Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] в якому просить ухвалити рішення про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше гарантованого 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, до досягненням сином [PERSON] повноліття, тобто [INFO] . Окрім того, [PERSON] просила ухвалити рішення про стягнення з відповідача на її користь аліментів на її утримання в розмірі 1500 грн., до досягнення сином [PERSON] трирічного віку, тобто до [INFO] , та стягнути з [PERSON] понесені нею судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що 03 жовтня 2020 року Любарським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) зареєстровано її шлюб з [PERSON] . В період спільного проживання у них [INFO] народився син [PERSON] , який проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, хоча зобов`язаний надавати. На даний час позивачка знаходиться у відпустці по догляду за сином [PERSON] , [INFO] , до досягнення ним трьох років та має право на утримання від чоловіка. Стан здоров`я у відповідача задовільний. На утриманні у відповідача інших дітей немає. Ухвалою суду від 28 березня 2023 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 04 травня 2023 року ухвалою суду здійснено перехід від розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін до розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи провести у її відсутності. Позовні вимоги задовольнити. Не заперечує щодо ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач в судове засідання не з`явився хоча про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причину неявки суду не повідомив, відзив на позов також не подавав, а тому суд у відповідності до\~ст.280 ЦПК України\~дійшов висновку, що справу слід розглядати в порядку заочного провадження. Згідно ч.3\~ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників, суд вважає, що у відповідності до ч.2\~ст.247 ЦПК України, справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 03 жовтня 2020 року Любарським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Хмельницький) зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище " [PERSON] ", що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис № 59. [INFO] народився [PERSON] , його батьками записані [PERSON] та [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про народження, виданим 09 квітня 2021 року Любарським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) серії № [NUMBER] , актовий запис №49. Згідно довідки виданої 09 грудня 2022 року Веселківським Старостинським округом Любарської селищної ради №87, до складу сім`ї [PERSON] входить син [PERSON] , [INFO] . Довідка видана 12 грудня 2022 року Любарським відділом №3 УПСЗН Житомирської РДА вказує, що [PERSON] знаходиться на обліку в Житомирському РУПСЗН Любарського відділення і отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини. За змістом\~ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3ст. 181 СК України). Згідно ч. 1\~ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст.\~182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно ст.\~8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч. 2\~ст. 182 СК України\~визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Декларацією прав дитини від 1959 року закріплено принцип №4, зі змісту якого дитині має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи до пологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. Статтею 75\~СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Згідно ч. ч. 2, 4 статті 84 СК України\~дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Стаття 85\~СК України регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач є працездатною особою, доказів перебування на його утриманні інших дітей чи його незадовільного стану здоров`я до суду не подано. У зв`язку з доглядом за дитиною, якій менше трьох років, позивачка немає змоги працювати і утримувати себе. За таких обставин проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд стягує кошти (аліменти) на утримання дружини у розмірі 1500 грн. до досягнення дитиною трьох років. Згідно із ч. 1 ст.79 СК України\~аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. При цьому суд враховує, що позивач та відповідач не позбавлені права в разі зміни матеріального чи сімейного стану звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів в порядку\~ст. 192СК України. Згідно п. 1 ч. 1ст. 430\~ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи вищенаведене та з урахуванням фактичних обставин справи, враховуючи рівність прав та обов`язків батьків щодо виховання та утримання дітей, виходячи з закріплених ч.9\~ст.\~7\~СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч.1\~ст. 5 Закону України "Про судовий збір", то відповідно до вимог\~статті 141 ЦПК України\~він стягується з відповідача в дохід держави. Позивачкою також заявлена документально підтверджена вимога щодо стягнення витрат, пов`язаних із оплатою правової допомоги в сумі 1000 грн. В зв`язку з чим, з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки 1000 грн. в рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Outcome: approved