Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-17 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись в суд із вищезазначеним позовом. В позовній заяві вказували, що [INFO] помер [PERSON] . Внаслідок смерті останнього відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований по [ADDRESS] . Вони є спадкоємцями за законом і прийняли спадщину, як такі, що звернулись в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини. Покликаючись на те, що вони не мають можливості оформити право власності в нотаріальній конторі, в зв`язку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів на будинок, [PERSON] та [PERSON] просили визнати за ними право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок, що розташований по [ADDRESS] , в рівних долях. [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились. В заявах, адресованих суду, просили справу розглянути без їх участі. Просили задовольнити позов. Представник відповідача - Зарічненської селищної ради в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про день, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить розписка про отримання повістки про виклик. Відзиву суду не подав. Враховуючи вищевикладене, у відповідності до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних в справі доказів. Враховуючи неявку всіх учасників судового розгляду, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. Як вбачається з копії свідоцтва про смерть, [INFO] помер [PERSON] . Судом встановлено, що внаслідок смерті останнього відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований по [ADDRESS] . Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 25.07.1980 року відділом ЗАГС міста Череповець, заявниця [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) 11.01.1964 року уклала шлюб із [PERSON] . У відповідності до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Зарічненским райбюро ЗАГС Рівненської області, батьками [PERSON] , (дошлюбне прізвище [PERSON] ) значаться [PERSON] та [PERSON] . А тому, у відповідності до ст. 1261 Цивільного кодексу України, позивачі [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями першої черги за законом, як дружина та дочка спадкодавця. Згідно постанови державного нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину від 31.03.2023 року, видати позивачам свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок по спадковій справі після смерті [PERSON] немає можливості, оскільки на цей житловий будинок відсутній правовстановлюючий документ. Як вбачається з технічного паспорта Рівненського обласного бюро технічної інвентаризації, складеного 30.08.2022 року, житловий будинок з надвірними будівлями, 1968 року забудови, що розташований по [ADDRESS] , на яку право власності спадкодавця у встановленому законодавством порядку не було зареєстроване, в рядку «Власник» зазначено прізвище ім`я та по батькові спадкодавця - [PERSON] , в рядку «доля», зазначено, що спадкодавець є власником цілої частки, а в рядку «Реєстровий номер» відсутні відомості про реєстрацію права власності на будинок (а.с.16-21). Згідно копії витягу з рішення Зарічненської селищної ради від 31 жовтня 2014 року «Про присвоєння поштової адреси та зміну назви вулиць, номерів будинків на території Зарічненської селищної ради», житловому будинку, який належить [PERSON] присвоєно адресу - [ADDRESS] . З копії акту технічного бюро Рівненського відділу будівництва і архітектури від 09.12.1966 року вбачається, що на підставі рішення Зарічненської селищної ради від 05.07.1966 року №13, [PERSON] виділено земельну ділянку загальною площею 700 кв.м., для будівництва (а.с.31). Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] фактично був власником житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований по [ADDRESS] . Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Постановою від 31 березня 2023 року державний нотаріус Зарічненської районної державної нотаріальної контори відмовила позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] через відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок. (а.с.12). Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Частиною 1 ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч. 2 ст. 328 ЦК України). Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Право позивачів, як спадкоємців на спадкове майно, підлягає захисту в судовому порядку, оскільки [PERSON] при житті не оформив та не отримав правовстановлюючий документ на житловий будинок, що є перешкодою позивачам у нотаріальному оформленні спадщини. Як вбачається з відповіді державного нотаріуса від 13.07.2023 року, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , Зарічненською державною нотаріальною конторою 11. 11. 2014 року заведено спадкову справу за №100. Із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину до нотаріальної контори звернулись дружина спадкодавця [PERSON] , дочки [PERSON] та [PERSON] , яка [INFO] померла. Свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом не видавалось, заповіт не посвідчувався. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] фактично прийняли спадщину, оскільки у встановлений звернулись в нотаріальну контору із заявою для прийняття спадщини, суд приходить до висновку про те, що порушене право позивачів підлягає захисту, а позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 328, 1217, 1220, 1222, 1258, 1268 ЦК України,

Outcome: approved