Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-28 00:00:00

\~10.05.2023\~року \~позивачка [PERSON] , в особі представника адвоката Павчука С.І., звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком, розташованим за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позову посилалася на те, що [PERSON] є її колишнім зятем, зареєстрованим належному їй на праві власності будинку, однак більше року за місцем реєстрації не проживає, що створює їй перешкоду у розпорядженні своїм майном. З огляду на викладене, позивачка просить позов задовольнити. Ухвалою судді Заставнівського районного суду Чернівецької області від 16.05.2023 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання, викликано свідків. Ухвалою судді Заставнівського районного суду Чернівецької області від 31.05.2023 року підготовче судове засідання у даній цивільній справі закрито, призначено судовий розгляд. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, пояснила, що відповідач є її колишнім зятем і в вересні 2022 року шлюб між ними та донькою припинено. Однак, ще до припинення шлюбу [PERSON] за власною волею покинув житло, забравши свої речі та виїхав на постійне місце проживання до батьків. З того часу належним їй будинком не користується, власних речей в ньому не зберігає. Просила позов задовольнити. Представник позивача адвокат Павчук С.І. також позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] до судового засідання повторно не з`явився, будучи повідомленим про час, дату та місце проведення судового засідання належним чином, відзив на позов не подав. За таких обставин, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст.280-282 ЦПК України, на що позивачка надала згоду. При цьому фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивачки та її представника, свідків, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що позивачці на праві власності належить домоволодіння [ADDRESS] , що підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, Витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно від 18.03.2009 року за №22195651 (а.с.6, 7). Згідно Акту обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON] . Заставнівської міської ради Чернівецького району Чернівецької області від 31.03.2023, 13.06.2022, 07.11.2022 [PERSON] , 1982 року народження зареєстрований в будинку [ADDRESS] , але за вказаною адресою з 15.03.2022 року не проживає (а.с.12, 13, 14). Таким чином, відповідач [PERSON] , будучи членом сім`ї власника, набув право користування жилим будинком [ADDRESS] . Допитом свідків [PERSON] та [PERSON] , які є сусідами позивачки, встановлено, що відповідач [PERSON] є зятем позивачки, але вже більше року в будинку позивачки не проживає. За змістом ст.ст.316, 317, 321 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з ч.1 ст.383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Згідно ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (ст.391 ЦПК України). Під час судового розгляду встановлено, що відповідач з березня 2022 року не проживає без поважних причин в будинку [ADDRESS] , і це не пов`язано з домовленістю між сторонами, а тому є таким, що втратив право користування цим житлом. Враховуючи викладене, з метою захисту прав власника домоволодіння, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] у зв`язку з його обґрунтованістю, та ухвалює рішення про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування будинком [ADDRESS] , власником якого є [PERSON] . Вирішуючи питання про судові витрати, суд, відповідно до ст.141 ЦПК України, стягує з відповідача на користь позивачки понесені нею при зверненні до суду з позовом судові витрати по сплаті судового збору в розмірі по 1073,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved