Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом посилаючись на ті обставини, що 29.05.2019 року між ним та відповідачем [PERSON] було зареєстровано шлюб, під час перебування в якому, а саме [INFO] , відповідач [PERSON] народила дитину сина [PERSON] . Однак, 06.09.2022 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська було ухвалено рішення, яким шлюб укладений між сторонами розірвано. Дане судове рішення набрало законної сили 07.10.2022 року. Водночас із цим позивач посилається на ту обставину, що під час процедури розірвання шлюбу йому стало відомо, що [PERSON] не є його біологічним сином, оскільки вже до початку його відносин з відповідачем [PERSON] остання була вагітною від іншого чоловіка, про що вона свідомо його не повідомила. У зв`язку з чим на теперішній час позивач змушений пред`явити до відповідача даний позов шляхом подання до суду відповідної позовної заяви, в якій просить суд виключити відомості про нього, як батька, з актового запису № 68 від 12.07.2019 року про народження [PERSON] дитини сина [PERSON] , [INFO] та зобов`язати Кодимський відділ ДРАЦС у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) виключити відомості про нього, як батька, з актового запису № 68 складеного Кодимським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 12.07.2019 року. 13.12.2022 року ухвалою суду (а.с.17-18) відкрито провадження за вказаним позовом та справу призначено до розгляду у загальному позовному провадженні. Одночасно роз`яснено відповідачу його право у 15 денний строк з дня одержання ухвали про відкриття провадження подати на адресу Кодимського районного суду Одеської області відзив на позов. Копію ухвали надіслано сторонам. 27.02.2023 року ухвалою суду (а.с.54-57) у даній справі було призначено судово-генетичну експертизу проведення якої доручено комунальній установі «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» Одеської обласної державної адміністрації Департаменту охорони здоров`я Міністерства охорони здоров`я України, а провадження у справі зупинене на час проведення експертизи. 19.05.2023 року на адресу суду від комунальної установи\~«Одеське обласне\~бюро судово-медичної\~експертизи» Одеської\~обласної державної\~адміністрації Департаменту\~охорони здоров`я\~Міністерства охорони\~здоров`я України із супровідним листом від 12.05.2023 року № 957-11 (а.с.72) надійшов висновок експерта № 140 складений за результатом проведення експертизи в період 13.04.2023 року по 10.05.2023 року. 22.05.2023 року ухвалою суду (а.с.80) провадження у даній справі поновлено. 13.06.2023 року ухвалою суду (а.с.92-93) у даній справі закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 16.06.2023 року ухвалою суду (а.с.99-100) залучено до участі у справі Балтський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник адвокат Медведєва Л.В. не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час і місце судового засідання позивач і його представник були своєчасно повідомлені належним чином, у відповідності до вимог ч.2, 4-6, 8 п.1 і 3 ст. 128 та ч.5 ст. 130 ЦПК України, про що свідчать довідки про доставку 20.06.2023 року електронних листів (а.с.107-108) із судовими повістками про виклик на електронну адресу представника позивача адвоката Медведєвої Л.В. вказану нею в своєму клопотанні / заяві від 11.01.2023 року (а.с.28), яке було подане через систему «Електронний суд». Таке повідомлення позивача відповідає правовій позиції висловленій Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду в своїй постанові від 13 липня 2022 року у справі № 761/14537/15-ц (провадження № 61-3069св21). При цьому, у змісті самої позовної заяви представник позивача адвокат Медведєва Л.В. заявила клопотання про розгляд позову без участі позивача та його представника. Відповідач [PERSON] не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, про дату, час і місце судового засідання була своєчасно повідомлена належним чином у порядку встановленому ч.2, 4-5, 13 ст. 128 ЦПК України та Порядку надсилання повідомлень і викликів учасникам судового процесу в електронній формі, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 23.01.2023 року № 28, про що свідчить довідка про доставку 20.06.2023 року повідомлення у додаток «Viber» (а.с.110). Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Балтського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в судове засідання також не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час і місце судового засідання третя особа була своєчасно повідомлена належним чином, у відповідності до вимог ч.2, 4-6 ст. 128 ЦПК України, про що свідчить довідка від 20.06.2023 року про доставку електронного листа із судовою повісткою про виклик на офіційну електронну пошту цієї особи зазначену на веб-сайті Мін`юста. При цьому, 26.06.2023 року від представника третьої особи в.о. начальника відділу Тетяни Стерницької надійшла на адресу суду письмова заява від 21.06.2023 року № 866/24.20-21 про розгляд справи за відсутності представника відділу, в якій також зазначила, що заперечень проти розгляду даної справи відділ не має. Відповідно до положень ч.1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Водночас із цим п.1 ч.3 ст. 223 ЦПК України передбачає, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні фактичні обставини. В період 29.05.2019 року до 07.10.2022 року сторони у справі перебували в зареєстрованому шлюбі, про що свідчать копії свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] виданого Кодимським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 29.05.2019 року (а.с.8) та рішення ухваленого Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська 06.09.2022 року у справі № 209/1068/22 (а.с.10), яке набрало законної сили 07.10.2022 року, із ухвалою про виправлення описки в рішенні від 26.10.2022 року (а.с.11). [INFO] відповідач [PERSON] народила дитину сина [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії [NUMBER] виданого Кодимським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 12.07.2019 року (а.с.9), актовий запис № 68. Відповідно до\~ч.1\~ст.\~122\~СК України,\~дитина,\~яка зачата\~і (або)\~народжена у\~шлюбі,\~походить від\~подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. У зв`язку з чим в актовий запис про народження № 68 від 12.07.2019 року вчинений (складений) Кодимським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області були внесенні відомості про позивача [PERSON] , як батька, дитини [PERSON] , [INFO] , народженого його дружиною відповідачем [PERSON] . Нормативно-правове застосування Статтею 81\~ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до статті 76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частина перша статті 89 ЦПК України). Згідно ч.4 ст. 12 \~ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Положеннями частин 1-3 статті 13 ЦПК України також передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч.1-2\~ст.\~136\~СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. В свою чергу у абзацах два і три пункту 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3 відзначено, що оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК ( 2947-14 ), - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства. Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи. Враховуючи обставини справи, чутливість правовідносин, в яких виник спір, суд вважає, що встановлення факту кровного споріднення між батьком і дитиною не може вважатися об`єктивним за відсутності висновку судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи. Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «в ході національного розгляду суд призначив ДНК-тест з метою вирішення цього спору про батьківство. Тест продемонстрував, що відповідач був батьком дитини з ймовірністю 99,99 відсотків. Суд враховує, що на сьогодні ДНК-текст є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти Російської Федерації № 3451/05, параграф 34, від 07 травня 2009 року). Аналогічні висновки зроблені Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду в своїх постановах у праві № 159/3926/18 (у ЄДРСР № 93053415) та у справі № 530/1231/16-ц (у ЄДРСР № 88016592). Висновки суду щодо позовної вимоги про виключення з актового запису про народження відомостей про батька дитини: Як вже відзначалось вище, 27.02.2023 року ухвалою суду (а.с.54-57) у даній справі було призначено судово-генетичну експертизу проведення якої доручено комунальній установі «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» Одеської обласної державної адміністрації Департаменту охорони здоров`я Міністерства охорони здоров`я України, а на вирішення експерта поставленні питання про те: - чи є кровне споріднення між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , матір`ю якого є [PERSON] , [INFO] ; - якщо кровне споріднення є, то чи є [PERSON] , [INFO] , біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , матір`ю якого є [PERSON] , [INFO] . 19.05.2023 року на адресу суду від комунальної установи\~«Одеське обласне\~бюро судово-медичної\~експертизи» Одеської\~обласної державної\~адміністрації Департаменту\~охорони здоров`я\~Міністерства охорони\~здоров`я України із супровідним листом від 12.05.2023 року № 957-11 (а.с.72) надійшов висновок експерта № 140 (а.с.73-78), складений за результатом проведення експертизи в період 13.04.2023 року по 10.05.2023 року, згідно підсумку якого відповідно до законів успадкування, генотип дитини повинен містити один алель кожного локусу від матері і один батька. Молекулярно-генетичним аналізом ДНК зразка рідкої крові громадянина [PERSON] та зразка рідкої крові дитини [PERSON] , встановлено: в генотипі дитини [PERSON] , [INFO] , в межах локусів: D8S1179, D7S820, D3S1358, TH01, D13S317, D16S539, D18S51, FGA виявлені алелі, які не простежуються в генотипі громадянина [PERSON] , [INFO] . Таким чином, молекулярно-генетичним аналізом ДНК встановлено, що громадянин [PERSON] , [INFO] , не є біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , народженої громадянкою [PERSON] ,\~ [INFO] . Ураховуючи зазначене суд вважає, що відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком [PERSON] , [INFO] , і дитиною [PERSON] , [INFO] , доведено належним, допустимим, достовірним і достатнім доказом висновком експерта за результатом проведення судово-генетичної експертизи, яка на сьогодні є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини. При цьому, обставин, передбачених ч.5 ст. 136 СК України, судом в ході судового розгляду не було встановлено. У зв`язку з чим суд вважає, що позов в частині основної позовної вимоги про виключення з актового запису про народження відомостей про батька дитини обґрунтованим, а тому в цій частині позов підлягає задоволенню. щодо позовної вимоги про зобов`язання органу ДРАЦС вчинити певні дії: Окрім основної позовної вимоги позивачем в пред`явленому позові також було заявлено похідну позовну вимогу про зобов`язання Кодимського відділу ДРАЦС у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) виключити відомості про нього, як батька, з актового запису № 68 складеного Кодимським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 12.07.2019 року. Водночас із цим позивач не пред`являв позову до Кодимський ВДРАЦС, оскільки при поданні своєї позовної заяви до суду не визначав в ній останній як відповідача у справі, а натомість визначив його лише третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. Внаслідок чого протягом судового розгляду справи Кодимський ВДРАЦС / Балтський ВДРАЦС користувався процесуальними правами виключно наявними у третьої особи, а не сторони у справі (відповідача). Тому судом за результатом розгляду справи також не може бути ухвалено рішення про зобов`язання органу ДРАЦС вчинити певні дії. Таким чином суд вважає необхідним відмовити в задоволенні позову в частині позовної вимоги, яка стосується органу ДРАЦС, але не була до нього пред`явлена. При цьому, суд роз`яснює позивачу, що само дане рішення суду про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини, згідно підпункту 2.13.1\~пункту 2.13\~розділу II Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5, є підставою для здійснення відповідним органом ДРАЦС для вчинення певних дій і лише в разі протиправної відмови у виконанні цих дій у позивача виникне право на звернення до суду з позовною заявою про зобов`язання вчинити дії. - щодо судових витрат Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в розмірі\~992,40\~грн,сплаченого\~останнім за\~подання до\~суду позовної\~заяви про оспорення батьківства, згідно дублікату квитанції АТ «ПриватБанк» від 28.11.2022 року № 0.0.2757331069.1 (а.с.1).

Outcome: partial