Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-05 00:00:00

У березні 2023 року Акціонерне товариство Акціонерно-комерційний банк «Львів» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 54004,83 грн., з яких 40000,00 грн. - заборгованість за кредитом; 14004,83 грн. - заборгованість за процентами. Позовні вимоги мотивовані тим, що 10.02.2022 між AT АКБ «Львів» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 16838/112/2022, відповідно до умов якого Банк зобов`язався надати у власність Позичальникові грошові кошти у розмірі 40 000,00 грн., зі сплатою 62,1 % річних за користування кредитом та терміном повернення до 09.02.2026 включно. Згідно з умовами п. 1.4 Кредитного договору видача банком кредиту здійснюється одноразово, безготівково на поточний рахунок позичальника. Факт перерахування позичальнику кредитних коштів підтверджується меморіальним ордером від 10.02.2022 № 362022. Позивач зазначає, що позичальник систематично не виконував взяті на себе кредитні зобов`язання, своєчасно кредит не погашав. Станом на 01.02.2023 заборгованість за нарахованими та несплаченими в строк процентами за кредитом становить 14004,83 грн. У позовній заяві позивач також просив суд проводити розгляд справи за відсутності представника позивача. Ухвалою Деснянського районного суд м. Києва від 31 березня 2023 року відкрито провадження у справі, вирішено питання про доцільність її розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання 06.07.2023 учасники справи не з`явилися. Відповідач до суду не з`явився, відзиву на позовну заяву чи інших письмових пояснень від нього до суду не надходило, а також повідомлення про іншу адресу, клопотання про відкладення судового розгляду також не заявлялося. Відповідач повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи належним чином, шляхом направлення судової повістки на адресу його місця проживання як внутрішньо переміщеної особи ( [ADDRESS] ), проте судова повістка повернулася до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. З огляду на те, що на поштовому повідомленні проставлено відмітку «адресат відсутній за вказаною адресою», в силу положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається, що повістку вручено відповідачеві та він є повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Відповідно до частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. З огляду на вказані обставини та приписи процесуального закону, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача, який повідомлений належним чином та не повідомив суду причини своєї неявки. Оскільки відповідач у встановлений судом строк не надав до суду відзив на позовну заяву, а тому суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з неявкою учасників у судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно з ч. 6 ст. 259 ЦПК України у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи. Відповідно до положень ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2022 року у справі № 1519/2-5034/11 зазначено, що у передбачених нормами ЦПК України випадках повне судове рішення може відображати дату судового засідання, яким завершено судовий розгляд (відповідна дата вказана у вступній частині судового рішення) та дату складення повного судового рішення (відповідна дата вказана у резолютивній частині або після резолютивної частини судового рішення). У випадках, коли відбувається проголошення судового рішення, датою такого судового рішення є дата судового засідання, яким завершено судовий розгляд. І навпаки, якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи; з урахуванням розумності положення частини п`ятої статті 268 ЦПК України слід розуміти таким чином: у разі ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи, суд повинен зазначати датою ухвалення ту дату, на яку було призначено розгляд справи, та вказувати у резолютивній частині дату складення повного судового рішення. Проте у разі зазначення судом датою ухвалення судового рішення дати складення повного судового рішення, внаслідок чого дата судового засідання та дата ухвалення судового рішення не співпадатимуть, це не є порушенням прав сторін. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке. 10 лютого 2022 року між AT АКБ «Львів» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 16838/112/2022, відповідно до умов якого Банк зобов`язався надати у власність Позичальникові грошові кошти у розмірі 40 000,00 грн., з умовою повернення у терміном до 09.02.2026 включно (п. 1.2). За користування кредитом позичальник сплачує банку фіксовану процентну ставку у розмірі 62,1%. Загальна вартість кредиту становить 108353,40 грн. Реальна річна процентна ставка становить 83,21% (п. 3.2, 3.3). Згідно з умовами п. 1.4 Кредитного договору видача банком кредиту здійснюється одноразово, безготівково на поточний рахунок Позичальника. Факт перерахування Позичальнику кредитних коштів підтверджується меморіальним ордером від 10.02.2022 № 362022. Відповідно до п. 5.1. Кредитного договору позичальник зобов`язався повернути банку кредит у повному обсязі в порядку та терміни, передбачені цим Договором і Додатковими Договорам. Пунктом 5.2. Кредитного договору передбачено, що повернення суми кредиту, сплата нарахованих процентів здійснюється за ануїтетною схемою, згідно з Додатком 1 (Платіжного календаря), що є невід`ємною частиною цього Договору. Крім цього, згідно з положеннями п. 3.6. Кредитного договору позичальник сплачує проценти щомісячно до дня повернення кредиту, але не пізніше останнього робочого дня місяця, за який нараховано проценти. Разом з цим, як вбачається з матеріалів справи, а саме з розрахунку заборгованості за кредитним договором та виписок за рахунком, станом на 01.02.2023 заборгованість за нарахованими та несплаченими в строк процентами за кредитом становить 14004,83 грн. Згідно з п. 5.8. Кредитного договору банк вправі вимагати дострокового повернення кредиту, сплати процентів, комісій та інших належних до сплати платежів за цим Договором, у випадках обумовлених цим договором і чинним законодавством. Відповідно до п. 2.3.2. Кредитного договору банк має право вимагати дострокового повернення Кредиту, процентів, комісій та інших платежів за Договором у разі несвоєчасної сплати процентів та/або неповернення суми кредиту (частини кредиту). Пунктом 2.4. Кредитного договору передбачено, що у випадку прийняття банком рішення щодо вимоги про дострокове повернення Кредиту, сплату процентів, комісій та інших платежів, з підстав обумовлених цим договором, Банк письмово повідомляє про це Позичальника. В такому випадку, Позичальник зобов`язаний впродовж 30 календарних днів з моменту отримання письмової вимоги Банку повністю повернути суму Кредиту та сплатити проценти на день повернення. Як вбачається з матеріалів справи, на виконання вимог п. 2.4. Кредитного договору банк скерував відповідачу цінним листом лист-вимогу про дострокове виконання зобов`язання за вих. № 975/0-07 від 19.09.2022. Стаття 626 ЦК України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У статті 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Частиною першою статті 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Враховуючи, що відповідач систематично не виконував взяті на себе зобов`язання за кредитним договором у визначені Кредитним договором терміни, позивач на підставі п. 2.3.2 Кредитного договору та ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України має право вимагати дострокового погашення відповідачем заборгованості за кредитним договором. Суд встановив, що станом на 01.02.2023 заборгованість відповідача за кредитним договором № 16838/112/2022 від 10.02.2022 становить 54004,83 грн. з яких: 40000,00 грн. - заборгованість за кредитом; 14004,83 грн. - заборгованість за процентами. Позивачем підтверджено належними доказами факт виникнення заборгованості за кредитним договором, її розмір відповідачем також не спростований. Зважаючи на вищезазначене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог Акціонерного товариства Акціонерно-комерційного банку «Львів» до [PERSON] про стягнення заборгованості за Кредитним договором № 16838/112/2022 від 10.02.2022 у сумі 54004,83 грн. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені судові витрати зі сплати судового збору пропорційно задоволених вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved