Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-05 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до Кролевецького районного суду Сумської області з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що між нею та відповідачем 24 лютого 2016 року зареєстровано шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кролевецького районного управління юстиції у Сумській області, актовий запис №13. За час шлюбу у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя з відповідачем не склалося, вони втратили взаємоповагу та взаєморозуміння, тривалий час між ними існують різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. З березня 2023 року вони припинили шлюбні відносини, проживають окремо. Посилаючись на викладене, просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Позивач в судове засідання не з`явилася, про місце, час та дату розгляду справи була повідомлена належним чином, просить розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, про зазначила за змістом позову (а.с.1). Відповідач відзив на позовну заяву не подав, в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає, судові витрати по справі просить розподілити між сторонами (а.с.15). Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. З урахуванням зазначеного положення ЦПК України та клопотання учасників справи суд вирішив можливим розглянути справу в їх відсутність. Відповідно до положення ч.2 ст.247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши та дослідивши наявні в справі докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 24 лютого 2016 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кролевецького районного управління юстиції у Сумській області, актовий запис №13. Дошлюбне прізвище позивача - « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.5). [INFO] у них народився син [PERSON] , батьками якого є сторони по справі, що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження (а.с.6). За змістом позову подружнє життя з відповідачем не склалося, вони втратили взаємоповагу та взаєморозуміння, тривалий час між ними існують різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. З березня 2023 року вони припинили шлюбні відносини, проживають окремо. Згідно із ч. 3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 110 та частиною 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу відповідає положенням ст.110 СК України. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини звернення до суду з вказаним позовом, суд вважає, що є достатньо підстав для розірвання шлюбу відповідно до ст. 112 СК України. Згідно із статтею 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Від позивача надійшло клопотання щодо залишення їй шлюбного прізвища, тому суд вважає за можливе залишити їй шлюбне прізвище - « [PERSON] ». Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі викладеного, суд дійшов висновку про доцільність повернення [PERSON] з державного бюджету 50 відсотків сплаченого нею судового збору при поданні позову до суду, тобто 536 грн. 80 коп. у зв`язку з визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України 536 грн. 80 коп. - половина суми понесених нею і документально підтверджених витрат на сплату судового збору при подачі позову до суду. Відповідно до ст. ст. 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved