Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-12 00:00:00

У травні 2023 року адвокат Саєнко К.М., яка діє в інтересах [PERSON] , звернулася до суду із вищевказаною позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, зареєстрований між [PERSON] та відповідачкою [PERSON] Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області 20.12.2018 року, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено актовий запис №2420. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що спільне життя позивач з відповідачкою вони не ведуть, тривалий час проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують, подальше сумісне життя та збереження шлюбу вважає неможливим. 08 червня 2023 року судом постановлено ухвалу про відкриття спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, проте адвокат Саєнко К.М. подала до суду письмову заяву, в якій просила суд розглянути справу без їх участі, позовні вимоги про розірвання шлюбу задовольнити . Відповідачка у судове засідання не з`явилася, також подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу в її відсутність, позовні вимоги щодо розірвання шлюбу повністю визнала, проти їх задоволення не заперечувала. За таких обставин та на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, судове засідання не фіксувалось звукозаписувальним технічним засобом. Дослідивши докази по справі, встановивши нижчезазначені факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Так, згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у шлюбі, зареєстрованому Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області 20.12.2018 року, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено актовий запис №2420. На теперішній час позивач з відповідачкою шлюбних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть, разом не проживають. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст.ст. 111, 112 СК України, оскільки фактично шлюбні відносини між [PERSON] та [PERSON] припинились, спільне життя суперечить інтересам сторін, а тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Відповідачка вимоги позову визнає повністю, що не порушує її прав, а також прав, свобод чи інтересів інших осіб. За таких обставин позов підлягає задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до вимог ст.142 ЦПК України, враховуючи те, що відповідачкою до початку розгляду справи по суті подано заяву про визнання позову, суд вважає за можливе повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при подачі позову, тобто, у розмірі 536 грн. 80 коп. Тому, з урахуванням повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, у відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню 50 відсотків від сплаченого позивачем судового збору, тобто 536 грн. 80 коп. На підставі ст.ст. 24, 114, ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved