Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Коростишівського районного суду Житомирської області із позовом до відповідача [PERSON] , треті особи (без самостійних вимог на предмет позову на стороні позивача) [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що позивач є співвласником житлового будинку та володіє на праві власності 3/7 частки у праві власності на будинок [ADDRESS] . Іншими співвласниками будинку є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Старосілецької сільської ради від 31.01.2023 № 8 за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] .. Відповідач була зареєстрована, як дружина, проте фактично за місцем своєї реєстрації вона не проживає, оскільки з відповідачем припинили шлюбні відносини, що підтверджується рішення суду від 31.05.2021 у справі № 935/147/21. Відповідач проживає за адресою: [ADDRESS] . Жодних перешкод у користуванні житлом позивач та члени його сім`ї відповідачу не чинили, вона добровільно виїхала з будинку. Позивач зазначає, що реєстрація відповідача в будинку створює йому перешкоди в користуванні ним, оскільки не має можливості скористатись правом на оформлення житлової субсидії. На підставі викладеного позивач просить визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 01 травня 2023 відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач ухвалу про відкриття провадження у справі та позовну заяву з додатками отримала, відзиву до суду не направила, а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи, відповідно до ч.2 ст.191 ЦПК України. Треті особи по справі ухвалу про відкриття провадження у справі та позовну заяву з додатками отримали, пояснення до суду не направили. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених вимог, дослідивши матеріали справи і докази в їх сукупності дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що позивачу на праві власності належить 3/7 частки у праві власності на житловий будинок, що за адресою [ADDRESS] , що підтверджується матеріалами справи, а саме: свідоцтвом на право власності на житло № [NUMBER] , свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, яке зареєстровано в реєстрі за № 2112, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за індексним номером 285807233, Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за № 322857935. (а.с.10-15). Іншими співвласниками житлового будинку є треті особи: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , і вказана обставина підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 24.06.1994 р. На підставі рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 31.05.2021, яке набрало законної сили, 01.07.2021, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.17, 18) У будинку, що за адресою: [ADDRESS] , зареєстрована [PERSON] , [INFO] , що підтверджується довідкою №8 від 31.01.2023 виконавчого комітету Старосілецької сільської ради (а.с.16). Як вбачається з акту, складеного депутатом Старосілецької селищної ради від 22.01.2021 та 31.01.2023, гр. [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , але не проживає там з 28.02.2020 (а.с.19, 20). За змістом ч. 1 ст.16\~ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Положеннями статті 41Конституції\~України регламентовано, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст.65\~ЖК України наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. Особи, які вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Згідно ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст.150\~ЖК України громадяни, що мають в приватній власності житло, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Згідно ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист усіх суб`єктів права власності. Відповідно до ст.391\~ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Пленум Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ у постанові № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» визначив, що усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР, стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК, при цьому саме на позивача процесуальний закон покладає обов`язок довести факт відсутності відповідача понад встановлений ст.405\~ЦК України строк у жилому приміщенні без поважних причин. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження поважності причин відсутності [PERSON] у будинку, що належить на праві власності позивачу та третім особам, а також не містять матеріали справи і доказів наявності перешкод у проживанні відповідача за вказаною адресою, угоди про порядок користування цим житлом сторонами суду не надано. Таким чином, оцінюючи зібрані по справі докази, суд дійшов до переконання, що оскільки відповідач не проживає у будинку позивача, не користується ним, а тому її слід визнати такою, що втратила право користування даним житловим приміщенням, а позовні вимоги є такими, що знайшли своє обґрунтування та підлягають до задоволення. На підставі ст. 47 Конституції України,ст.ст. 9, 71, 72 ЖК України, 405 ЦК України,

Outcome: approved