Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , про стягнення аліментів на утримання дружини під час вагітності. Заявлений позов мотивує тим, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 17.09.2021 року, який був зареєстрований у Добропільському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис №5. Під час шлюбу [PERSON] завагітніла, термін вагітності складає 27 тижнів, і перебуває на обліку у жіночій консультації. З відповідачем проживають окремо, він припинив надавати будь-яку допомогу, хоча має таку можливість, оскільки є фізично здоровим та працездатним і працює на шахті. [PERSON] зазначила, що вона потребує додаткових матеріальних витрат на забезпечення належних умов для збереження здоров`я та народження здорової дитини, а відповідач добровільно не бажає надавати допомогу, тому вимушена звернутись до суду. Просила суд стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на своє утримання під час вагітності в розмірі 1/5 частини з усіх видів доходів щомісячно, з часу звернення до суду з позовом і до досягнення дитиною трьох років. Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 12.09.2022 року вказану цивільну справу було прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Розпорядженням керівника апарату Добропільського міськрайонного суду Донецької області Ставицької О.В. №162 від 01.05.2023 року було призначено повторний автоматизований розподіл даної судової справи, у зв`язку з відрядженням судді Хоменка Д.Є. до іншого суду терміном на один рік. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.05.2023 року, цивільну справу №227/807/22 передано для розгляду судді Любчик В.М. Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 04.05.2023 року цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] , про стягнення аліментів на утримання дружини під час вагітності, було прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено до судового розгляду по суті на 07.07.2023 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] також в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового засідання, причини неявки суду не відомі. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив. З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до вимог ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з викладеним, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів і ухвалити заочне рішення, направивши за місцем реєстрації відповідача копію рішення суду для відома. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17.09.2021 року. Шлюб зареєстрований у Добропільському відділі державної РАЦС у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис №5 (а.с.4). Згідно довідки КНП «Добропільська лікарня інтенсивного лікування» №693 від 13.06.2022 року, [PERSON] перебуває на обліку по вагітності в жіночій консультації КНП «Добропільська ЛІЛ», «вагітність І» 27 тижнів (а.с.10). Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Згідно з ч. 8, 9 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Вагітній дружині мають бути створені у сім`ї умови для збереження її здоров`я та народження здорової дитини (ч. 4 ст. 49 СК України). Згідно з ч. ч. 1, 2, 4, 5 ст. 84 СК України, дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду. Приписами ч. 6 ст. 84 СК України визначено, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Статтею 85 СК України урегульовані правовідносини з припинення права дружини на утримання. Аналіз даних положень дає підстави вважати, що сімейним законодавством України передбачено право дружини на утримання чоловіком протягом усього терміну її вагітності та до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, яка перебуває в стані вагітності, а також дружина з якою проживає дитина до трьох років, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині - матері незалежно від цієї обставини. При цьому, головною умовою присудження аліментів, згідно приписів ст. 84 СК України, є наявність у чоловіка можливості надавати матеріальну допомогу вагітній дружині, або дружині яка проживає із дитиною до досягнення нею трирічного віку. Виходячи з положень, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу. Судом встановлено, що [PERSON] є чоловіком [PERSON] та остання потребує матеріальної допомоги від свого чоловіка, що у свою чергу є його обов`язком відповідно до вимог ст. 84 СК України. Згідно із ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. У Сімейному кодексі України не встановлено максимального розміру аліментів, які можуть бути стягнені судом на утримання одного з подружжя. Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у результаті їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Таким чином, суд приходить до переконання, що оскільки у позивача [PERSON] виникло право на утримання аліментів від чоловіка під час вагітності, а відповідач [PERSON] , добровільно не надає матеріальну допомогу в необхідному розмірі, хоча може її надавати, позов [PERSON] , про стягнення аліментів на утримання дружини під час вагітності підлягає задоволенню. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини під час вагітності та до досягнення дитиною трирічного віку, судом враховується матеріальне становище відповідача [PERSON] , те, що він працездатний, фізично здоровий, інших аліментних зобов`язань не має, а також інші обставини, що мають істотне значення для вирішення спору, та приходить до висновку, що з урахуванням положень ст. ст. 77, 80 СК України, з відповідача [PERSON] слід стягувати аліменти на утримання дружини [PERSON] під час вагітності та до досягнення дитиною трирічного віку у розмірі 1/5 частини від його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду, тобто з 14 червня 2022 року. Суд вважає, що визначений розмір аліментів у розмірі 1/5 частини від заробітку (доходу) [PERSON] є достатнім , та не поставить відповідача у скрутне матеріальне становище. Крім цього слід зазначити, що відповідачем [PERSON] не надано до суду доказів неспроможності надавати допомогу на утримання дружини під час вагітності та до досягнення дитиною трирічного віку, та матеріали справи таких доказів не містять, або доказів які свідчать про наявність підстав для звільнення його від обов`язку утримувати дружину. Також до суду не надано доказів протипоказань до праці відповідача за станом здоров`я чи з інших причин, тому має можливість матеріально утримувати дружину під час вагітності та до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 1/5 частини заробітку (доходу). Окремо суд наголошує на тій обставині, що після винесення рішення про стягнення аліментів на користь дружини на час її вагітності після народження дитини, в разі проживання дитини з нею, продовжує свою дію до досягнення дитиною трирічного віку, а тому винесення додаткового рішення не потрібно, - ч. 5 ст. 84 СК України. Повно і всебічно з`ясувавши обставини по справі, надані суду докази, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, відповідно до ст. 263 ЦПК України, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі, та слід стягнути з відповідача аліменти на утримання дружини під час вагітності в розмірі 1/5 частини всіх видів заробітку доходу (щомісячно) починаючи стягнення з 14 червня 2022 року (день пред`явлення позову) але не більше ніж до досягнення дитиною трирічного віку. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Оскільки при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дружини під час вагітності, позивачка була звільнена від сплати судового збору, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 992,40 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved