Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-09 00:00:00

Заявники звернулися в суд зі спільною заявою про розірвання шлюбу. Свою заяву обґрунтовують тим, що вони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 27.06.2003 року виконавчим комітетом Купичівської сільської ради Турійського району Волинської області, актовий запис № 4. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: дочок - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Вказують, що сімейне життя не склалося, оскільки вони мають різні погляди на сімейне життя та обов`язки, фактично шлюбні відносини між ними припинені. За таких обставин вони дійшли згоди, що шлюб необхідно розірвати. Між ними також досягнуто згоди стосовно визначення місця проживання дітей після розірвання шлюбу, участі у їх вихованні того з батьків, який проживатиме окремо. З наведених підстав просили їх шлюб розірвати. До початку розгляду справи по суті заявники подали заяву про слухання справи у їх відсутності, просили шлюб розірвати. Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається із ч. 3 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Судом з`ясовано, що заявники перебувають у шлюбі, який зареєстрований 27.06.2003 року виконавчим комітетом Купичівської сільської ради Турійського району Волинської області, актовий запис № 4, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] (а.с. 9). Від шлюбу у заявників народилися діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 19.02.2007 р. та [NUMBER] від 14.08.2012 р. (а.с. 10, 11). Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року N 11, розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст. 109 СК), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. За таких обставин, суд не вбачає підстав для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, оскільки це буде суперечити моральним засадам суспільства і інтересам обох з подружжя, а тому відповідно до ст. 109 Сімейного Кодексу України, такий шлюб розривається судом. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд вважає, що збереження сім`ї неможливе, подальше збереження родини суперечить інтересам сторін, шлюб існує формально, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті і майнові права, права дітей, а тому заява підлягає задоволенню. При цьому, між сторонами досягнуто згоди щодо визначення місця проживання дітей після розірвання шлюбу, участі у забезпеченні умов життя дітей батьком та розміру аліментів на утримання дітей, що засвідчено нотаріально посвідченим договором між батьками про проживання, порядку утримання та виховання дітей від 16.06.2023 р. (а.с. 12-13).

Outcome: approved