Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-02 00:00:00

У квітні 2023 року представник АТ «Райффайзен Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 73 225,35 грн. та судового збору у розмірі 2 684, 00 грн. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 02.11.2018 року між Акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" правонаступником якого за всіма правами та обов`язками є Акціонене товариство "Райффайзен Банк" та гр. [PERSON] було укладено договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №014/0208/82/0486285, відповідно до умов якого Банк зобов`язався надати позичальнику кредитні кошти на умовах Кредитного договору в сумі 95 940,55 грн.строком до 02.11.2024 року, під фіксовану процентну ставку в розмірі 38,30% річних, а позичальник у свою чергу зобов`язався навдежним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за коритування кредитними коштами, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та в строки, визначені договором. Відповідно до умов п.1.1. договору Кредитор надав позичальнику Кредит, шляхом зарахування кредитним коштів на рахунок позичальника. Отже, з укладанням договоруу позичальника виник обов`язок повернути банку кредит та відсотки за договором у строки та в розмірах чітко встановлених графіком погашення кредитної заборгованості, у разі прострочення якого кредитор має право достроково стягнути заборгованість за кредито та відсотками. Всупереч вимогам Кредитного договору відповідач не виконує взяті на себе договірні зобов`язання, а саме: не здійснює щомісячно ануїтетними платежами погашення кредитної заборгованості згідно графіку погашення кредиту та відсотків за кредитом, у зв`язку з чим станом на 17.021.2023 року заборгованість останнього перед АТ "Райффайзен Банк" за договором складає 73 225,35 грн., яка складається з : заборгованості за кредитом у розмірі - 58 467,88 грн., в тому числі простроченої заборгованості у розмірі - 11 769,04 грн.; заборгованість за відсотками у розмірі - 14 757,47 грн., в тому числі простроченої заборгованості у озмірі - 13 837,20 грн. Позичальником вживались заходи досудового врегулювання спору, а саме Банком було направлено позичальку вимогу про дострокове виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, надавши можливість позичальнику добровільно врегулювати заборгованість за кредитним договором, однак у визначені кредитним договором строки вимога не виконана, заборгованість повернута не була. Ухвалою Святошинського районного суду від 14.04.2023 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву. Враховуючи те, що відповідач у встановлений строк відзив на позовну заяву не надав, суд вирішує справу за наявними матеріалами у відповідності ч.8 ст. 178 ЦПК України. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 02.11.2018 року між Акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" правонаступником якого за всіма правами та обов`язками є Акціонене товариство "Райффайзен Банк" та гр. [PERSON] було укладено договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №014/0208/82/0486285, відповідно до умов якого Банк зобов`язався надати позичальнику кредитні кошти на умовах Кредитного договору в сумі 95 940,55 грн.строком до 02.11.2024 року, під фіксовану процентну ставку в розмірі 38,30% річних, а позичальник у свою чергу зобов`язався навдежним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за коритування кредитними коштами, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та в строки, визначені договором. Відповідно до умов п.1.1. договору Кредитор надав позичальнику Кредит, шляхом зарахування кредитним коштів на рахунок позичальника. Отже, з укладанням договоруу позичальника виник обов`язок повернути банку кредит та відсотки за договором у строки та в розмірах чітко встановлених графіком погашення кредитної заборгованості, у разі прострочення якого кредитор має право достроково стягнути заборгованість за кредито та відсотками. Всупереч вимогам Кредитного договору відповідач не виконує взяті на себе договірні зобов`язання, а саме: не здійснює щомісячно ануїтетними платежами погашення кредитної заборгованості згідно графіку погашення кредиту та відсотків за кредитом, у зв`язку з чим станом на 17.021.2023 року заборгованість останнього перед АТ "Райффайзен Банк" за договором складає 73 225,35 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі - 58 467,88 грн., в тому числі простроченої заборгованості у розмірі - 11 769,04 грн.; заборгованість за відсотками у розмірі - 14 757,47 грн., в тому числі простроченої заборгованості у розмірі - 13 837,20 грн. Позичальником вживались заходи досудового врегулювання спору, а саме Банком було направлено позичальку вимогу про дострокове виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, надавши можливість позичальнику добровільно врегулювати заборгованість за кредитним договором, однак у визначені кредитним договором строки вимога не виконана, заборгованість повернута не була. (а.с.26) Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За змістом статті 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. З наданого банком розрахунку заборгованості за кредитним договором № 014/0208/82/0486285 від 02.11.2018 року станом на 17.01.2023 року складає 73 225,35 грн., з яких: заборгованості за кредитом у розмірі - 58 467,88 грн., в тому числі простроченої заборгованості у розмірі - 11 769,04 грн.; заборгованість за відсотками у розмірі - 14 757,47 грн., в тому числі простроченої заборгованості у розмірі - 13 837,20 грн. (а.с. 5-6). Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У відповідності до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказів, які б спростували розмір заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором, суду не надано. Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь АТ «Райффайзен Банк» заборгованість, яка виникла за договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №014/0208/82/0486285 від 02.11.2018 року у сумі : 73 225,35 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі - 58 467,88 грн., в тому числі простроченої заборгованості у розмірі - 11 769,04 грн.; заборгованість за відсотками у розмірі - 14 757,47 грн., в тому числі простроченої заборгованості у розмірі - 13 837,20 грн. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України суд, вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь АТ «Райффайзен Банк» 2 684,00 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved