Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом в якому зазначив, що відповідачі у справі, [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] . Дитина була народжена в пологовому відділенні Коростенської міської лікарні м.Коростеня Житомирської області. 12.12.2022 року переведена до відділення постінтенсивного догляду, виходжування та реабілітації новонароджених КНП "Житомирської обласної дитячої клінічної лікарні" Житомирської обласної ради, у зв`язку з дуже важким станом на рахунок неврологічної симптоматики, дихальної недостатності, з масою тіла 2660 г. 16.12.2022 року дитину виписали на вимогу матері, [PERSON] . Протягом січня-лютого 2023 року дитина була під наглядум фельдшера с.Берестовець, Коростенського району, [PERSON] , яка відвідувала дитину щотижня, зважувала дитину та лікаря педіатра, [PERSON] . Під час чергового обстеждення 28.02.2023 року вага дитини за тиждень зменшилась. Батькам дитини було запропоновано госпіталізувати дитину, але батьки не відреагували на застереження медиків. 01.03.2023 року на адресу служби у справах дітей надійшло повідомлення лікаря-педіатра [PERSON] про те, що малолітня [PERSON] потребує стаціонарної медичної допомоги в закладі ІІІ рівня Житомирської обласної дитячої лікарні. Згідно інформації КНП "Центр первинної медико-санітарної допомоги" Коростенської міської ради від 06.03.2023 року дитини, [PERSON] , [INFO] , народилася від 5 пологів на фоні передчасного відшарування плаценти, дистрес плоду, сильного алкогольного сп`яніння матері на 37 тижні вагітності з вагою 2700 г., оцінка по шкалі Агпар 5-6 балів. Діагнози: Р 91.62; Р 20.0; Р 03.4; Р 22.8; Р 04.3. Проводилась робота з батьками про загрозливі стани для життя дитини. Були видані направлення в катамнестичний кабінет Житомирської обласної дитячої клінічної лікарні до невролога, неонатолога, мати не виконала рекомендації лікаря та не поїхала на обстеження. З часом дитина почала втрачати вагу. Батьки не зрозуміли всієї небезпеки для життя та здоров`я дитини, не реагували на попередження лікаря про загрозливий стан дитини. Був виставлений діагноз: Гіпотрофія ІІ ступеню, гіпоксично-ішемічне ураження ЦНС, недоношеність. Мати відмовилась від госпіталізації дитини. В супроводі фельдшера та поліції дттини, 01.03.2023 року була госпіталізована в дитяче відділення Коростенської центральної міської лікарні. Відповідно до виписки КНП "Коростенська центральна міська лікарня Коростенської міської ради" від 06.03.2023 року у дитини встановлений попередній діагноз: гіпотрофія І ст. (порушення ділкового обміну); гострий кон`юктивіт ОД; гострий риніт. Вага дитини 3200 г. Згідно з даними довідки Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області від 07.03.2023 року 01.03.2023 року у зв`язку із підозрою на загрозу життю та здоров`ю малолітній [PERSON] , [INFO] , внаслідок швидкої втрати ваги, про що повідомила сільський фельдшер, дитину було терміново доставлено до Коростенської центральної міської лікарні для обстеження. Органом опіки та піклування було прийнято рішення №95 від 01.03.2023 року "Про негайне відібрання дитини у батьків та подання позовної заяви до суду щодо відбрання дитини у батьків без позбавлення їх батьківських прав" та повідомлено прокурора міста. Просить прийняти рішення про відібрання малолітньої дитини [PERSON] . [INFO] від батьків, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , без позбавлення їх батьківських прав та передати дитину для подальшого влаштування органові опіки та піклування Коростенської міської ради. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з підстав зазначених в позові і просила задовольнити. Відповідач [PERSON] проти задоволення позову заперечила. Відповідач [PERSON] проти задоволення позову заперечив. Вислухавши пояснення сторін, проаналізувавши матеріали справи суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] . Дитина була народжена в пологовому відділенні Коростенської міської лікарні м.Коростеня Житомирської області. 12.12.2022 року переведена до відділення постінтенсивного догляду, виходжування та реабілітації новонароджених КНП "Житомирської обласної дитячої клінічної лікарні" Житомирської обласної ради, у зв`язку з дуже важким станом на рахунок неврологічної симптоматики, дихальної недостатності, з масою тіла 2660 г. 16.12.2022 року дитину виписали на вимогу матері, [PERSON] . Протягом січня-лютого 2023 року дитина була під наглядум фельдшера с.Берестовець, Коростенського району, [PERSON] , яка відвідувала дитину щотижня, зважувала дитину та лікаря педіатра, [PERSON] . Під час чергового обстеждення 28.02.2023 року вага дитини за тиждень зменшилась. Батькам дитини було запропоновано госпіталізувати дитину, але батьки не відреагували на застереження медиків. 01.03.2023 року на адресу служби у справах дітей надійшло повідомлення лікаря-педіатра [PERSON] про те, що малолітня [PERSON] потребує стаціонарної медичної допомоги в закладі ІІІ рівня Житомирської обласної дитячої лікарні. Акт обстеження умов проживання від 28.02.2023 року містить висновки про те, що відповідачі мають трьох малолітніх дітей, обстеження проводилось у зв`язку із повідомленням про загрозу життю та здоров`ю новонародженої дитини. З хати вийшов батько і повідомив, що мати з дитиною поїхала в лікарню, до будинку не пустив, був агресивний і поргожував. З акту проведенн оцінки рівня безпеки дитини, [PERSON] , [INFO] зроблено висновок про дуже неебезпечний рівень безпеки дитини. Наведені обставини стали підставою для порушення питання щодо негайного відібрання дитини, оскільки їх залишення в родині є небезпечним для життя та здоров`я. Питання про негайне відібрання дітей у батьків було затверджено рішенням виконавчого комітету Коростенської міської ради №95 від 01.03.2023 року. З даних довідки Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області від 07.03.2023 року 13.01.2023 року та 06.03.2023 року відносно [PERSON] були складені протоколи про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.184 КУпАП. Підставами для притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за вказаною нормою закону стало те, що 01.03.2023 року у зв`язку із підозрою на загрозу життю та здоров`ю малолітній [PERSON] , [INFO] , внаслідок швидкої втрати ваги, про що повідомила сільський фельдшер, дитину було терміново доставлено до Коростенської центральної міської лікарні для обстеження. Згідно інформації КНП "Центр первинної медико-санітарної допомоги" Коростенської міської ради від 06.03.2023 року дитини, [PERSON] , [INFO] , народилася від 5 пологів на фоні передчасного відшарування плаценти, дистрес плоду, сильного алкогольного сп`яніння матері на 37 тижні вагітності з вагою 2700 г., оцінка по шкалі Агпар 5-6 балів. Діагнози: Р 91.62; Р 20.0; Р 03.4; Р 22.8; Р 04.3. Проводилась робота з батьками про загрозливі стани для життя дитини. Були видані направлення в катамнестичний кабінет Житомирської обласної дитячої клінічної лікарні до невролога, неонатолога. мати не виконала рекомендації лікаря та не поїхала на обстеження. З часом дитина почала втрачати вагу. Батьки не зрозуміли всієї небезпеки для життя та здоров`я дитини, не реагували на попередження лікаря про загрозливий стан дитини. Був виставлений діагноз: Гіпотрофія ІІ ступеню, гіпоксично-ішемічне ураження ЦНС, недоношеність. Мати відмовилась від госпіталізації дитини. В супроводі фельдшера та поліції дитини, 01.03.2023 року була госпіталізована в дитяче відділення Коростенської центральної міської лікарні. Відповідно до виписки КНП "Коростенська центральна міська лікарня Коростенської міської ради" від 06.03.2023 року у дитини встановлений попередній діагноз: гіпотрофія І ст. (порушення ділкового обміну); гострий кон`юктивіт ОД; гострий риніт. Вага дитини 3200 г. Відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини від 20.11.1959 року дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі - в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості. Згідно зі статтею 9 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Відповідно до ст.ст.150, 155 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, що є найважливішими обов`язками матері і батька. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Частиною 1 ст.170 СК України передбачено, що суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2 - 5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Так, відповідно до п.2-5 ч.1 ст.164 СК України підставою для відібрання дитини від батьків є ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; жорстоке поводження з дитиною; будь-які види експлуатації дитини, примушування її до жебракування та бродяжництва; Пленум Верховного Суду в п.16 постанови від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Жорстоке поводження полягає у фізичному або психічному насильстві, застосуванні недопустимих методів виховання, приниженні людської гідності дитини тощо. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Савіни проти України» від 18.12.2008 року звернув особливу увагу на те, що застосовуючи такий захід, як відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав, необхідно виходити з інтересів дитини й враховувати право на повагу до його сімейного життя, проголошене ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Розірвання сімейних зв`язків, а відтак позбавлення дитини її коріння виправдане лише за наявності виняткових обставин - необхідність захисту дитини від небезпеки у випадку реального існування такої. Частина 2 ст.155 СК України містить спеціальне застереження про те, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Враховуючи встановлені по справі фактичні обставини та досліджені докази, суд дійшов висновку, що відповідачі: [PERSON] , [PERSON] на даний час не спроможні створити для своєї малолітньої малолітньої [PERSON] , [INFO] , рівень життя, який є необхідним для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Враховуючи, що при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен керуватися максимальним забезпечення інтересів дітей, тому позовні вимоги про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав є обгрунтованими та підлягають задоволенню. Судові витрати підлягають стягненю відповідно до положень ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved