Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-29 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог: [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. Позовні вимоги позивач мотивує тим, що з січня 2020 року по березень 2021 року вона проживала в фактичних шлюбних стосунках з відповідачем [PERSON] , хоча шлюб в органах державної реєстрації актів цивільного стану вони не реєстрували. За час проживання з відповідачем у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Реєстрація народження дитини проведена 17.03.2021 в Надвірнянському районному відділі ДРАЦС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), про що цього ж числа складено відповідний актовий запис № 155 та видано свідоцтво про її народження. Вказана реєстрація народження проведена до вимог ст. 126 СК України, відповідач [PERSON] в добровільному порядку визнав своє батьківство відносно їхньої дочки. Відповідач в березні 2021 року залишив їх з дитиною і перейшов проживати окремо до своєї матері. Рішенням Надвірнянського районного суду від 03.12.2021 по справі № 348/1457/21, ухвалено стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітньої дитини дочки [PERSON] , [INFO] . Дитина [PERSON] зареєстрована та проживає разом з нею за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується актом обстеження № 329 від 28.02.2023, та довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 473392 від 10.01.2023. Вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, та отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини в розмірі 1032,00 грн., що підтверджується наказом № 5-к від 12.04.2021, та довідкою від 11.01.2023 № 61. Відповідач добровільно допомоги на утримання позивачки не надає. Відповідач є батьком малолітньої [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з нею, вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, в зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, відповідач є особою працездатного віку, має задовільний стан здоров`я, постійний дохід, інших утриманців не має, а тому спроможний сплачувати аліменти на її утримання в розмірі 1/3 частини його доходів, до досягнення дитиною 3-х річного віку. Короткий зміст відзиву на позов: 31.03.2023 від відповідача [PERSON] поступив відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що він не має можливості сплачувати аліменти на утримання позивача в розмірі, вказаному позивачем, оскільки у нього важке матеріальне становище. Однак в подальшому в судовому засіданні відповідач та його представник обставини, викладені у відзиві, не підтримали, проти задоволення позовних вимог заперечили. Короткий зміст відповіді на відзив: 04.04.2023 від представника позивача-адвоката Капака В.М. поступила відповідь на відзив на позовну заяву, в якій зазначено, що у відзиві відповідач зазначає, що працює водієм у ТОВ «Будівництво, технології, системність», де отримує заробітну плату в розмірі 7000 грн., про що надав довідку. При цьому у довідці зазначений період доходу тільки за останні два місяці, і зазначено період роботи з 04.12.2022, однак у справі № 348/1457/21 про стягнення аліментів на дитину відповідач надав довідку від 19.10.2021 №0000-000005, видану ТОВ «Будівництво, технології, системність», з якої вбачається, що останній працює водієм в ТОВ «Будівництво, технології, системність» з 15.09.2021. Даний факт встановлений судовим рішенням Надвірнянського районного суду від 03.12.2021 по справі № 348/1457/21. Позивач вважає, що відповідач спроможний сплачувати аліменти на утримання позивачки в розмірі 1/3 частини його доходів до досягнення дитиною 3-х річного віку. Стислий виклад позицій сторін: В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали повністю з підстав, зазначених в позовній заяві та відповіді на відзив, просили суд ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання в розмірі 1/3 частини його доходів щомісячно, до досягнення дочкою [PERSON] трьохрічного віку. Також просили стягнути з відповідача на користь позивача сплачені витрати на правничу допомогу. Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнали. Просили суд ухвалити рішення, яким в задоволенні позовних вимог позивача відмовити в повному обсязі. Позивач в судовому засіданні зазначив, що він дійсно є батьком малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , та сплачує аліменти на її утримання згідно рішення суду від 03.12.2021 в розмірі 1/3 частки від всіх видів його доходів. Однак з позивачкою він у шлюбі не перебував, однією сім`єю з нею не проживав, у них був відсутній спільний побут. Вони лише зустрічались та спільно проводили час, внаслідок чого позивачка завагітніла. Тому у нього відсутній обов`язок сплачувати аліменти на її утримання. Також представник відповідача звернув увагу суду на те, що позивач отримує аліменти на утримання неповнолітньої дитини від іншого шлюбу, що є її додатковим доходом. Процесуальні дії у справі: Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 15.03.2023 по даній справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 25.05.2023 по даній справі задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. Фактичні обставини, встановлені судом: Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] з січня 2020 року по березень 2021 року проживали в фактичних шлюбних стосунках, хоча шлюб в органах державної реєстрації актів цивільного стану не реєстрували. За час проживання позивача і відповідача однією сім`єю без реєстрації шлюбу у них [INFO] народилася дочка [PERSON] . Реєстрація народження дитини проведена 17.03.2021 в Надвірнянському районному відділі ДРАЦС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), про що цього ж числа складено відповідний актовий запис № 155 та видано свідоцтво про її народження серії [NUMBER] . Вказана реєстрація народження проведена до вимог ст. 126 СК України, відповідач [PERSON] в добровільному порядку визнав своє батьківство відносно дочки [PERSON] (а.с. 5). Вказані обставини встановлені в рішенні Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 03.12.2021 по справі № 348/1457/21 (а.с. 6-7), та відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягають. Рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 03.12.2021 присуджено стягувати з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] (а.с. 6-7). Як вбачається з акту обстеження матеріально побутових умов сім`ї від 28.02.2023 № 329, та копії довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 473392 від 10.01.2023, позивач разом з неповнолітньою дочкою [PERSON] , [INFO] , проживає в будинку своїх батьків в [ADDRESS] . Позивач не працює, так як перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до трьох років, додаткових доходів не має. Сама виховує трьох неповнолітніх дітей. Проживає з батьками, які є пенсіонерами. Зі слів заявниці, вона не отримує від цивільного чоловіка кошти на своє утримання (а.с. 8-9). Позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, що підтверджується копією наказу Середньомайданського ліцею № 5-к від 12.04.2021 (а.с. 11). Згідно довідки від 11.01.2023 № 61, [PERSON] знаходиться на обліку в Надвірнянському УСЗН і отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини в розмірі 1032,00 грн. (а.с. 10). З довідок про доходи, наданих на виконання ухвали суду про витребування доказів, вбачається, що відповідач [PERSON] працював в ТОВ «Будівництво, технології, системність» з 25.03.2023 на посаді водія. Дохід за період з 25.03.2023 по 30.04.2023 склав 12285,71 грн., що підтверджується довідкою від 31.05.2023 № 0000-000004 (а.с. 56). Також відповідач [PERSON] працює в ПП «Компанія ОМ» з 04.12.2022. На даний момент звільнений 31.01.2023. Дохід за період з 04.12.2022 по 31.01.2023 склав 14000,00 грн. (а.с. 59). Також у відповідача [PERSON] відсутні права власності на нерухоме майно, інші речові права, іпотеки та обтяження, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 327601331 від 31.03.2023 (а.с. 31). Мотиви з яких виходить суд та застовані норми права: Статтею 91 СК України визначено підстави виникнення права на утримання жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Зокрема частинами 2, 3 ст. 91 СК України встановлено, що жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частини другою-четвертої статті 84 та статті 86 і 88 цього Кодексу. Право жінки та чоловіка на утримання припиняється з підстав, встановлених пунктами 2 і 4 статті 83, статтями 85, 87 і 89 цього Кодексу. Таким чином, вказана норма закону встановлює два випадки виникнення права на утримання жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою: 1) втрата працездатності жінкою та чоловіком під час спільного проживання, які тривалий час проживали однією сім`єю; 2) проживання з жінкою, чоловіком їхньої дитини. Отже, відповідно до ч. 2 ст. 91 СК України позивач має право на утримання від відповідача, оскільки з нею проживає їх спільна дитина, а саме дочка [PERSON] . Стаття 91 СК України при встановленні права на утримання відсилає до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Згідно ч.ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. У відповідності\~до ч.ч.\~2,\~3\~ст.\~77\~СК України за рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. Згідно ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. За змістом ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Як встановлено судом, позивач проживає разом з малолітньою дитиною, батьком якої є відповідач, не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, знаходиться на обліку в Надвірнянському УСЗН і отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини в розмірі 1032,00 грн., інших доходів не має, тому відповідно до ст.ст. 84, 91 СК України має право на утримання від відповідача як батька дитини, до досягнення дитиною трьох років. Відповідач офіційно працює та отримує сталий дохід, сплачує аліменти на утримання неповнолітньої дитини за рішенням суду, має задовільний стан здоров`я, тому може надавати матеріальну допомогу на утримання позивача до досягнення дитиною трьох років. Суд вважає помилковими посилання представника відповідача про те, що позивач отримує дохід зі сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини від іншого шлюбу, сплата аліментів на дитину здійснюється на утримання саме дитини, а не матері, та аліменти є власністю дитини. Перевіряючи доводи позивача щодо визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу), суд належним чином врахував положення ст. 80 СК України щодо визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу), як у разі наявності регулярного доходу платника аліментів. Щодо розподілу судових витрат. У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Позивача звільнено від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів на підставі п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Тому судовий збір за задоволення вимоги про стягнення аліментів підлягає стягненню з відповідача в користь держави. Також на підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, до матеріалів справи долучено договір про надання правничої допомоги № 178/2022 від 31.12.2022, попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, та квитанцію про сплату грошових коштів № 40/2022 від 31.12.2022 (а.с. 3, 13, 16). Відповідно до п. 4.1 умов договору про надання правничої допомоги, за надання правової допомоги Клієнт зобов`язується виплатити Адвокату винагороду в розмірі 1500 грн. (за складання позовної заяви та представлення інтересів в суді). З попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат вбачається, що орієнтовний розрахунок судових витрат, які позивач понесла, і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи, складає: 1500 грн. (1000 грн. за написання позовної заяви, та 500 грн. за представлення інтересів в суді). Позивачем [PERSON] здійснено перерахування коштів адвокату Капаку В.М. за надання юридичних послуг на загальну суму 1500 грн., що підтвердується відповідною квитанцією. Таким чином вказаний розмір судових витрат погоджений між адвокатом та клієнтом. Вказані послуги оплачені в повному об`ємі, що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним документом. Висновки суду: При визначенні розміру аліментів на утримання матері суд враховує факт проживання дитини з матір`ю, наявності у того із батьків, з ким проживає дитина, права на утримання, вік та стан здоров`я дитини, матеріальний стан позивача, яка не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трьох років, отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини в розмірі 1032,00 грн., інших доходів не має, матеріальне становище та стан здоров`я платника аліментів, який офіційно працює та отримує регулярний дохід, задовільний стан його здоров`я, встановлений рішенням суду обов`язок сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовільнити частково, і стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання в розмірі 1/8 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення малолітньою дитиною трьох років. Враховуючи положення ст. 79 СК України стягнення аліментів необхідно розпочати з часу пред`явлення позову, а саме з 03.03.2023. У відповідності до ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача, зокрема: 1500 грн. сплачених витрат на професійну правничу допомогу в користь позивача, а також 1073 грн. 00 коп. судового збору в дохід держави. На підставі ст.ст. 77, 79, 80, 84, 91 СК України,

Outcome: approved