Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-27 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 17.05.2023 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої вимоги обґрунтувала тим, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який було розірвано в судовому порядку 18.01.2023 року. Від даного шлюбу у сторін народилася дитина - [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу дитина залишена на проживання разом з матір`ю- позивачем. Малолітня дочка [PERSON] зареєстрована та проживає разом із [PERSON] . Відповідач матеріальної допомоги дитині не надає, вихованням не займається. На даний час дитина знаходиться на повному утриманні позивача, оскільки [PERSON] ухиляється від батьківського обов`язку щодо утримання дитини. Як зазначає позивач, щомісячні витрати на дитину становлять близько 6 000 грн., враховуючи витрати на їжу, одяг, іграшки, засоби гігієни та ліки. У зв`язку з наведеним, [PERSON] просила стягувати з відповідача аліменти на утримання малолітньої дочки у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. У відзиві на позовну заяву [PERSON] позовні вимоги визнав частково. Ствердив, що дійсно з позивачем перебував у зареєстрованому шлюбі в якому народилася [PERSON] , дочку згідно рішення суду залишено на проживання з матір`ю. Відповідач має змогу сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дочки в розмірі по 1500 гривень щомісячно. Це пов`язано з тим, що на даний час [PERSON] перебуває в скрутних матеріально- побутових умовах, на праві власності рухомого та нерухомого майна немає, проживає в житловому будинку покійної бабусі, самі умови проживання є незадовільними, офіційно не працює та не маю стабільних доходів, часто хворіє. З 29.05.2023 року по даний час відповідач перебуває на стаціонарному лікуванні в Білоберезькій амбулаторії загальної практики сімейної медицини з діагнозом «гострий бронхіт». Також здійснює догляд за своєю матір`ю [PERSON] , 1962 року народження, яка перенесла операцію на онкозахворювання та потребує догляду, по мірі можливості допомагає їй матеріально. Також відповідач зазначив, що доводи [PERSON] щодо розміру аліментів у сумі 1416,50 грн. тобто 50 % прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років не відповідають дійсності та не можуть бути взяті судом до уваги, так як дитині 3 (три) роки. Відповідач погоджується сплачувати аліменти в розмірі 1500 гривень, так як дана сума не є меншою за мінімальний гарантований розмір аліментів на дитину відповідного віку. Заяви, та клопотання учасників справи. Позивач в судове засідання не з`явилась, однак її представник подала заяву у якій просила проводити розгляд справи без участі сторони позивача. Позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити (а.с. 39). Відповідач в судове засідання не з`явився, однак його представник подала заяву у якій просила проводити розгляд справи без участі сторони відповідача. Позовні вимоги визнали частково, не заперечували щодо стягнення аліментів у розмірі 1500,00 гривень (а.с. 40). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 18.05.2023 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено справу до судового розгляду на 19.06.2022 року. 19.06.2023 року розгляд справи відкладено в зв`язку з перебуванням судді на лікарняному. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали\~справи,\~доводи сторін,\~всебічно і\~повно з`ясувавши\~всі фактичні\~обставини,\~на яких\~ґрунтується позов,\~об`єктивно оцінивши\~докази,\~які мають\~юридичне значення\~для розгляду\~справи і\~вирішення спору\~по суті,\~суд доходить\~наступного висновку. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено, що згідно копії рішення Косівського районного суду Івано- Франківської області від 18.01.2023 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Позивачу було відновлено дошлюбне прізвище « [PERSON] » (а.с. 7). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 14 квітня 2020, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 8). Згідно довідки про склад сім`ї № 1241 від 01.05.2023 виданої Космацькою сільською радою, до складу сім`ї [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] входять: мати [PERSON] , [INFO] , батько [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] (а.с. 9). Відповідно до акту обстеження матеріально- побутових умов № 112/022-31 від 01.05.2023 року, [PERSON] , яка проживає за адресою [ADDRESS] , не працює на її утриманні знаходиться дитина [PERSON] , 2020 року народження (а.с. 11). Згідно довідки № 312 від 29.05.2023 року виданої КНП «Білоберізька амбулаторія загальної практики сімейної медицини», [PERSON] знаходиться на стаціонарному лікуванні з діагнозом «гострий бронхіт» з 29.05.2023 р. по даний час (а.с. 26). Відповідно до копій медичних документів виданих на ім`я [PERSON] , встановлено, що така потребує лікування, періодично його проходить, зазначено діагноз [PERSON] (а.с.27 - 31). Згідно довідки № 186 від 30.05.2023 року виданої Кутською селищною радою, [PERSON] ніде не працював і не працює по даний час, трудової книжки немає (а.с. 32). Відповідно до акту обстеження матеріально- побутових умов сім`ї встановлено, що [PERSON] ніде не працює, розлучений, хворіє, знаходиться на стаціонарному лікуванні в КНП «Верховинська БЛ ВСР» з 29.05.2023 року по даний час з діагнозом «гострий бронхіт», проживає у будинку покійної бабусі, спадщина не оформлена (а.с. 33). Згідно довідки від 27.06.2023 року № 312, виданої Білоберізькою амбулаторією загальної практики сімейної медицини, [PERSON] , знаходиться на лікуванні (денний стаціонар) в КНП «Білоберізька АЗПСМ» з встановленим діагнозом з 27.06.2023 року (а.с. 43). Відповідно до довідки № 296 від 16.06.2023 року, [PERSON] знаходиться на стаціонарному лікуванні в терапевтичному відділі № 2 село Білоберізка «Верховинська багатопрофільна лікарня» та встановлено діагноз (а.с. 44) Зміст спірних\~правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем (батьком) обов`язку щодо утримання своєї дитини до досягнення нею повноліття. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Конституції України, Сімейного кодексу України, Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402-III (далі Закон № 2402-III) та Закон України «Про Державний бюджет України на 2023 рік». Так, утримання дітей до досягнення ними повноліття є обов`язком батьків (стаття 51 Конституції України). Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Зважаючи на положення частини 2 статті 10 ЦПК України суд також враховує норми статей 3, 18, 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, відповідно до яких в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить: 2272 гривні. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Мотивована оцінка наведених учасниками справи аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано в судовому порядку 18.01.2023 року. Після розірвання шлюбу неповнолітню дитину сторін [PERSON] залишено на проживання з матір`ю позивачем. Батько дитини [PERSON] матеріальну допомогу дитині не надає її вихованням не займається, ти самим ухиляється від виконання свого від батьківського обов`язку - утримання дитини. Суд зазначає, що обов`язок щодо утримання та виховання дитини покладено на обох батьків і вони в рівній мірі зобов`язані її утримувати до досягнення нею повноліття. Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини. Враховуючи, що обов`язок утримувати дитини є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, інтереси дитини при визначенні розміру аліментів, відсутність добровільного вирішення сторонами питання участі батька в утриманні дитини, суд дійшов до переконання про наявність правових підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини. Суд зауважує, що право вибору способу стягнення аліментів належить тому з батьків, разом з яким проживає дитина. Що стосується доводів відповідача в частині часткового визнання позову, а саме що відповідач [PERSON] часто хворіє, ніде не працює, здійснює догляд за матір`ю яка важко хворіє, то суд вважає такі доводи неспроможними. Так, відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить: 2272 гривні, тобто 50 % прожиткового мінімуму для неї буде становити 1136,00 грн. Визнання позову відповідачем в частині 1500 грн., не є достатнім в умовах сьогодення для забезпечення дитини мінімально необхідними потребами: одягом, продуктами харчування, медичним обслуговуванням, дозвіллям тощо. Відповідач ствердив, що він часто хворіє, проте суд звертає увагу, що всі медичні документи, які свідчать про історію і перебіг хвороби відповідача датовані місяцем «червень 2023 року», що в даному випадку жодним чином не може свідчити про хронічний та стійкий розлад здоров`я [PERSON] , чи те, що відповідач має протипоказання за станом здоров`я для роботи, а відтак не може працевлаштуватися. Що стосується медичних документів на ім`я [PERSON] , то суд звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні документи, які б дозволяли суду дійти висновку, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] та потребує сторонньої допомоги. Також відповідачем не додано жодних доказів того, що відповідач здійснює догляд за матір`ю та допомагає їй. Крім того, згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї відповідача [PERSON] , не міститься жодних даних, що умови його проживання є незадовільні. Отже, враховуючи вищевикладені обставини, беручи до уваги необхідність створення для дитини такого рівня життя, який був би достатнім для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, а також зважаючи на приписи статті 13 ЦПК України, та ч. 2 ст.182 СК згідно якої мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів, суд доходить переконання, що позов слід задовольнити частково та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Визначений судом розмір аліментів, що становить трохи більше половини прожиткового мінімум на дитину відповідного віку, на переконання суду є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При цьому, суд звертає увагу, що у випадку зміни матеріального становища відповідача, позивач не позбавлена можливості звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів. Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому стягнення аліментів слід розпочати з дня коли позивач звернулась із позовом до суду з 17 травня 2023 року. Розподіл між сторонами судових витрат. Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави в розмірі ставки, яка була встановлена ЗУ «Про судовий збір» на час подання позову (1073 грн. 60 коп). На підставі ст. 180-182, 190, 191 СК України, ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства»,

Outcome: partial