Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги мотивувала тим, що перебувала у фактичних шлюбних відносинах (громадянському шлюбі) з 10 вересня 1999 року по 01 липня 2009 року зі [PERSON] , [INFO] .. Внаслідок фактичних шлюбних відносин народилася спільна дитина - [PERSON] , [INFO] .. Враховуючи, що відповідач не працював, не надав позивачу з сином матеріальної допомоги у 2009 році шлюбні відносини були припинені. Після припинення громадянського шлюбу син залишився проживати з позивачем до сьогодні. 24 липня 2019 року рішенням Дніпровського районного суду стягнуто з відповідача [PERSON] аліменти на користь позивача. Згідно розрахунку заборгованості [PERSON] станом на 15.03.2023 року має заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 46 666,60 грн.(а.с.12-13) На сьогодні син [PERSON] вступив до Державного торгово-економічного університету і є студентом першого курсу факультету торгівлі та маркетингу денної форми навчання, що підтверджується довідкою №1542 від 29.03.2023 року. Згідно Договору про надання освітної послуги від 14 вересня 2022 року 1738д/6к2022 загальна вартість навчання складає 123 800 грн. Враховуючи, що між сторонами в добровільному порядку не досягнуто згоди, щодо оплати позивач змушена звернутися до суду з позовом про стягнення з [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі частки з усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення ним 23-х років. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просить суд задовольнити повністю. Відповідач в судове засіданні не з`явився, повідомлений належним чином. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 19 квітня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Суд у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, дослідивши письмові докази наявні в матеріалах справи, вислухавши думку сторони, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] (а.с.5) Згідно довідки про реєстрацію місця проживання [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Судом встановлено, що [PERSON] згідно довідки Державного торговельно-економічного університету № 1542 від 29 березня 2023 року в є студентом 1 курсу, що здобуває ступінь вищої освіти "бакалавр" деної форми навчання факультету торгівлі та маркетингу Державного торговельно-економічного університету. Закінчує навчання за навчальними планами здобувача ступеня вищої освіти "бакалавр" в червні 2026 року. Відповідно до Договору про навчання у Державному торговельно-економічному університеті № ФТМ22-076-БД/215 від 20 серпня 2022 р. [PERSON] вступив на денну форму навчання на контрактній основі до Державного торговельно-економічного університету, термін навчання 3 роки 10 місяців (а.с.15). Відповідно до Договору №1738 д/6к-2022 від 14 вересня 2022 р. про надання платної освітньої послуги щодо підготовки фахівця у Державному торговельно-економічному університету (який є невід`ємним додатком до Договору про навчання у Державному торговельно-економічному університеті від 20 серпня 2022 року №ФТМ22-076-БД/6) загальна вартість освітньої послуги становить 123 800 гривень (а.с 16 зворот). Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Таким чином, судом встановлено, що повнолітній син продовжує навчання, у трудових відносинах не перебуває, додаткових джерел для існування не має, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги з боку батьків. Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. Згідно із ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач посилається на те, що матеріальну допомогу сину забезпечує саме вона, відповідач допомоги на утримання сина не надає. Син навчається на денній формі навчання, що позбавляє можливості поєднувати навчання із оплачуваною працею, у зв`язку з чим перебуває на повному утриманні позивача. В той час як відповідач є працездатною особою та має змогу надавати допомогу сину, який навчається. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів станом на 15 березня 2023 року за боржником [PERSON] заборгованість складає 46 666 (сорок шість тисяч шістсот шістдесят шість) грн. 60 коп. за період з травня 2021 року по лютий 2023 року. Стаття 182 СК України визначає обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 200 СК України при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, у зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок обох батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років із можливістю батьків надавати таку матеріальну допомогу. Відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження того, що він не може надавати матеріальну допомогу, даних які свідчили про втрату ним працездатності суду також не надано. За приписами ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Чинним законодавством України встановлено, що діти рівні у своїх правах незалежно від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей та повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги. Зобов`язання з утримання дітей виникає за наявності сукупності таких умов: родинного зв`язку між батьками й дитиною (кровний зв`язок між батьками та дитиною або зв`язок між усиновлювачем і усиновленою дитиною); неповноліття дитини; навчання повнолітньої дитини; відсутність підстав для звільнення батьків від сплати аліментів; можливість батьків надавати матеріальну допомогу. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина, який продовжує навчання є обґрунтованим. Вирішуючи питання про їх вид та розмір, суд, оцінивши встановлені судом обставини, надані позивачем докази, вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчатися, у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача до закінчення навчання або досягнення досягнення ним 23-х років. Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць (ст. 430 ЦПК України). За загальним правилом судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України), а тому сума судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved