Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-16 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Юнівес» (далі - ПрАТ «СК «Юнівес») звернулось до суду з позовом про стягнення з [PERSON] на користь позивача страхового відшкодування в сумі 36 553,23 грн. в порядку регресу, яке було виплачене позивачем за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, що відбулась за участю відповідача [PERSON] , а також відшкодування інфляційних втрат в сумі 1 712,36 грн., 3% річних в сумі 642,94 грн. та судового збору 2 147,20 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що 02.11.2021 року о 09 год. 15 хв. [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки «Мерседес», державний номерний знак [NUMBER] , по бул. Верховної Ради у м. Києві, не вибрав безпечну швидкість для руху, не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечної дистанції, здійснив зіткнення з автомобілем марки «Мітсубіши», державний номерний знак [NUMBER] , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 10.12.2021 року відповідача визнано винним у вчиненні ДТП від 02.11.2021 року. Автомобіль «Мерседес», державний номерний знак [NUMBER] , на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди було застраховано в ПрАТ «СК «Юнівес» відповідно до Договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у виді Полісу № ЕР-206336249. На підставі заяви власника автомобіля «Мітсубіши», державний номерний знак [NUMBER] , та відповідно до Страхового акту № ГО-14991/КВ10 від 05.01.2022 року, позивачем здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 73 106,46 грн. Відповідно до Полісу № ЕР-206336249 визначено тип транспортного засобу ВЗ (легковий автомобіль з об`ємом двигуна 2001-3000 куб.см.) Коригуючий коефіцієнт (К1) застосовано в розмірі 1,18, однак згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу «Мерседес», державний номерний знак [NUMBER] , тип транспортного засобу вказано як спеціалізований вантажний- спеціалізований фургон мало вантажний-В, тобто Тип транспортного засобу підпадає під визначення «вантажні автомобілі вантажопідйомністю до 2т» (С1), Коригуючий коефіцієнт (К1) мав бути зазначений 2. Враховуючи те, що забезпечений транспортний засіб є вантажним автомобілем згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, що передбачає більше значення Коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, у позивача згідно п. 38-1.1 ст. 38-1 Закону України «Про обов`язкове страхування власників наземних транспортних засобів» виникло право на компенсацію 50% виплаченого страхового відшкодування, що є підставою звернення позивача з даним позовом до суду. 15 червня 2023 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» до [PERSON] про стягнення страхового відшкодування, та постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 17 липня 2023 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва відзив на позовну заяву відповідача [PERSON] - повернуто відповідачеві. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі письмові докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства. За вимог Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно частини другої ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Судом встановлено, що 02.11.2021 року о 09 год. 15 хв. [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки «Мерседес», державний номерний знак [NUMBER] , по бул. Верховної Ради у м. Києві, не вибрав безпечну швидкість для руху, не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечної дистанції, здійснив зіткнення з автомобілем марки «Мітсубіши», державний номерний знак [NUMBER] , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Відповідно до частини третьої ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. За постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 10.12.2021 року у справі № 755/19234/21, [PERSON] визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди від 02.11.2021 року та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, оскільки [PERSON] під час руху допустив порушення п.п. 2.3 б , 12.1, 13.1Правил дорожнього руху. Згідно постанови суду [PERSON] вину у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди від 02.11.2021 року визнав. Відповідно до ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», до шкоди, заподіяної в результаті ДТП майну потерпілого відноситься шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого. Відповідно до ч. 1 ст. 990 Цивільного кодексу України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Як убачається з матеріалів справи, в результаті зазначеної дорожньо-транспортної пригоди пошкоджено автомобіль «Мітсубіши», державний номерний знак [NUMBER] , що належить ПП «Бізон-Тех 2006». (а.с. 12зв) На момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди від 02.11.2021 року автомобіль «Мерседес», державний номерний знак [NUMBER] , було застраховано [PERSON] в ПрАТ «СК «Юнівес» відповідно до Договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у виді Полісу № ЕР-206336249 строком дії з 17.10.2021 року по 16.10.2022 року включно, франшиза, передбачена договором становить 00,00 грн.; Тип т/з - В (легковий автомобіль з об`ємом двигуна 2001-3000 куб.см.), Коригуючий коефіцієнт - 1,8, страховий платіж 1 615,00 грн. (а.с. 7 зв.) За даними свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу «Мерседес», державний номерний знак [NUMBER] , тип транспортного засобу вказано як спеціалізований вантажний- спеціалізований фургон мало вантажний-В, тобто Тип транспортного засобу підпадає під визначення «вантажні автомобілі вантажопідйомністю до 2т» (С1), Коригуючий коефіцієнт (К1) мав бути зазначений 2. (а.с. 27) Зі змісту таблиці коригуючи коефіцієнтів вбачається, що законодавцем для встановлення коригуючи коефіцієнтів встановлено шість типів транспортних засобів: легкові автомобілі, причеп и до легкових автомобілів, автобуси, вантажні автомобілі, причепи до вантажних автомобілів, мотоцикли та моторолери. На підставі Звіту про оцінку колісного транспортного засобу № 170156 від 29.12.2021 року, Страхового акту № ГО-14991/КВ10 від 05.01.2022 року ПрАТ «СК «Юнівес» здійснено перерахування на рахунок ПП «Бізон-Тех 2006» страхове відшкодування у розмірі 73 106,46 грн., що також підтверджено платіжним дорученням №44787 від 18.01.2022 року. (а.с. 8, 10, 11-18) Згідно із частинами першою та другою статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно пункту 1 частини першої статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно з вимогами статті 1192 Цивільного кодексу України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Під час застосування наведених норм права підлягає врахуванню висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року, провадження № 14-176цс18 (пункти 68-70): стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування» з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Таким чином відносини між сторонами у справі регулюються правилами статтями 1191 ЦК України та 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Позивач (який є страховиком відповідача) виконав свої зобов`язання за договором обов`язкового страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування завданих збитків у повному обсязі. Відносини між відповідачем та його страховиком регулюються умовами, визначеними у договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, та правилами 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно з п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. Згідно ч. 1 ст. 38-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 цього Закону (при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту), то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 05 липня 2019 року у справі № 905/600/18 вказано, що: Враховуючи положення ч. 2 ст. 625 ЦК України, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції, а також 3% річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу. Нарахування інфляційних втрат здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. За таких обставин, суд вважає, що позивачем ПрАТ «СК «Юнівес» правомірно заявлено вимогу до відповідача з приводу відшкодування матеріальної шкоди в сумі 12 690,68 грн., інфляційних втрат в сумі 1 712,36 грн., 3% річних в сумі 642,94 грн., що становить 50% частини суми страхового відшкодування, сплаченого позивачем на користь потерпілої особи за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, та яка підлягає стягненню у порядку регресу з відповідача, як особи, винної у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, ураховуючи, що позивачем ПрАТ «СК «Юнівес» здійснено страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, оскільки автомобіль відповідача є вантажним автомобілем, яким дозволено керувати водію, що має посвідчення на право керування транспортними засобами за категорією «В», а тому коригуючий коефіцієнт в договорі страхування (полісі) мав зазначатися як для вантажного автомобіля (2,0). Відповідно до частини другої ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» до [PERSON] про стягнення страхового відшкодування, підлягає до задоволення. В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, з урахуванням повного задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2 147,20 грн., сплачений позивачем під час звернення з даним позовом до суду. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved