Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-12 00:00:00

1.Виклад позиції заявника. Виконавчий комітет Херсонської міської ради (як орган опіки та піклування) звернувся до суду із заявою про встановлення факту народження дитини, в якій просить встановити факт народження дитини жіночої статі [INFO] на тимчасово окупованій території України, на сьогоднішній день, у м. Нова Каховка Херсонської області, Україна, у матері [PERSON] , яка у зареєстрованому шлюбі не перебувала. Дитину записати як [PERSON] , матір`ю дитини вказати [PERSON] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] , громадянка України, батька відповідно до ст.135 СК України [PERSON] . Заява мотивована тим, що [PERSON] , [INFO] народила дитину жіночої статті у КНП «Центральна міська лікарня м. Нова Каховка» Новокаховської міської ради, де покинула дитину. Цього ж дня новонароджену дитину госпіталізовано до КНП «Херсонська дитяча обласна клінічна лікарня» ХОР , де 08.12.2022 року складено акт закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про покинуту дитину в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров`я. Отримати свідоцтво про народження у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт народження відбувся на тимчасово окупованій території України, на сьогоднішній день, а медичне свідоцтво про народження дитини форми №103/0 від 19.02.2022 року за №17 видане компетентною установою України відсутнє, дублікат на сьогоднішній день отримати не можливо, на даний час не мають можливості отримати свідоцтво про народження дитини. Встановлення факту народження дитини необхідно для отримання свідоцтва про народження та відповідної реєстрації у встановленому законом порядку. 2.Заяви(клопотання) учасників справи. Представник заявника у прохальній частині позову просить судове засідання проводити за їх відсутності. Заяву підтримали та просили задовольнити. Представник відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини не явки суд не повідомляв. 3. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 13.07.2023 року провадження у справі відкрито в порядку окремого провадження та призначено судовий розгляд у справі на 13.07.2023 року. Судом, на підставі частини другої ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. 4. Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст правовідносин. Відповідно до Акту закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про покинуту дитину в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров`я від 08.12.2022 року складеного Комунальним некомерційним закладом «Херсонська дитяча обласна клінічна лікарня » ХОР м. Херсона встановлено, що з 19.02.2022 року в КНП «Херсонська дитяча обласна клінічна лікарня » ХОР виявлена покинута дитина жіночої статі прізвище Макарова. Відомостей про батька немає. Мати - [PERSON] , [ADDRESS] , безробітна (документ, що посвідчує особу не пред`явлено). Отримати свідоцтво про народження у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки, факт народження відбувся на тимчасово окупованій території України на сьогоднішній день, м. Нова Каховка. Встановлення факту народження дитини необхідно для отримання свідоцтва про народження та відповідної реєстрації у встановленому законом порядку. 5. Оцінка Суду. Відповідно до п. 7 ч. 1ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Статтею 317 ЦПК України Згідно ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Копія судового рішення видається учасникам справи, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи. Відповідно до п. 1 Розділу І Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 №52/5, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України впроваджено воєнний стан відповідно до Указу Президента України та Верховного головнокомандувача Зеленського В.О., від 24.02.2022 року за №64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні » від 24.02.2022 року №2102-ХІ . Разом з тим, вирішуючи питання щодо оцінки наданих доказів, суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права. Так, суд враховує висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини, зокрема «Loizidou v.Turkev», «Cyprus v.Turkev», а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v.the Republik of Moldova and Russia»), де ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПО наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність може бути застосована до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31.03.1995, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров`я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров`я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про громадянство України» особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Згідно ч. 1ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991, дитина має бути зареєстрована одразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, заявнику необхідно для отримання свідоцтва про народження дитини відповідно до законодавства України. Згідно зі ч. 4 ст. 317 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного, а також враховуючи те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, суд приходить до висновку про задоволення заяви про встановлення факту народження на тимчасово окупованій території дитини жіночої статі , що надасть їм можливість отримати свідоцтво про народження, видане відповідним Державним органом України. За таких обставин подана заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved