Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-13 00:00:00

1. Короткий зміст позовних вимог. В травні 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, який обґрунтував тим, що на пленарному засіданні 6-ї чергової сесії Вороньківської сільської ради Бориспільського району 8-го скликання [PERSON] було поширено інформацію наступного змісту: «Ви добре пам`ятаєте, [PERSON] також, коли по дорозі на Кийлів, де пасовища були, [PERSON] було присвоєно на кожну земельну ділянку по 2 кадастрових номера. Ви це знаєте? Всі знаєте. Скільки телебачення приїжджало. Невже тобі хочеться загарбати усю цю землю. [PERSON]? Скажи мені будь ласка Для чого? Я його спитала, колись я підійшла в сільську раду, та кажу: Тебе били? Та один раз було. Ворота палили? Палили. Оте кафе. Що на Кийлів їхати. Спалили? Спалили. Ну ти стань, подумай. Чого це так зробили? Чого?». В подальшому Вороньківською сільською радою Бориспільського району інформацію про позивача було поширено в мережі Інтернет, зокрема в соціальній мережі Facebook. Внаслідок поширення відповідачами вказаної інформації психологічний та фізіологічний стан позивача значно погіршився, зокрема виникла необхідність в стаціонарному лікуванні та медикаментозному втручанні. Поширена інформація порушує особисті немайнові права позивача, дискредитує його в очах широкого загалу, породжує негативне ставлення до його якостей як людини, громадянина, депутата Вороньківської сільської ради, підприємця, а також безпідставно вказує на недотримання ним встановленого порядку та норм законодавства. У зв`язку з цим, [PERSON] просив визнати недостовірною та такою, що порушує особисті немайнові права інформацію, поширену [PERSON] : «[PERSON] було присвоєно на кожну земельну ділянку по 2 кадастрових номера»; зобов`язати [PERSON] спростувати зазначену недостовірну інформацію протягом місяця після набрання рішенням законної сили шляхом повідомлення про ухвалене у справі судове рішення на пленарному засіданні чергової сесії Вороньківської сільської ради Бориспільського району Київської області; зобов`язати Вороньківського сільського голову протягом місяця після набрання рішенням законної сили внести в порядок денний пленарного засідання чергової сесії Вороньківської сільської ради Бориспільського району Київської області питання щодо виступу [PERSON] з повідомленням щодо спростування зазначеної недостовірної інформації; зобов`язати виконавчий комітет Вороньківської сільської ради Бориспільського району Київської області видалити в мережі Інтернет поширену недостовірну інформацію з відповідними веб-посиланнями; зобов`язати виконавчий комітет Вороньківської сільської ради Бориспільського району Київської області поширити повідомлення про ухвалене у справі судове рішення та поширити на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет за веб-адресами: [INFO] та [INFO] ; зобов`язати виконавчий комітет Вороньківської сільської ради Бориспільського району Київської області поширити повідомлення про ухвалене у справі судове рішення та поширити на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет та шляхом розміщення в інших групах мережі Фейсбук; стягнути з [PERSON] моральну шкоду у розмірі 150000 гривень. В січні 2022 року [PERSON] подав заяву про зміну предмета позову, якою просив: визнати недостовірною та такою, що порушує його честь та гідність інформацію, поширену [PERSON] 24 квітня 2021 року на пленарному засіданні 6-ї чергової сесії Вороньківської сільської ради 8-го скликання наступного змісту: «[PERSON] було присвоєно на кожну земельну ділянку по два кадастрових номера»; зобов`язати [PERSON] спростувати зазначену недостовірну інформацію протягом місяця після набрання рішенням законної сили шляхом повідомлення про ухвалене у справі судове рішення на пленарному засіданні чергової сесії Вороньківської сільської ради Бориспільського району Київської області; зобов`язати Вороньківську сільську раду Бориспільського району, в особі її уповноважених осіб, забезпечити протягом місяця після набрання рішенням суду законної сили внесення до порядку денного пленарного засідання чергової сесії Вороньківської сільської ради питання щодо виступу [PERSON] з повідомленням про спростування вищевказаної недостовірної інформації; зобов`язати Вороньківську сільську раду Бориспільського району поширити повідомлення про ухвалене у даній цивільній справі рішення суду, що набрало законної сили, на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет з адресами: [INFO] та [INFO]. Крім цього, стягнути на користь [PERSON] грошові кошти на відшкодування моральної шкоди у розмірі 175500 гривень та відшкодування збитків у розмірі 96211 гривень 04 копійки. В серпні 2022 року [PERSON] знову подав заяву про часткову зміну предмета позову, якою просив також зобов`язати [PERSON] видалити в мережі Інтернет поширену недостовірну інформацію щодо виступу [PERSON] на сторінці каналу Youtube [INFO]; зобов`язати [PERSON] поширити повідомлення про ухвалене у даній цивільній справі рішення суду, що набрало законної сили в мережі Інтернет за веб-адресою: [INFO]. 2. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27 травня 2021 року було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче засідання (т.1 а.с.55-56). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 червня 2022 року, занесеною до протоколу судового засідання, до участі в розгляді цивільної справи був залучений [PERSON] в якості співвідповідача (т.2 а.с.32-33). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08 грудня 2022 року було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті (т.2 а.с.157). 3. Ставлення учасників цивільного процесу до пред`явленого позову. [PERSON] підтримав пред`явлений позов та наполягав на його задоволенні у повному обсязі. Вороньківська сільська рада Бориспільського району надала до суду відзив на позовну заяву. За змістом якого вказала, що позивачем не надано доказів, що саме Вороньківська сільська рада Бориспільського району є автором оспорюваної інформації. Наведені позивачем висловлювання [PERSON] не містять жодних фактичних даних, зокрема дат, часу, місця, адреси, конкретних осіб тощо. Тому наведені висловлювання є особистою оцінкою [PERSON] позивача та його дій. За таких обставин Вороньківська сільська рада Бориспільського району просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. [PERSON] також надала до суду відзив на позовну заяву, яким просила відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] у повному обсязі. В обґрунтування відзиву вказала на те, що відеозапис, наданий позивачем, не дає можливості ідентифікувати особу стосовно якої поширено інформацію, оскільки висловлювання містить лише ім`я « [PERSON] », без вказівки прізвища та по батькові, що унеможливлює зробити висновок, що висловлювання стосується саме позивача. Враховуючи, що спірний вислів був зроблений [PERSON] на пленарному засіданні Вороньківської сільської ради Бориспільського району, тому вказаний вислів становить суспільний інтерес та може оцінюватись виключно як оціночне судження. В той час як чинним законодавством не передбачена можливість притягнення до відповідальності за висловлювання оціночних суджень. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] також надала відзив на позовну заяву. За змістом якого вказала на те, що позивачем не надано жодного доказу, який би підтверджував, що згадана веб-сторінка каналу Youtube належить [PERSON] . Будь-яка особа наділена можливістю створити будь-яку веб-сторінку в мережі Інтернет, зокрема Youtube, з назвою « [INFO] », проте не свідчить про належність відповідної веб-сторінки сам [PERSON] . З цієї підстави [PERSON] є неналежним відповідачем, який не є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правововідношення відносно позивача. Поширену [PERSON] інформацію щодо позивача слід розцінювати лише як критику його дій, тобто спірні вислови є оціночними судженнями, а не фактичними твердженнями, які підлягають доведенню під час судового розгляду. Крім цього, вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 грудня 2014 року [PERSON] був визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.358 КК України, та призначено покарання у виді трьох років позбавлення волі та на підставі п.3 ч.1 ст.49 та ч.5 ст.74 КК України його було звільнено від призначеного покарання за закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Розповсюджена [PERSON] інформація не могла стати причиною погіршення самопочуття [PERSON] , тому відсутні підстави для отримання ним відшкодування моральної та матеріальної шкоди. З цих підстав представник відповідача [PERSON] просила відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. 4. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Встановлено, що [PERSON] є депутатом Вороньківської сільської ради Бориспільського району VIII скликання (т.1 а.с.18). 24 квітня 2021 року під час пленарного засідання 6-ї чергової сесії Вороньківської сільської ради Бориспільського району 8-го скликання [PERSON] було поширено наступне висловлювання: «[PERSON] було присвоєно на кожну земельну ділянку по два кадастрових номера». Вказана обставина підтверджується відеозаписом, приєднаним до матеріалів цивільної справи (т.2 а.с.183). Крім цього, вищевказана інформація була також розміщена на веб-сторінці каналу Youtube за посиланням [INFO] . За змістом довідки (т.1 а.с.198-203) на веб-сайті Youtube [INFO] був створений канал від імені [PERSON] , доступний за адресою у мережі Інтернет: [INFO]. Рішенням Вороньківської сільської ради Бориспільського району №194-6-VІІ від 24 квітня 2021 року був створений офіційний веб-сайт Вороньківської сільської ради із визначеною адресою в мережі Інтернет - [INFO] (т.1 а.с.232). 26 квітня 2021 року [PERSON] уклав декларацію №0001-8923-АЕА0 про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу (т.1 а.с.31). З медичної довідки КНП БРР «Бориспільський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» від 05 травня 2021 року (т.1 а.с.33) вбачається, що сімейний лікар, з яким [PERSON] , уклав декларацію, зазначила про нетиповий стан пацієнта, враховуючи його вік, та погіршення стану пацієнта внаслідок певних стресових ситуацій у зв`язку з чим він потребував медикаментозного лікування. В подальшому, а саме 17 серпня 2021 року [PERSON] був направлений на обстеження: МРТ голови, КТ печінки, МРТ легенів, ріброгистроскопію шлунку, повну біохімію крові, холестирин, ЗАК+ формули, ЗАС, цукор крові, аналіз калу на скриту кров (т.1 а.с.208). З копій видаткових накладних та чеків про оплату (т.1 а.с.209-220) встановлено, що [PERSON] поніс витрати на придбання ліків. 04 листопада 2021 року в ПП «Лікувально-діагностичний центр «Клініка еферентної терапії доктора Чорномиза» [PERSON] отримав певні медичні процедури, про що свідчить письмова згода на здійснення медичного втручання із застосуванням складних та нових методів діагностики, лікування, профілактики та лікарських засобів (т.1 а.с.225). За змістом висновку експерта №2-29/11 за результатами проведеної психологічної експертизи (т.2 а.с.15-26) вбачається, що внаслідок поширення [PERSON] інформації негативного щодо [PERSON] змісту 24 квітня 2021 року на пленарному засіданні 6-ї чергової сесії Вороньківської сільської ради 8-го скликання, яку було доведено до широкого загалу у зв`язку з оприлюдненням в мережі Інтернет, [PERSON] були спричинені психологічні (моральні) страждання. Наслідки поширення такої інформації постали для [PERSON] психотравмуючими: потягли несприятливі зміни функціонування психоемоційної та соціальної сфер особистості, погіршили психологічну якість його життя, обумовили почуття скривдженої честі, приниженої гідності, порушеної ділової репутації. Орієнтовний еквівалент компенсації моральних страждань, заподіяних [PERSON] наслідками вищевказаної ситуації, становить 27 мінімальних заробітних плат. Правовідносини, які виникли між сторонами по справі регулюються гл.20 «Загальні положення про особисті немайнові права фізичної особи» книги другої «Особисті немайнові права фізичної особи» ЦК України. 5. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. 5.1. норми матеріального права. За змістом ч.1 та ч.2 ст.275 ЦК України фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб. Захист особистого немайнового права здійснюється способами, встановленими главою 3 цього Кодексу. Захист особистого немайнового права може здійснюватися також іншим способом відповідно до змісту цього права, способу його порушення та наслідків, що їх спричинило це порушення. Відповідно до ч.1 та ч.3 ст.297, а також ч.1 та ч.2 ст.299 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі та право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації та може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації. У відповідності до ч.1, а також ч.4 та ч.7 ст.277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.15 та п.18 постанови №1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної особи та юридичної особи» обов`язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. При розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Поширенням інформації також є вивішування (демонстрація) в громадських місцях плакатів, гасел, інших творів, а також розповсюдження серед людей листівок, що за своїм змістом або формою порочать гідність, честь фізичної особи або ділової репутації фізичної та юридичної особи. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Спростування поширеної недостовірної інформації повинно здійснюватись незалежно від вини особи, яка її поширила. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦК України якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню. У відповідності до змісту абз.2 ч.3 ст.23 цього Кодексу розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. 5.2. норми процесуального права. У відповідності до ч.1 ст.12, а також ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За правилами ч.2 та ч.3 ст.13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно з ч.1 та ч.2 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. За змістом ч.1 ст.77 та ч.1 ст.80 цього Кодексу належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. 6. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, зокрема досліджений в ході судового розгляду цивільної справи відеозапис пленарного засідання 6-ї чергової сесії Вороньківської сільської ради Бориспільського району 8-го скликання, суд приходить до висновку, що дійсно [PERSON] виступала з промовою під час пленарного засідання чергової сесії Вороньківської сільської ради Бориспільського району. При цьому, під час промови нею робилось словесне звернення до позивача, у формі: «невже тобі хочеться загарбати усю цю землю, [PERSON] ?». Разом з цим, інформацію, яку позивач просить визнати недостовірною та такою, що порушує його особисті немайнові права є наступне висловлювання [PERSON] : « [PERSON] було присвоєно на кожну земельну ділянку по 2 кадастрових номера». На переконання суду, висловлювання у вищевказаній формі не дає можливості однозначно ідентифікувати та з впевненістю стверджувати, що вищевказане твердження стосовно присвоєння земельним ділянкам по два кадастрових номери беззаперечно стосується позивача по справі. Якщо проаналізувати виступ [PERSON] у повному обсязі, можна зробити виключно припущення, що вказаний вислів стосується особи позивача, з огляду на відсутність вказівки на прізвище та по батькові « [PERSON] ». Проте, виключно припущення не може слугувати підставою для встановлення того факту, що вищевказана репліка була висловлена в бік позивача. За таких обставин позивачем не доведено факту поширення [PERSON] інформації, яка порушує його право на повагу до гідності та честі, недоторканості його ділової репутації. Судом критично оцінюються скрін-шоти (т.1 а.с.28-30, 182) в якості належного доказу поширення Вороньківською сільською радою Бориспільського району, а також [PERSON] шляхом розміщення в мережі Інтернет за веб-адресами [INFO] та [INFO] , [INFO] інформації, яку оспорює позивач. З огляду на те, що вказані скірн-шоти містять посилання виключно на вступ сільського голови [PERSON] на сесії Вороньківської сільської ради Бориспільського району. В той час як позивач просить визнати недостовірною та спростувати вислів, поширений [PERSON] . З цих міркувань суд вважає, що підстави для покладення зобов`язання на [PERSON] , Вороньківську сільську раду Бориспільського району, [PERSON] спростувати поширену інформацію, а також поширити повідомлення про ухвалене у даній цивільній справі рішення суду, є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. Крім цього, зі змісту заяви про часткову зміну предмету пред`явленого позову, в останній редакції, [PERSON] просив стягнути на свою користь відшкодування завданої моральної шкоди у розмірі 175500 гривень, а також відшкодування завданих матеріальних збитків у розмірі 96211 гривень 04 копійки, зумовлених необхідністю лікування. Зважаючи на ту обставину, що позовні вимоги про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, є похідними від вимоги про спростування недостовірної інформації, у задоволенні яких [PERSON] відмовлено. Тому підстави для стягнення з відповідачів на [PERSON] моральної шкоди у розмірі 175500 гривень та матеріальних збитків у розмірі 96211 гривень 04 копійки, відсутні. Тому у задоволенні позову, пред`явленого [PERSON] позову, належить відмовити. При цьому, обґрунтовуючи судове рішення, суд приймає також до уваги вимоги зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 09 грудня 1994 року, серія А, №303А, п.2958, згідно з яким ЄСПЛ повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. 7. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч.1 та п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За правилами з ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З квитанцій (т.1 а.с.1,2, т.2 а.с.60), вбачається, що при пред`явленні позову до суду [PERSON] сплатив судовий збір у розмірі 9073 гривень 11 копійок, а також поніс витрати на правову допомогу у розмірі 5000 гривень (т.1 а.с.41). Зважаючи на те, що у задоволенні пред`явлених позовних вимог відмовлено у повному обсязі, тому підстави для відшкодування понесених позивачем судових витрат, відсутні. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed