Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-03 00:00:00

Своїм позовом до суду [PERSON] просила винести рішення, яким позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] та призначити її опікуном малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог покликається, на те, що разом з нею в [ADDRESS] проживає її онук [PERSON] , [INFO] . Матір`ю її онука є її дочка [PERSON] , яка в даний час проживає окремо від дитини в м. Вінниця. Батька у дитини немає, в свідоцтві про народження, батько записаний зі слів матері. На даний час вихованням та утриманням онука, займається вона, матір не цікавиться життям та здоров`ям дитини та усунулася від виконання своїх батьківських обов`язків, не забезпечує дитину продуктами харчування, одягом, взуттям, шкільним приладдям, засобами гігієни. Будь-яких перешкод для виконання відповідачем своїх обов`язків, вона не чинила. Зокрема, неодноразово пропонували спілкуватися з дитиною, купувати їй одяг, відвідувати батьківські збори, брати іншу участь у її вихованні та утриманні. Але цього робити відповідач не бажає, свідомо ухиляючись від виконання своїх батьківських обов`язків. З цих підстав, з метою захисту інтересів дитини, позивач змушена звернутися до суду з даним позовом. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилась, через канцелярію суду 31.05.2023 року надала суду заяву де позовні вимоги визнає повністю та просить позов задовольнити. Представник третьої особи органу опіки та піклування Крижопільської селищної ради, Тульчинського району, Вінницької області в судовому засіданні не заперечує проти задоволення позову. В судовому засіданні було допитано свідка [PERSON] , який пояснив, що є сусідом позивачки приблизно 15 років, з першого дня народження [PERSON] , його вихованням займається бабуся, за місцем проживання [PERSON] не проживає, дитиною не цікавиться Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] , дитиною не займається, коли дитині було до року остання залишила її та пішла жити до іншого чоловіка, піклується про дитину бабуся, а відповідачка постійно відсутня. Вислухавши учасників процесу, оцінивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до п. 3.,4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтями 13, 81 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до свідоцтва про народження народився [PERSON] , [INFO] , його батьки записані: [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] . Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження згідно ч. 1 ст. 135 СК України, батько дитини записаний зі слів матері. Відповідно до висновку № 3 від 19 січня 2023 року комісії з питань захисту прав дитини Крижопільської селищної ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно її малолітніх дітей: [PERSON] , який з 2019 року проживає бабою [PERSON] , комісія з питань захисту прав дитини Крижопільської селищної ради вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] , стосовно її малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] . Висновок комісії з питань захисту прав дитини Крижопільської селищної ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , затверджено рішенням виконавчого комітету Крижопільської селищної ради від 10 лютого 2023 року № 43. Відповідно до довідки характеристики закладу дошкільної освіти (ясла - садок) № 6 смт Крижопіль від 11.07.2022 № 20, [PERSON] відвідував Крижопільський ЗДО ( ясла - садок) № 6 з липня 2018 по лютий 2022). Дитина охайна, доглянута. Вихованням дитини займалася бабуся [PERSON] . Мати хлопчика контакту з дошкільним закладом, де навчалася і виховувалась дитина не підтримувала. Дитину до садочку приводила і забирала бабуся. Відповідно до рішення комісії з питань захисту прав дитини Крижопільської селищної ради від 31.05.2023 року за № 67 вважати доцільним призначити [PERSON] опікуном на д малолітнім онуком [PERSON] , [INFO] . Рішенням виконавчого комітету Крижопільської селищної ради від 23.06.2023 року за № 255 затверджено висновок з питань захисту прав дитини Крижопільської ради про доцільність призначення [PERSON] опікуном над малолітнім онуком [PERSON] [INFO] . Надаючи правову кваліфікацію викладеним вище обставинам, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Пунктом 2 частини 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дітей, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо і лише при наявності вини в діях батьків. Виключний характер позбавлення батьківських прав пояснюється тим, що воно може бути здійснено тільки судом. З цієї ж причини встановлений вичерпний перелік підстав позбавлення батьківських прав, який охоплює всі можливі способи порушення батьками прав і інтересів дитини. Будь-яка з підстав для позбавлення батьківських прав, перелічена в ст. 164 СК України, є критерієм протиправної поведінки батьків по відношенню до своєї дитини. Пленум Верховного Суду України в пунктах 15 та 16 Постанови № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки. Відповідно до ч. З ст. 60 Цивільного кодексу України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що при розгляді справи знайшли підтвердження обставини, що відповідач за власною ініціативою самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до своєї неповнолітньої дитини, без поважних причин залишила її без материнської уваги та турботи, при цьому має місце відсутність перешкод у спілкуванні з дитиною та позивачем доведено, що поведінка відповідача відносно малолітньої дитини є свідомим нехтуванням ним своїми батьківськими обов`язками, що свідчить про наявність підстав для позбавлення відповідача батьківських прав та встановлення опіки над малолітньою. Таким чином, враховуючи спірні цивільно-правові відносини між учасниками справи, які вирішуються тільки в судовому порядку, оцінивши достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вимоги норм матеріального та процесуального права, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду з позовом. На підставі викладеного,

Outcome: approved