Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських прав відповідачів [PERSON] та [PERSON] та стягнення аліментів на утримання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] у твердій сумі, а саме 2 272 грн. щомісячно, починаючи з дати пред`явлення позову до суду та до повноліття дитини. Свої вимоги мотивував тим, що малолітній [PERSON] , [INFO] , є сином відповідачки [PERSON] та відповідача [PERSON] . Малолітній [PERSON] на даний час залишився без батьківського догляду. З травня 2022 року відповідачка [PERSON] систематично залишала дитину, у будинку своєї бабусі [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] , без будь яких попереджень, не залишаючи ні продуктів харчування, ні ліків, ні коштів на їх придбання. З того часу відповідачка ухиляється від виконання своїх обов`язків, як матері малолітнього [PERSON] . З відповідачкою проводились часті бесіди та попередження Службою у справах дітей Дачненської сільської ради про необхідність виконання своїх батьківських обов`язків відносно малолітнього [PERSON] . Відповідачку неодноразово за сприяння працівників Національної Поліції знаходили та повертали додому за місцем її реєстрації за адресою: [ADDRESS] , однак відповідачка все одно в подальшому залишала малолітнього [PERSON] одного, з бабусею [PERSON] , літньою жінкою, пенсіонеркою, котра через свій поважний вік не в змозі ні фізично, ні матеріально, утримувати та забезпечувати малолітнього [PERSON] , певний час він таки перебував на її утриманні (згідно Наказу Служби у справах дітей Дачненської сільської ради № 22 від 23.06.2022 року), однак маленький хлопчик потребує належного догляду, саме тому [PERSON] змушена була звернутись до Служби у справах дітей Дачненської сільської ради з проханням про влаштування малолітнього [PERSON] до спеціалізованого державного закладу (будинку дитини), та відповідно Рішення Виконавчого комітету Дачненської сільської ради № 108 від 07.07.2022 року вирішено влаштувати малолітнього [PERSON] на повне державне забезпечення до будинку дитини. 14.07.2022 року малолітнього [PERSON] влаштовано до КНП «Міський спеціалізований будинок дитини № 1» Одеської міської ради. Відповідач [PERSON] ,, взагалі не є біологічним батьком дитини, жодного дня не проживав з ним та згідно відповіді Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі № 27734/24.29-18 від 30.05.2022 року, вказано, що державна реєстрація народження проводилась відповідно ст. 133 СК України, а саме зазначення батьком особи котра на момент реєстрації народження дитини перебуває у шлюбі з матір`ю. 25.08.2022 року Рішенням Виконавчого комітету Дачненської сільської ради № 389, затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , стосовно малолітнього [PERSON] , [INFO] . На даний час отримано відповідь від КНП «Міський спеціалізований будинок дитини № 1» Одеської міської ради № 58 від 26.01.2023 року стосовно перебування малолітнього [PERSON] та вказано, що останній з 14.07.2022 року знаходиться на повному державному забезпеченні у даному закладі, за весь цей час ніхто з родичів та близьких хлопчика не відвідував, допомоги у вихованні та утриманні не надавав. У зв`язку з тим, що відповідачі ухиляються від своїх батьківських прав та обов`язків, позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Представник позивача до судового засідання не з`явився, але надав до суду заяву, згідно якої просив судове засідання розглянути без його участі, на позовних вимогах наполягає та просить їх задовольнити (а.с. 41). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, однак надав до суду заяву, згідно якої просив справу слухати у його відсутність, позовні вимоги визнав, не заперечував проти задоволення позову (а.с. 38). У судове засідання відповідачка [PERSON] не з`явилася, про причини не явки суд не повідомила, також в установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строки не подала до суду відзив на позовну заяву, будучи повідомленою належним чином про наявність ухвали про відкриття провадження та необхідністю подання відзиву, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Оскільки відповідачка [PERSON] була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання відповідно до ч. 3 ст. 128 ЦПК України (а.с. 37, 40, 44-47), в судове засідання не з`явилася без поважних причин, а представник позивача не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК України. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов наступного висновку. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У відповідності до ст. 165 СК України право на звертання до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла 14 років. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] є матір`ю, а відповідач [PERSON] - батьком малолітнього [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 22.04.2022 року (а.с. 4), що також підтверджується витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження (а.с. 6), з якого також вбачається, що державна реєстрація народження проводилася відповідно до ст. 133 СК України, відповідно до якої якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. Факт невиконання відповідачами своїх батьківських обов`язків, передбачених ст. 150 СК України підтверджується наступними документами: - наказом Служби у справах дітей Дачненської сільської ради Одеського району Одеської області № 13 від 19.05.2022 року «Про взяття на облік дітей, які опинилися в складних життєвих обставинах, [PERSON] , [INFO] » (а.с. 7); - актом обстеження умов проживання від 20.06.2022 року (а.с.10); - наказом Служби у справах дітей Дачненської сільської ради Одеського району Одеської області № 20 від 23.06.2022 року «Про зняття з обліку дітей, які перебувають в складних життєвих обставинах, [PERSON] , [INFO] » (а.с. 16); - наказом Служби у справах дітей Дачненської сільської ради Одеського району Одеської області № 21 від 23.06.2022 року «Про взяття на первинний облік дітей, які залишились без батьківського піклування, дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, [PERSON] , [INFO] » (а.с. 17); - наказом Служби у справах дітей Дачненської сільської ради Одеського району Одеської області № 22 від 23.06.2022 року «Про тимчасове влаштування [PERSON] , [INFO] » (а.с. 18); - рішенням Виконавчого комітету Дачненської сільської ради Одеського району Одеської області № 108 від 07.07.2022 року «Про тимчасове влаштування малолітньої дитини до державного дитячого закладу на повне державне забезпечення» (а.с. 21); - актом про факт передачі дитини від 14.07.2022 року (а.с. 24); - рішенням Виконавчого комітету Дачненської сільської ради Одеського району Одеської області № 389 від 25.08.2022 року «Про затвердження висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] стосовно їх малолітнього сина [PERSON] , [INFO] » (а.с. 25); - висновком про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , стосовно їх малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 26). Статтею 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч. 4 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей. За змістом роз`яснень, викладених у п.п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Згідно ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. На підставі ч. 3 ст. 166 Сімейного Кодексу України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти, визначається судом. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у частині другій статті 182 СК України. На підставі досліджених доказів, суд вважає, що з метою захисту інтересів малолітньої дитини відповідачів доцільно позбавити батьківських прав. Щодо стягнення аліментів на утримання дитини, суд вважає, що на утримання дитини необхідно стягнути аліменти з відповідачки [PERSON] на користь особи чи закладу, на утриманні яких буде перебувати малолітній [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі, а саме в розмірі 2 272,00 грн., шляхом перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України, щомісячно, починаючи з дати пред`явлення позову до суду та до повноліття дитини. Відповідно до положень Закону України «Про судовий збір» з відповідачів також підлягають стягненню судові витрати по справі.

Outcome: approved