Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 29.09.2021 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та відповідачем за допомогою Веб-сайту (https://navse.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле було укладено кредитний договір №0809-6659, предметом якого є отримання кредитних коштів в розмірі 29 500, 00 грн. строком на 70 календарних днів із відсотками за користування кредитом у розмірі 1,2 % від початкової суми кредиту за кожен день користування кредитом. Позивач свої зобов`язання за договорами виконав в повному обсязі, а відповідач свої зобов`язання за договором не виконує, не здійснює платежів в рахунок погашення суми кредиту та нарахованих процентів, у зв`язку з чим Банк звертається до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь Банку заборгованість у розмірі 54 280,00 грн. та судові витрати по справі. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 07.11.2022 року у вказаній вище справі вирішено питання про доцільність її розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, учасникам процесу роз`яснено право подати заяви по суті справи та заяви з процесуальних питань відповідно до положень чинного ЦПК України. Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 16.01.2023 по цивільній справі за позовом за позовом ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до [PERSON] про стягнення грошових коштів стягнуто з [PERSON] грошові кошти у розмірі 54 280,00 грн., а також витрати по сплаті судового збору в сумі 2 481, 00 грн.. 23.03.2023 відповідач [PERSON] звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення Деснянського районного суду м. Києва від 16.01.2023 року по цивільній справі за позовом ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до [PERSON] про стягнення грошових коштів. Ухвалою судді від 28 березня 2023 року вищевказану заяву було залишено без руху та визначено відповідачу термін для усунення недоліків. 04.04.2023 відповідачем на виконання ухвали суду було усунуто вказані недоліки. Ухвалою судді від 04.04.2023 року відповідачу було поновлено строк на подання заяви та прийнято заяву про перегляд заочного рішення Деснянського районного суду м. Києва від 16.01.2023 по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до [PERSON] про стягнення грошових коштів та призначено судове засідання. Ухвалою суду від 07.04.2023 року заочне рішення Деснянського районного суду м. Києва від 16.01.2023 року по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до [PERSON] про стягнення грошових коштів, вирішено питання про доцільність її розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін з роз`ясненням порядку та строку подачі відзиву на позов та відповіді на відзив. Представник відповідача та відповідач по справі повідомлені про розгляд судом даного провадження належним чином, про що свідчить розписка про вручення копії ухвали суду від 07.04.2023 та заява про ознайомлення представника відповідача з письмовими матеріалами справи. Будь-яких клопотань та відзиву на позовну заяву до суду не надходило. Згідно з вимогами ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Оскільки відповідач та його представник - адвокат Погребний Є.Б. у встановлений судом в ухвалі від 07.04.2023 строк не надали до суду відзив на позовну заяву, а тому суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 29.09.2021 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та відповідачем було укладено кредитний договір № 0809-6659, предметом якого є отримання кредитних коштів в розмірі 29 500, 00 грн. строком на 70 календарних днів із відсотками за користування кредитом у розмірі 1,2 % від початкової суми кредиту за кожен день користування кредитом. Зазначений Кредитний договір як вбачається із його змісту, разом із Правилами надання споживчих кредитів складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким Позичальник був попередньо ознайомлений. У відповідності до норм ч. 1 ст. 13 ЗУ «Про споживче кредитування» договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними ЗУ "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених ЗУ "Про електронну комерцію". Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, в тому числі електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до розділу 6 Правил, які є невід`ємною частиною кредитного договору, встановлено механізм часткового погашення заборгованості та пролонгації строку дії Кредитного договору. Позичальник може достроково частково погасити Заборгованість. У разі якщо, до настання чергового двотижневого Терміну платежу (включно), Позичальник сплатив Кредитодавцю грошові кошти, сума яких є недостатньою для повної сплати Заборгованості, однак, дорівнює, або є більшою ніж сума, яка підлягає сплаті в рамках двох чи більше чергових двотижневих платежів, відбувається погашення чергового двотижневого платежу, а також останнього двотижневого платежу чи також і передуючих йому двотижневих платежів (якщо сплачена сума є достатньою для такого погашення) строк сплати яких не настав. При цьому, погашення останнього та передуючих йому двотижневих платежів, строк сплати яких не настав, відбувається в частині Суми Кредиту, а проценти за користування Кредиту не погашаються та не підлягають сплаті, виходячи із того, що Позичальник за Кредитним договором має обов`язок сплачувати проценти тільки за фактичну кількість календарних днів користування Кредитом з урахуванням умов Кредитного договору; У разі подальшої несплати Позичальником суми, яка підлягає сплаті у певний черговий двотижневий Термін платежу, сума дострокового погашення Заборгованості, внесена позичальником відповідно до попереднього абзацу, використовується (в першу чергу) для закриття (сплати) відповідного чергового двотижневого платежу (який не був сплачений у відповідний черговий Термін платежу), та (в другу чергу) для здійснення дострокового погашення Заборгованості відповідно до попереднього абзацу; Позичальник має право Пролонгувати Кредитний договір. Позичальник має право у будь-який момент до настання дати останнього Терміну платежу (включно) пролонгувати Кредитний договір на 2 (два) тижні. Кількість Пролонгацій є необмеженою. Здійснення Пролонгації можливе тільки за умови відсутності у Позичальника простроченої до сплати Заборгованості (прострочених до сплати процентів та тіла Кредиту). Після закінчення останнього Терміну платежу та в разі наявності у Позичальника простроченої до сплати Заборгованості здійснення Пролонгації неможливе; Для використання права Пролонгації, Позичальнику необхідно сплатити суму грошових коштів, яка є меншою ніж сума, яка підлягає сплаті в рамках чергового двотижневого терміну платежу, одна є достатньо для сплати процентів, які підлягають сплаті (але не є сплаченими) в рамках такого чергового двотижневого терміну платежу; Після отримання Кредитодавцем відповідних коштів та на наступний день після настання чергового (наступного) двотижневого Терміну платежу (відкладальна обставина) Пролонгація відбувається автоматично без вчинення будь яких додаткових дій з боку Сторін; Сторони підтверджують, що здійснення Пролонгації є свідомим використанням відповідного права Позичальника за Договором. При сплаті Заборгованості через Особистий Кабінет або визначені на Сайті термінали самообслуговування чи іншим чином, Кредитодавець чітко інформує Позичальника про необхідну суму грошових коштів, перерахування якої призведе до Пролонгації (подовження користування Кредитом), про суму грошових коштів, яка підлягає сплаті у черговий Термін платежу та про суму грошових коштів, перерахування якої призведе до повної сплати Заборгованості (фактичного закриття Заборгованості / припинення дії Договору); Якщо сума, яка вноситься Позичальником, менша ніж сума нарахованих процентів, які підлягають сплаті у відповідний черговий Термін платежу, Пролонгація не відбувається, а якщо відповідна сума більша ніж сума згаданих процентів (однак недостатня для повної сплати відповідного чергового платежу у відповідний Термін платежу) - Пролонгація відбувається, а надмірно сплачені кошти використовуються для погашення Заборгованості відповідно до умов Правил; Пролонгація передбачає продовження Кредиту на 2 (два) тижні з наступного календарного дня після настання останнього Терміну платежу. Також, Пролонгація передбачає продовження Кредиту на аналогічних умовах, на яких було первинно надано Кредит (з урахуванням спеціальних умов, які стосуються Пролонгації та викладені у Договорі (Кредитному Договорі та Правилах)). З матеріалів справи вбачається, що позивач свої зобов`язання виконав належним чином, надавши відповідачу кредит у встановленому договором розмірі. На підтвердження факту укладення кредитного договору, банком надано копія кредитного договору від 29.09.2021 року, розрахунок заборгованості станом на 14.12.2021 року, додаток № 1 до кредитного договору Графіку платежів, Правила надання споживчих кредитів, розрахунок заборгованості, витяг з реєстру банків, паспорт споживчого кредиту та копію паспорта відповідача. Згідно з наданим розрахунком, заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором станом на 20.10.2022 становить 54 280,00 грн. - та складається з: 29 500,00 грн. - прострочена заборгованість за кредитом; 24 780,00 грн. - прострочена заборгованість за нарахованими процентами. Статтею 1054 Цивільного Кодексу України визначено, зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В ст. 530 ЦК України вказано, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) зобов`язання його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором. Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Як вбачається з письмових матеріалів справи, відповідач умови укладеного Договору не виконує, кредит та відсотки за користування кредитом не сплачує. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Оцінюючи надані докази, суд дійшов висновку про порушення відповідачем договірних зобов`язань перед позивачем щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитними коштами за встановленим графіком платежів, у зв`язку з порушенням строків виконання грошового зобов`язання. Отже, зібраними по справі доказами доведено, що відповідач зобов`язання встановлені Договором не виконує, кредит та відсотки за його користування не сплачує, а тому суд дійшов висновку, про стягнення з відповідача на користь банку заборгованості в загальному розмірі 54 280, 00 грн. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 2 481, 00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved