Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 07 липня 2020 року, від даного шлюбу мають дочку [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя не склалося, з березня 2022 року вони проживають окремо один від одного, не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейно-шлюбних відносин. Час на примирення не потрібний. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати разом із матір`ю ( [PERSON] ), від участі у вихованні дочки він, як батько, не відмовляється. Оскільки збереження шлюбу є неможливим і таким, що суперечить його інтересам, просив шлюб із [PERSON] розірвати. Ухвалою Бородянського районного суду Київської області від 11 травня 2023 року було відкрито провадження у даній справі та вирішено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Згідно з вимогами статті 190 ЦПК України, вказану ухвалу про відкриття провадження у справі разом із копією позовної заяви та доданими до неї документами було надіслано учасникам справи засобами поштового зв`язку. 09 червня 2023 року до суду від представника відповідача [PERSON] адвоката Башинської О.П. надійшов відзив на позовну заяву, в якому [PERSON] , заперечуючи проти розірвання шлюбу з [PERSON] , просить надати їм строк для примирення терміном шість місяців. В обґрунтування зазначила, що причиною окремого проживання її та [PERSON] є те, що 14 березня 2022 року через військову агресію РФ вона разом із дочкою [PERSON] , [INFO] , виїхала до Італії, де і перебуває на даний час. Причиною окремого проживання стали обставини, які не залежали від їх (сторін у справі) волі, оскільки [PERSON] не мав можливості виїхати з України разом із сім`єю, а тому проживав разом із їхньою дитиною один місяць. Вважає, що після її ( [PERSON] ) і доньки повернення з-за кордону, яке заплановано на вересень 2023 року, знайомства та спілкування [PERSON] з дитиною, між нею і позивачем можливе примирення. Ухвалою суду від 12 червня 2023 року було ухвалено розгляд справи провести в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін. 27 червня 2023 року до суду від позивача [PERSON] надійшла відповідь на відзив, у якій зазначено, що він, як батько, не відмовляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Розлучення з відповідачем не є перешкодою у його подальшому спілкуванні з дитиною та участі у вихованні після її повернення в Україну. Окрім того, зважаючи, що на території України воєнний стан не скасовано, а ракетні обстріли тривають безперервно, доцільність повернення в Україну та така реальна необхідність має вирішуватися у залежності від ситуації у країні та не може бути чітко спланована в часі, адже передчасне повернення може бути небезпечним для життя і здоров`я спільної дитини. Він ( [PERSON] ) беззаперечно переконаний у відсутності в нього почуття любові до [PERSON] , неможливості та недоцільності збереження їхньої сім`ї як такої. Також зазначив, що між ними вже досить давно існують спори щодо поглядів на життя і сімейні цінності на спільний побут, виховання, і взагалі на майбутнє життя, тому спільне подальше їх проживання не можливе. Станом на день написання відповіді на відзив, [PERSON] звернулася до суду із заявою про стягнення аліментів на дитину та дружину, в якій на обґрунтування своїх вимог зазначає, що її з відповідачем подружнє життя не склалося і вже більше року вони проживають окремо, подружніх відносин не підтримують і спільного господарства не ведуть, тобто вона фактично визнає відсутність подальшої можливості збереження сім`ї. Ці обставини підтверджують факт того, що [PERSON] вводить суд в оману стосовно щирості намірів [PERSON] по збереженню шлюбу. Враховуючи наведені обставини, оскільки надання строку на примирення суперечить його ( [PERSON] ) волевиявленню і його інтересам, просив клопотання про надання строку на примирення залишити без задоволення і розірвати шлюб із [PERSON] . Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, відповідно до заяви просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] адвокат Башинська О.П. заперечувала проти задоволення позовних вимог, посилаючись на викладені у відзиві обставини. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася. Судом встановлено, що сторони з 07 липня 2020 року перебувають в шлюбі, зареєстрованому Бородянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 7). Від шлюбу мають дочку [PERSON] , [INFO] (а.с. 8). Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Статтею 21 Сімейного кодексу України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Пунктом 9 статті 7 Сімейного Кодексу України передбачено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості та розумності, відповідно до моральних засад суспільства Відповідно до ст. 5 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Як зазначено у статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. За змістом ч. 2 ст. 104 та ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Частиною 1 статті 110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, що підтверджено відповідачем, сторони проживають окремо один від одного, не підтримують сімейних відносин і не ведуть спільного господарства. Крім того, [PERSON] заперечує проти примирення із [PERSON] , вважає збереження їхнього шлюбу неможливим і таким, що суперечить його інтересам. За таких обставин, суд вважає, що сім`я сторін фактично розпалась і шлюб між ними існує лише формально, подальше спільне проживання і збереження сім`ї суперечить інтересам позивача, у зв`язку з чим, шлюб між ними повинен бути розірваний.

Outcome: approved