми коштів до Державного, обласного та місцевого бюджетів у вищевказаному співвідношенні. Главою IV Порядку казначейського обслуговування доходів та інших надходжень державного бюджету, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29 січня 2013 року № 43, передбачено, що платежі, які відповідно до\~Бюджетного кодексу України\~та закону про Державний бюджет України є доходами спеціального фонду державного бюджету, крім власних надходжень бюджетних установ, зараховуються на відповідні рахунки, відкриті в Казначействі на ім`я відповідного органу Казначейства у розрізі територій та кодів класифікації доходів бюджету. Оскільки позов заявлений Шепетівською окружною прокуратурою в інтересах держави в особі Сахновецької сільської ради Хмельницької області,\~\~порушення вчинено на території Сахновецької сільської територіальної громади, шкода з відповідача підлягає стягненню та зарахуванню до місцевого бюджету Сахновецької сільської ради Хмельницької області. Верховний Суд України у своїй ухвалі від 19 липня 2018 (справа № 822/1169/17) визначив два виключних випадки, коли прокурор може представляти інтереси держави, а саме: якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; у разі відсутності такого органу. Усвідомлена пасивна поведінка уповноваженого суб`єкта владних повноважень - це усвідомлення порушення інтересів держави, орган державної влади має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається. Активна поведінка (сукупність дій та рішень), спрямована на захист інтересів держави, але яка є неналежною, вважається здійсненням неналежного захисту інтересів держави. Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що захищати інтереси держави повинні, насамперед, відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду. Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави. Відповідно до п. 61 постанови Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 910/11919/17 згідно зі ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор доводить бездіяльність органу, в інтересах якого він звертається до суду, а не можливість чи неможливість такого органу самостійно звернутися із цим позовом до суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 травня 2020 року в справі № 912/2385/18 наведено\~\~правові висновки про те, що прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк. Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів щодо порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме: подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення. Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо. Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого не звернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим. Вказаного правового висновку також притримується Верховний Суд у постанові від 16 серпня 2021 року в справі № 910/21377/17. Шепетівською окружною прокуратурою до Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області, Сахновецької сільської ради Хмельницької області направлено листи щодо встановленого прокуратурою факту порушення вимог лісового законодавства. Однак ними заходи щодо стягнення вищевказаної суми не вживались, відповідну позовну заяву до суду не подано. Зважаючи на викладене, прокуратурою у повній мірі виконано вимоги, передбачені ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», шляхом надання належного обґрунтування, підтвердженого достатніми доказами, зокрема, повідомленням прокурора на адресу відповідного суб`єкта владних повноважень про звернення до суду, що свідчить про наявність підстав для відповідного представництва. Відтак, приймаючи до уваги, що визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Окрім того, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідно до положень ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. У зв`язку із визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті Хмельницькій обласній прокуратурі належить повернути з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого нею при поданні позову, а іншу частину судового збору в розмірі 50 % слід стягнути з відповідача на користь Хмельницької обласної прокуратури. На підставі викладеного,

Outcome: approved