Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Просив встановити факт належності йому [PERSON] , свідоцтва про право власності на 1/5 частину квартири [ADDRESS] , виданого міською адміністрацією (управою) Рівненської міської Ради народних депутатів 10.11.1993 року за № 21-410 на ім`я [PERSON] . В обґрунтування заяви зазначає, що йому на підставі свідоцтва про право власності, виданого міською адміністрацією (управою) Рівненської міської Ради народних депутатів 10.11.1993 року за № 21-410 на праві спільної сумісної власності належить 1/5 частки квартири [ADDRESS] . Зазначає, що при видачі свідоцтва про право власності на квартиру в ньому були допущені помилки в імені та прізвищі заявника, які перешкоджають йому володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю на свій розсуд. Так, в свідоцтві про право власності на квартиру його прізвище та ім`я записано, як « [PERSON] », тобто написання прізвища та імені в свідоцтві про право власності не збігається із записом його прізвища та імені в паспорті громадянина України [NUMBER] , що був виданий Рівненським МУ УМВС України в Рівненській області 26.10.1998 року, де його прізвище та ім`я записані, як « [PERSON] ». Заявник вважає, що причина неправильного написання його імені без апострофа та прізвища з другою буквою «И» виникла у зв`язку із неправильним їх перекладом з російської на українську мови. Внаслідок такої помилки у [PERSON] на даний час має місце невідповідність між документом, що посвідчує його особу та правовстановлюючим документом, який був виданий на його ім`я, а саме - свідоцтвом про право власності на житло. У зв`язку із цим виникла необхідність встановити факт належності [PERSON] правовстановлюючого документу, а саме - свідоцтва про право власності, виданого міською адміністрацією (управою) Рівненської міської Ради народних депутатів 10.11.1993 року за № 21-410. Представник заявника адвокат Цісар І.В. подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Представник заінтересованої особи Департаменту цифрової трансформації та забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради в судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання був повідомлений. Дослідивши матеріали справи, оцінивши їх в сукупності, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до паспорта громадянина України, серії [NUMBER] від 26.10.1998 року, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] Відповідно до свідоцтва про право власності, виданого міською адміністрацією (управою) Рівненської міської Ради народних депутатів 10.11.1993 року за № 21-410 [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] . Згідно запису приватного нотаріуса від 14.08.2003 року, 1/5 частка квартири належна [PERSON] за договором посвідченим 14.08.2003 року подарована [PERSON] . Згідно запису від 07.09.2004 року, Першою Рівненською державною нотаріальною конторою на 1/5 частину квартири гр-на [PERSON] , видане свідоцтво про право на спадщину за законом 07.09.2004 року за реєстром №4-936. Згідно запису 26.08.2010 року серія та номер 2491 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/5 частку квартири належної [PERSON] для [PERSON] . Відповідно до витягу реєстру речових прав №336344010 від 20.06.2023 року, право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] розмір частки - 1/5 зареєстровано за [PERSON] (документи які подані для державної реєстрації: свідоцтво про право на спадщину серія та номер 2491 від 26.08.2010 року. Рішенням від 20.06.2023 року, державний реєстратор прав на нерухоме майно Басік-Доброчинська Є.П. відмовила заявнику у проведенні реєстраційних дій у зв`язку з тим, що інформація стосовно прізвища та власного імені власника, зазначена у документах, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, не відповідає інформації, зазначеній стосовно прізвища та власного імені у правовстановлюючому документі. Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку встановлюються факти належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я чи по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям чи по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. З листа Верховного Суду України від 01 січня 2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вбачається, що коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1ст. 256 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Згідно п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті, в тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності [PERSON] , свідоцтва про право власності на 1/5 частину квартири [ADDRESS] , виданого міською адміністрацією (управою) Рівненської міської Ради народних депутатів 10.11.1993 року за № 21-410 на ім`я [PERSON] . Аналіз досліджених судом документів та письмових доказів, свідчить, що в свідоцтві про право власності на 1/5 частину квартири [ADDRESS] , виданого міською адміністрацією (управою) Рівненської міської Ради народних депутатів 10.11.1993 року за № 21-410 була допущена помилка у написанні прізвища заявника, а саме замість « [PERSON] » було зазначено « [PERSON] ». Оскільки на теперішній час в позасудовому порядку внесення змін щодо прізвища у зазначеному свідоцтві про право власності на житло є неможливим, а встановлення факту належності правовстановлюючого документу необхідно для встановлення відповідності між правовстановлюючим документом та документом, що посвідчує особу заявника, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та необхідність її задоволення повністю. На підставі викладеного та

Outcome: approved