Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-05 00:00:00

30.03.2023 до Дарницького районного суду м. Києва від представника позивача - адвоката Письменної Наталі Володимирівни (документ на підтвердження повноважень - ордер серії ВЕ № 1084773 від 30.03.2023) надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, у якій представник позивача просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , внести зміни до актових записів № 872 від 19.07.2011 та № 840 від 05.07.2012 шляхом виключення у графі «відомості про батька» запис про [PERSON] як батька дітей. Вимоги позову обґрунтовані тим, що позивач та відповідач являються батьками малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідач є громадянином Республіки Камерун. Він вже більше п`яти років не цікавиться життям дітей, не виконує своїх батьківських обов`язків, не утримує їх. Наскільки відомо позивачеві, він з 2018 року покинув територію України та повернувся на батьківщину. На даний час позивач та її чоловік самостійно утримують дітей та займаються їхнім вихованням. За таких обставин у позивача виникло право звернутись до суду позовом про позбавлення відповідача батьківських. Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва Заставенко М.О. від 17.04.2023 відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження у підготовче засідання. 10.05.2023 на електронну пошту суду надійшов лист від Шевченківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Запоріжжі Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про розгляд справи у відсутність їхнього представника, щодо задоволення позовних вимог третя особа не заперечує. 16.05.2023 до суду надійшов також лист від Служби у справах дітей про розгляд справи у відсутність їх представника. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 25.05.2023 витребувано у Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України інформацію про дату та напрямок перетину державного кордону України громадянином Республіки Камерун [PERSON] за період з 01.01.2018 по день надання відповіді. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 07.06.2023 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті. 27.06.2023 до суду надійшов висновок Служби у справах дітей щодо доцільності позбавлення батьківських права [PERSON] , відносно малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] . У судовому засіданні позивач та її представник заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. Відповідач належним чином повідомлявся про місце, дату і час розгляду справи за останнім відомим зареєстрованим місцем його проживання, однак в судове засідання не з`явився, будь-яких заяв від відповідача до суду не надходило. У судове засідання представники третіх осіб також з`явилися, в матеріалах справи містяться їхні заяви про розгляд справи у відсутність представників. Суд, вислухавши пояснення позивача та її представника, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з огляду на наступне. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є матір`ю, а відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що вбачається зі свідоцтв про їх народження (а. с. 9, 10). Як вбачається з матеріалів справи, позивач та відповідач в шлюбі не перебували. Відповідач [PERSON] являється громадянином Республіке Камерун. Відповідно до інформації Державної прикордонної служби України, [PERSON] 18.11.2021 виїхав з території України. 08.10.2022 здійснив в`їзд на територію України та 14.10.2022 виїхав з неї. Станом на час розгляду справи на територію України не повертався. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] повідомив, що він знайомий з позивачем з літа 2016 року. Познайомилися в с. Кирилівка на морі. Він захистив тоді позивачку від агресивної поведінки відповідача. Пізніше між ними зав`язалися стосунки та позивач з дітьми переїхала жити до нього в м. Київ. Зараз вони проживають разом у зареєстрованому шлюбі. Діти не сприймають відповідача як батька, навіть не згадують його. Свідок [PERSON] , яка являється матір`ю позивача, засвідчила в суді, що на момент народження дітей, вони всі проживали в одній квартирі в м. Запоріжжя. Відповідач не працював, забезпеченням сім`ї займалася її донька. Десь у 2016 році відповідач покинув житло після сварки з донькою. З того часу він не цікавився синами. Діти його навіть не згадують. Свідок [PERSON]. в суді пояснила, що знайома з позивачкою з 2019 року, їхні діти разом займаються футболом. Вони здружилися, сім`ями проводять разом час, проживають поруч. Діти називають [PERSON] батьком. Відповідача жодного разу не бачила. Враховуючи встановлене, суд вважає доведеним, що відповідач з 2016 року не цікавиться синами, їх здоров`ям, не займається їхнім вихованням та утриманням. Відповідно до Висновку Службою у справах дітей Борщагівської сільської ради встановлено доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ст. 164 ЦК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, серед іншого, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року роз`яснено судам, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. З матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] ,будучи батьком, свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо своїх синів. Ухилення його від виконання батьківських обов`язків полягає у свідомому самоусуненні від виховання та спілкування з дітьми, піклування про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створення належних умови для розвитку їх природних здібностей та готування їх до самостійного життя та праці, що в свою чергу вказує на наявність законних підстав для позбавлення відповідача батьківських прав. Слід зазначити, що ст. 166 СК України передбачає правові наслідки позбавлення батьківських прав, зокрема, особа, позбавлена батьківських прав: 1) втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; 2) перестає бути законним представником дитини; 3) втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; 4) не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; 5) не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); 6) втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Це означає, що батьки, позбавленні батьківських прав, втрачають усі права, основані на факті спорідненості з дитиною. Маються на увазі ті права, що належать батькам і здійснюються ними до досягнення дитиною повноліття. Враховуючи зазначене, суд, оцінюючи наявні в матеріалах справи належні та допустимі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав стосовно його малолітніх синів. Щодо позовної вимоги про внести зміни до актових записів про народження дітей шляхом виключення з них в графі «Відомості про батька» запис про [PERSON] як батька дітей, то вказана вимога задоволенню не підлягає, оскільки відповідно до чинних Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, рішення суду про позбавлення батьківських прав є підставою для здійснення відмітки в актовому записі цивільного стану про наявність такого рішення, а не внесення змін до актового запису. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 1 073,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial