Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-03 00:00:00

12 жовтня 2022 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за відсотками - 205509,77 грн, 3 відсотки річних - 39116,60 грн та інфляційні витрати - 162489,11 грн та судові витрати. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 13.12.2012р. між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено кредитний договір №014/81-1-0-00/2873 про надання кредиту в сумі 438 128,76 грн під 10,50% річних, строком до 13.04.2027р. 12.09.2017р. АТ «Райффайзен Банк Аваль» відступило право вимоги за кредитним договором №014/81-1-0-00/2873 від 13.12.2012р. на користь ПАТ «Юнекс Банк», який в свою чергу 12.09.2017р. відступив право вимоги за вказаним кредитним договором на користь ТОВ «Стандарт Фінанс Груп». 12.09.2017р. між ТОВ «Стандарт Фінанс Груп» та [PERSON] було укладено договір відступлення права вимоги №12-09/17/1 відповідно до якого ТОВ «Стандарт Фінанс Груп» відступило [PERSON] , а [PERSON] набув право вимоги заборгованості за договором кредиту №014/81-1-0-00/2873 від 13.12.2012р., укладеного між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та боржником. Таким чином, [PERSON] наділений правом грошової вимоги до відповідача, а ТОВ «Стандарт Фінанс Груп» втратив такі права. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28.10.2014р. у справі №686/12064/14 було стягнуто з відповідача на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором №014/81-1-0-00/2873 від 13.12.2012р. в сумі 526 377,46 грн, а саме: 434 628,90 грн заборгованість за кредитом, заборгованість за відсотками в сумі 34 968,41 грн, пеня за прострочення сплати кредиту та відсотків в сумі 56 780,15 грн. За час винесення рішення боржник борг не сплатила, чим порушила п. 6.1, 13.3 Кредитного договору №014/81-1-0-00/2873 від 13.12.2012р. 06.03.2023р представник позивача адвокат Думітращук В.А. подала до суду заяву про зменшення позовних вимог в якій просила стягнути з відповідача на користь позивача 3 відсотки річних - 39 152,33 грн та інфляційні витрати - 180 527,45грн за період з 11.10.2019р. по дату подання позову та судові витрати. З огляду на викладене, позивач просить його позов задовольнити. Відповідач у відзиві заперечила щодо задоволення позовних вимог та просила відмовити позивачу в задоволені позовних вимог в повному обсязі, оскільки 3 відсотки річних та інфляційні витрати нараховані на задавнену вимогу, без пред`явлення позову про стягнення задавненої вимоги позивачем обрано неналежний спосіб захисту своїх порушених прав. Представник позивача в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена в установленому законом порядку, заяви про розгляд справи без її участі не надсилала, про причини неявки суду не повідомила. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків. 13.12.2012р. між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено кредитний договір №014/81-1-0-00/2873 про надання кредиту в сумі 438128,76 грн під 10,50% річних, строком до 13.04.2027р. 12.09.2017р. АТ «Райффайзен Банк Аваль» відступило право вимоги за кредитним договором №014/81-1-0-00/2873 від 13.12.2012р. на користь ПАТ «Юнекс Банк», який в свою чергу 12.09.2017р. відступив право вимоги за вказаним кредитним договором на користь ТОВ «Стандарт Фінанс Груп». 12.09.2017р. між ТОВ «Стандарт Фінанс Груп» та [PERSON] було укладено договір відступлення права вимоги №12-09/17/1 відповідно до якого ТОВ «Стандарт Фінанс Груп» відступило [PERSON] , а [PERSON] набув право вимоги заборгованості за договором кредиту №014/81-1-0-00/2873 від 13.12.2012р, укладеного між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та боржником. Таким чином, [PERSON] » наділений правом грошової вимоги до відповідача, а ТОВ «Стандарт Фінанс Груп» втратив такі права. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28.10.2014р. у справі №686/12064/14 було стягнуто з відповідача на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором №014/81-1-0-00/2873 від 13.12.2012р. в сумі 526 377,46 грн, а саме: 434 628,90 грн заборгованість за кредитом, заборгованість за відсотками в сумі 34 968,41 грн, пеня за прострочення сплати кредиту та відсотків в сумі 56 780,15 грн. За час винесення рішення боржник борг не сплатила, чим порушила п. 6.1, 13.3 Кредитного договору №014/81-1-0-00/2873 від 13.12.2012р. 06.03.2023р представник позивача адвокат Думітращук В.А. подала до суду заяву про зменшення позовних вимог в якій просила стягнути з відповідача на користь позивача 3 відсотки річних - 39 152,33 грн та інфляційні витрати - 180 527,45грн та судові витрати. Дані факти підтверджуються копіями кредитного договору, договорів відступлення права вимоги, розрахунком заборгованості, рішенням суду. Предметом позову у справі є стягнення трьох процентів річних та інфляційних втрат, нарахованих відповідно до статті 625 ЦК України у зв`язку з неналежним виконанням судових рішень про стягнення грошових коштів. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно частини другої статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори й інші правочини, а й завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди іншій особі та інші юридичні факти. За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Положення зазначеної норми права передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також з угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. Стаття 625 ЦК України розміщена в розділі "Загальні положення про зобов`язання" книги 5 ЦК України, відтак визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання і поширює свою дію на всі види грошових зобов`язань, незалежно від підстав їх виникнення (наведену правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі №686/21962/15-ц). Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 04 червня 2019 року у справі № 916/190/18 (провадження № 12-302гс18). Крім того, відповідно до вимог п. 18 Прикінцевих та Перехідних Положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Отже, розмір 3 відсотків річних необхідно стягувати за період з 11 жовтня 2019 року по 23 лютого 2022 року. 3 відсотка річних в період з 11.10.2019 року 31 грудня 2019 року становить 2 929 грн 28 коп. = 434 628 грн 90 коп. х 3%/100%/365 днів у році х 82 днів прострочення. 3 відсотка річних в період з 01.01.2020 року 31 грудня 2020 року становить 13 038 грн. 87 коп. = 434 628 грн 90 коп. х 3%/100%/366 днів у році х 366 днів прострочення. 3 відсотка річних в період з 01.01.2021 року 31 грудня 2021 року становить 13 038 грн. 87 коп. = 434 628 грн 90 коп. х 3%/100%/365 днів у році х 365 днів прострочення. 3 відсотка річних в період з 1 січня 2022 року по 23 лютого 2022 року включно становить 1 929 грн 04 коп. = 434 628 грн 90 коп. х 3%/100%/ 365 днів у році х 54 днів прострочення. Всього 3 відсотка річних згідно ч.2 ст.625 ЦК України становлять 30 936 грн 06 коп. Розмір інфляційних втрат згідно ч.2 ст.625 ЦК України за період з жовтня 2019 року по 23 лютого 2022 року становить 85 159 грн 56 коп., який розрахований наступним чином 434 628 грн 90 коп. х100,7% ? 100,1% х 99,8 х 100,2 х 99,7 х 100,8 х 100,8 х 100,8 х 100,3 х 100,2 х 99,4 х 99,8 х 100,5 х 101 х 100,9 х 101,3 х 101 х 101,7 х100,7 х 101,3 х 100,2 х 100,1 х 99,8 х 101,2 х 100,9 х 100,8 х 100,6 х 101,3 х 101,6 - 434 628 грн 90 коп. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 3 відсотка річних відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України в сумі 30 936 грн 06 коп., інфляційні втрати в сумі 85 159 грн 56 коп., а всього 116 095 грн 62 коп. Судові витрати по справі становлять 2 016 грн 06 коп., однак, оскільки позов задоволено частково на суму 116 095 грн 62 коп., що становить 52,85% від ціни позову 219 679 грн 78 коп., відповідно до ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 1 065 грн 49 коп. = 2 016 грн 06 коп. х 52,85%/100%

Outcome: partial