Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-04 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості. В обґрунтування заявлених позовних вимог, позивач посилався на те, що 03 грудня 2019 року між банком та [PERSON] було укладено договір банківського рахунку та надання додаткових послуг № РКО 1144555/03122019/0076, відповідно до п.1.1 банк здійснює обслуговування поточного рахунку, в тому числі операції за якими можуть здійснюватись з використанням електронного платіжного засобу, відкритих на ім`я, відповідно до умов, визначених у цьому договорі та УДБО. 03 грудня 2019 року відповідач отримав картку з терміном дії до 30 вересня 2023 року та того ж дня було оформлено кредитний договір № 22035000239188, згідно якого банк надав клієнту у користування кошти на споживчі потреби, а клієнт зобов`язується повернути наданий кредит та сплатити відсотки за користування, що передбачені договором. Пунктом 1.2 передбачено умови кредитного договору та визначено щомісячну комісію за обслуговування кредиту, так щомісячна плата за користування кредитом в період з 03 грудня 2019 року по 02 квітня 2021 року становить 5 % від суми кредиту, з 03 квітня 2021 року по 02 липня 2022 року становить 4 % від суми кредиту, з 03 липня 2022 року по 02 жовтня 2023 року становить 3 % від суми кредиту та з 03 жовтня 2023 року по 03 грудня 2024 року становить 1,95 % від суми кредиту. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі та надав відповідачу кошти, в той час коли відповідач не дотримувався умов кредитного договору, не здійснював повернення кредиту та відсотків за користування кредитом, у зв`язку з чим станом на 29 квітня 2021 року має заборгованість у розмірі 104\~360 грн. 95 коп., яка складається з: залишку строкового кредиту 59\~685 грн. 35 коп.; залишку нарахованих строкових відсотків 0 грн. 00 коп.; залишку нарахованих стокових відсотків 0 грн. 00 коп.; залишку простроченого кредиту 1 894 грн. 91 коп.; залишку прострочених відсотків 0 грн. 69 коп.; залишку прострочених комісій 42\~780 грн. 00 коп. Тому, у зв`язку з тим, що відповідач кошти в добровільному порядку повернути не бажає, представник позивача змушений звернутися до суду та стягнути суму боргу в примусовому порядку, а також витрати по сплаті судового збору. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 червня 2021 року головуючою - суддею було обрано [PERSON] (а.с.64-65). Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 серпня 2021 року дану справу було прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с.69-70). Згідно рішення Вищої Ради правосуддя № 860/0/15-23 від 21 лютого 2023 року, суддю Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області [PERSON] було звільнено з посади (а.с.75). Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07 березня 2023 року головуючою - суддею було обрано Кобеляцьку - Шаховал І.О. (а.с.76). Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 квітня 2023 року суддею дану справу було прийнято до розгляду (а.с.77). Як вбачається з матеріалів справи, відповідача про розгляд справи було повідомлено належним чином, однак, останній своїм правом, визначеним цивільно-процесуальним законодавством, не скористався та будь-які заяви чи клопотання на адресу суду не надав. Конверт, який був направлений за останньою відомою адресою його місця проживання та перебування, повернувся до суду «за закінченням стооку зберігання» (а.с.74). Згідно ч.8\~ст.178 ЦПК України,\~у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Зважаючи на ці обставини, суд керується\~ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року, яка згідно з частиною першою\~статті 9 Конституції України\~є частиною національного законодавства України, та яка визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Строки, встановлені\~ЦПК України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням\~ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.1\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного. Згідно зі ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій. У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України», національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні. Як встановлено судом, що 03 грудня 2019 року між банком та [PERSON] було укладено договір банківського рахунку та надання додаткових послуг № РКО 1144555/03122019/0076, відповідно до п.1.1 банк здійснює обслуговування поточного рахунку, в тому числі операції за якими можуть здійснюватись з використанням електронного платіжного засобу, відкритих на ім`я, відповідно до умов, визначених у цьому договорі та УДБО. 03 грудня 2019 року відповідач отримав картку з терміном дії до 30 вересня 2023 року та того ж дня було оформлено кредитний договір № 22035000239188, згідно якого банк надав клієнту у користування кошти на споживчі потреби, а клієнт зобов`язується повернути наданий кредит та сплатити відсотки за користування, що передбачені договором. Пунктом 1.2 передбачено умови кредитного договору та визначено щомісячну комісію за обслуговування кредиту, так щомісячна плата за користування кредитом в період з 03 грудня 2019 року по 02 квітня 2021 року становить 5 % від суми кредиту, з 03 квітня 2021 року по 02 липня 2022 року становить 4 % від суми кредиту, з 03 липня 2022 року по 02 жовтня 2023 року становить 3 % від суми кредиту та з 03 жовтня 2023 року по 03 грудня 2024 року становить 1,95 % від суми кредиту (а.с.8,36). Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі та надав відповідачу кошти, в той час коли відповідач не дотримувався умов кредитного договору, не здійснював повернення кредиту та відсотків за користування кредитом, у зв`язку з чим станом на 29 квітня 2021 року має заборгованість у розмірі 104\~360 грн. 95 коп., яка складається з: залишку строкового кредиту 59\~685 грн. 35 коп.; залишку нарахованих строкових відсотків 0 грн. 00 коп.; залишку нарахованих строкових відсотків 0 грн. 00 коп.; залишку простроченого кредиту 1 894 грн. 91 коп.; залишку прострочених відсотків 0 грн. 69 коп.; залишку прострочених комісій 42\~780 грн. 00 коп. (а.с.9, 37). Згідно ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до вимог ст.ст.6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до вимог\~ст.1054 ЦК України,\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності зі ст.ст.526, 530 ЦК України, зобов`язання\~має виконуватися\~належним чином\~відповідно до\~умов договору\~та вимог\~цього Кодексу,\~інших актів\~цивільного законодавства,\~а за\~відсутності таких\~умов та\~вимог -\~відповідно до\~звичаїв ділового\~обороту або\~інших вимог,\~що звичайно\~ставляться. Відповідно до\~ст.625 ч. 1 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливості виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Таким чином, оскільки до теперішнього часу заборгованість розмірі 103\~360 грн. 95 коп. відповідачем в добровільному порядку не погашена, суддя приходить до висновку про стягнення її в примусовому порядку, тим самим задовольнивши позовні вимоги позивача. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України,\~з відповідача підлягають також стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати в розмірі 2 270 грн. 00 коп. які були сплачені позивачем при подачі позову до суду.

Outcome: approved