Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду і просить розірвати шлюб з відповідачем, мотивуючи тим, що відносини в сім`ї не склалися по причині різниці характерів, відсутності між ними взаєморозуміння і довіри. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, зловживає спиртними напоями, з її ініціативи між ними постійно виникають сварки, свідком яких нерідко стає дитина, що тяжким чином впливає на її психічний стан та кожен раз спричиняє йому та дитині душевні страждання. Спільне господарство ними не ведеться. Сімейні відносини фактично припинені з березня 2022 року. Понад рік вони проживають окремо. Від спільного проживання з відповідачем мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Після припинення сімейних стосунків їх спільна дитина залишилася проживати разом із ним, що відповідає інтересам дитини, яку він і просить на подальше проживання залишити з ним. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав з підстав, викладених в заяві. При цьому вказав, що позов в частині\~ визначення місця проживання дитини просить залишити без розгляду, так як на даний час відповідачка мати дитини не заперечує, щоб донька проживала з ним. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала, зазначивши, що вона виїжджає в Німеччину і не заперечує, щоб донька залишалася з батьком. Це бажання дитини. Ухвалою Овруцького районного суду від 28.06.2023 позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу в частині вимог щодо визначення місця проживання неповнолітньої дитини було залишено без розгляду. Відповідно до ч.ч.3,4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України\~ у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Вислухавши в судовому засіданні пояснення сторін та дослідивши письмові докази, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 29.06.2007 між [PERSON] , [INFO] , та\~ [PERSON] , [INFO] , було зареєстровано шлюб 29.06.2007 (актовий запис №81). Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В ст.51 Конституції України та ст.24 Сімейного Кодексу України законодавець закріпив, що шлюб грунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. При цьому, законодавець не визначив, будь-які виключення з положень вказаних правових норм. В судовому засіданні встановлено, що відносини між сторонами не склалися. Вони припинили спільне проживання та більше року проживають окремо. Тобто, фактично шлюб не існує, збереження сім`ї стало неможливим. Згідно ч. 3 ст.160 СК України, якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Оскільки, [PERSON] , [INFO] , досягла п`ятнадцятирічного віку, то відповідно до положень ч.3 ст.160 СК України може сама визначати місце проживання.\~\~ За встановлених обставин, аналізуючи правовідносини, що склалися між сторонами, правові норми, що їх регулюють, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. Судовий збір позивачем сплачено в сумі 1073 грн. 60 коп. в дохід держави.\~

Outcome: approved