Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має значення, а саме встановити факт належності [PERSON] , померлому [INFO] , на праві приватної власності земельної ділянки розміром 12.58 га, кадастровий номер земельної ділянки 5124755500:01:001:0496, яка розташована на території Бородінської селищної ради масив № [NUMBER] , ділянка № [NUMBER] на підставі державного акту на право приватної власності на землю (серія І-ОД за №016782) виданий 28.03.2002 р. Бородінською селищною радою народних депутатів. Заяву мотивує тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] . У 2020 році [PERSON] стало відомо, що її чоловік був власником сертифіката, який надавався у 1997 року на\~ право на земельну частку (пай), яка перебувала в колективній власності КСП «Бородінський» розміром 12.5772 в умовах кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі. 25.07.2022 року\~ [PERSON] звернулась до Приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Одеської області Бєлоброва П.П. з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом, але нотаріусом в видачі свідоцтва їй було відмовлено, у зв`язку з тим, що в неї відсутні правовстановлюючі документи. Оскільки у заявника [PERSON] відсутні оригінали документів на вищевказану земельну діяльну та в подальшому заявник не зможе оформити спадщину,\~ у зв`язку з цим, вона змушена звернутись до суду за захистом її законних прав. В судовому засіданні представник заявника [PERSON] ,\~ підтримала заяву та просили її задовольнити. Представник заінтересованої особи\~ заперечень проти вимог заявника не має, про що надав на розгляд суду відповідну заяву. Розглянувши подані документи та матеріали, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку.\~ Судом встановлено, що 28 березня\~ 2002 року [PERSON] \~ отримав Державний акт на право приватної власності на землю серії І-ОД №016782 виданий на підставі рішення 20 сесії ХХІІІ скликання Бородінської селищної Ради народних депутатів Тарутинського району Одеської області\~ від 10 жовтня 2001 року №20 площею 12,58 гектарів в межах згідно з планом, розташованої на території Бородінської селищної ради масив № [NUMBER] , ділянка № [NUMBER] (а.с.12). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.8). [PERSON] звернулась до Приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Одеської області Бєлобров П.П. із заявою про прийняття спадщини, що залишилася після смерті померлого [INFO] [PERSON] та приватним нотаріусом заведено Спадкову справу за №28/2022,\~ однак\~\~ нотаріусом в видачі свідоцтва було відмовлено, у зв`язку з тим, що у [PERSON] відсутні правовстановлюючі документи (а.с.9). Приватним нотаріусом Бєлобровим П.П. заведена спадкова справа за №16/2022, що підтверджується копіє витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 69553633 від 25.07.2022 р. (а.с.10). Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-5104478302017 від 17.05.2017 р. вид права власності, призвіще ім`я по батькові [PERSON] , документ, що посвідчує право Державний акт від 28.03.2002 [NUMBER] , відомості про оренду, суборенду орендар Товариство з обмеженою відповідальністю «Делени» строк дії речового права 49 років (а.с.13-15). Кадастровий план земельної ділянки 5124755500:01:001:0496 з описом меж (а.с.16-17).\~ [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має значення, а саме встановити факт належності [PERSON] , померлому [INFO] , на праві приватної власності земельної ділянки розміром 12.58 га, кадастровий номер земельної ділянки 5124755500:01:001:0496, яка розташована на території Бородінської селищної ради масив № [NUMBER] , ділянка № [NUMBER] на підставі державного акту на право приватної власності на землю (серія І-ОД, за №016782) виданий 28.03.2002 р. Бородінською селищною радою народних депутатів. Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (частина перша статті 4 ЦПК України). За положеннями ст. 293 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Частиною другою вказаної статті визначено перелік справ, які розглядаються судом в порядку окремого провадження. Пунктом 5 частини 2 статі 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Таким чином, факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Глава 6 Розділу 4 ЦПК України, а також постанова Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 (зі змінами, внесеними постановою від 25 травня 1998 року № 15) "Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" розкриває зміст судової діяльності з розгляду справ даної категорії. Так, факти, що мають юридичний характер - це факти, з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення правовідносин. Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Отже, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Згідно зі статтею 318 ЦПК України у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, серед іншого, обов`язково повинно бути зазначено мету встановлення такого факту та причина неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, а також докази, що підтверджують факт. У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" судам роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника. Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні. Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи за заявою фізичних осіб про встановлення фактів, якщо встановлення фактів не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. При цьому обов`язком суду при розгляді таких справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти і об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Всебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного і обґрунтованого рішення. Важливе значення має вимога про обов`язкове зазначення у заяві мети встановлення юридичного факту, оскільки мета дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки. Оскільки метою цивільного судочинства є захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, а з заяви не вбачається, що права заявника порушені, невизнані або оспорені, під час судового розгляду судом, також не встановлено обставин, які б свідчили, що даний державний акт має розбіжності та спростовується фактом його належності померлому,\~ суд вважає, що підстави для задоволення заяви відсутні. При цьому, відповідно до п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed