Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-28 00:00:00

Позивач в червні 2021 року звернулася до суду з вищевказаними вимогами до відповідача. В обґрунтування позову вказує, що вона з [PERSON] перебувала у фактичних шлюбних відносинах з серпня 2008 року. [PERSON] визнав себе батьком [PERSON] , [INFO] , але запис у свідоцтві про народження дитини не було зроблено, у зв`язку з тим, що не подано спільної заяви до органу реєстрації, на підставі п.1 ч.2 ст.125 СК України, так як на час народження дитини [PERSON] втратив свій паспорт. Після припинення фактичних шлюбних відносин у листопаді 2009 року син залишився проживати з нею та знаходиться на повному її утримання. Відповідач участі в утриманні сина не приймає та ніякої матеріальної допомоги не надає. 25.08.2017 року зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Для захисту прав дитини звертається до суду з даним позовом та просить суд визнати [PERSON] , [INFO] батьком дитини [PERSON] , [INFO] , народженого [PERSON] та зобов`язати Оболонський районний у м.Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального Управління Міністерства (м.Київ) відповідно до рішення суду у відомості про батьківство вказати батьком дитини [PERSON] , виключивши відомості про [PERSON] . Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді Яценко Н.О. Ухвалою від 25.06.2021 року розгляд справи призначено в загальному провадженні. Ухвалою від 09 лютого 2022 року по справі призначено судово-генетичну експертизу та провадження по справі зупинено на час проведення експертизи. 04.11.2022 року до суду надійшов лист Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи в якому зазначили, що проведення судово-медичної експертизи генетичної ідентифікації згідно ухвали від 09.02.2022 року неможливо, тому, що незважаючи на неодноразові призначення дати відбору, [PERSON] на відбір зразка крові не з`явився. Ухвалою від 18.11.2022 року відновлено провадження по справі. 15.05.2023 року в підготовчому засіданні відповідач визнав позов, 15.05.2023 року по справі проведено підготовче засідання. 14.06.2023 року до суду надано копію актового запису про народження №1728 від 20.07.2019 року [PERSON] . В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримувала, з обставин викладених в позові та просила суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений у встановленому законом порядку, подав заяву в якій позов визнав та просив проводити розгляд справи без його участі. Відповідач Оболонський районний у м.Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) явку свого представника в судове засідання не забезпечив, подав заяву про розгляд справи без участі їх представника. Суд вважає за можливе провести розгляд справи без участі відповідачів. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд доходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , батьками якого вказано: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження актовий запис № 1728 від 20.07.2009 року. Відповідно до свідоцтва про шлюб позивач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Згідно ч.1 ст.128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Згідно ч.3 ст.128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Згідно ч. 4 ст. 128 СК України, позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. З копії актового запису про народження [PERSON] убачається, що підставами запису про батька - заява матерів № 90 від 22.07.2009 року. На час народження дитини батьки не перебували між собою у шлюбі, також позивач на момент народження дитини не перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, що не оспорювалося сторонами. При розгляді спору щодо визнання батьківства суд має виходити зі змісту ч. 2 ст. 128 СК України, відповідно до якої підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Судом по справі була призначена експертиза, проте відповідач на неї не з`явився. При вирішенні спору про визнання батьківства суд приділяє особливу увагу інтересам дитини, не ігноруючи при цьому інтереси ймовірного біологічного батька. Висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи є підставою для категоричного висновку для визнання батьківства, оскільки ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини і його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства. Відповідно до частини першої статті 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також, яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Судом встановлено, що відповідач, який був достовірно обізнаний про дату, час та місце розгляду справи судом першої інстанції, належним чином повідомлений експертною установою про дату, час та місце проведення судово- генетичної експертизи, не з`явився для забору біологічних зразків, що свідчить про його ухилення від проведення зазначеної експертизи з метою встановлення істини у справі. Разом з тим, відповідач [PERSON] 15.05.2023 року в підготовчому засіданні подав заяву про визнання позову. Суд зазначає, що визнання позову не порушує нічиїх прав та охоронюваних законом інтересів. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі вище перераховані докази в сукупності. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст.82 ЦПК України визначено підстави звільнення від доказування відповідно до якої обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються у заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Положеннями ст. 135 СК України передбачено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. В силу ст. 134 СК України законодавець закріпив порядок внесення змін до актового запису про народження у разі визнання батьківства, материнства. Так, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Аналогічні положення містять і Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 № 96/5 з відповідними змінами. З огляду на викладене, суд доходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, як законний та обґрунтований. На підставі викладеного та

Outcome: approved