Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявоюдо [PERSON] , третя особа: Свалявський відділ ДРАЦС у Мукачівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання його батьком дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . В обгрунтування доводів вказує, що з відповідачем проживає однією сім`єю без реєстрації шлюбу, веде спільне господарсьво, виконує батьківські обов`язки з догляду та виховання трьох дітей [PERSON] . Вимоги мотивує тим, що дізнався, що позивач є біологічним батьком трьох дітей: [PERSON] , 2015 року народження, [PERSON] , 2012 року народження та [PERSON] , 2009 року народження,а тому просить суд визнати [PERSON] батьком дітей; [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Внести зміни до актових записів про народження дітей, шляхом внесення змін у графу "батько", зазначивши у ній [PERSON] . Суд своєю ухвалою від 10.05.2023 року прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами загального провадження та призначив підготовче засідання. Сторонам направлено копії ухвали про відкриття провадження у справі та відповідачу копія позовної заяви з доданими до позову документами з використанням послуг поштового зв`язку, які надаються АТ "Укрпошта".Інформація щодо справи розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет - e-mail inbox@sv.zk.court.gov.ua. Судовий розгляд справи призначений відповідно до ухвали Свалявського районного суду Закарпатської області від 07.06.2023 року. Справа до розгляду призначена на 15:00 годину 04.07.2023 року. Позивач подав до суду заяву (вх.№935) про розгляд справи у його відсутності. Заявлені вимоги підтримує, просить позов про визнання батьківства задовольнити в повному обсязі. Відповідач подала до суду заяву (вх.№936) про розгляд справи у її відсутності. Заявлені вимоги про визнання батьківства визнає, просить позовну заяву задовольнити в повному обсязі. Надала письмову заяву -згоду на визнання [PERSON] , [INFO] батьком дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Представник третьої особи Свалявського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Мукачівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у судове засідання не з`явився. Пояснення щодо позову не подано, поштове відправлення повернуто до суду з поштовою відміткою з розпискою про отримання ухвали про відкриття провадження та розгляду справи у суді (а.с. 38). Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу «EASYCON» не здійснювалося (ч.2 ст. 247 ЦПК України). Суд проводить розгляд без участі сторін за наявними доказами у справі та доходить такого висновку. Відповідно до ст. 13 ЦПК України - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи; ч.3 ст. 12, ч.1 ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. ОБСТАВИНИ СПРАВИ, УСТАНОВЛЕНІ СУДОМ та ОБГРУНТУВАННЯ ВИСНОВКІВ СУДУ: Відповідно до ст. 152 Сімейного кодексу України - право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Відповідно до ч. 4 ст. 128 СК України - позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Згідно копій свідоцтв про народження дітей: дитина [PERSON] народилася [INFO] (серія [NUMBER] , відповідний актовий запис №170 від 04.08.2012 року); [PERSON] народився [INFO] (серія [NUMBER] , відповідний актовий запис №23 від 10.02.2009 року). У графі батько дітей зазначено [PERSON] , мати - [PERSON] (відповідач). Згідно копії свідоцтва про народження дитини [PERSON] , [INFO] (серія [NUMBER] , відповідний актовий запис №6 від 16.01.2016 року) у графі батько дитини зазначено [PERSON] , мати - [PERSON] (відповідач). Відомості про батька дітей зазначено на підставі ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч.3 ст. 128 Сімейного кодексу України - позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Визнання батьківства є констатацією факту біологічного батьківства особи, метою якого є підтвердження вже існуючого біологічного (кровного) споріднення між чоловіком, який визнає себе батьком, та дитиною. Визнання батьківства це волевиявлення особи, яка вважає себе батьком дитини. Однак одного волевиявлення особи щодо визнання себе батьком певної дитини недостатньо для настання правових наслідків. Необхідно також ще й волевиявлення матері дитини, яке полягає у вираженні згоди на те, щоб чоловік був записаний батьком її дитини. Судом встановив, що мати дітей [PERSON] подала до суду письмову заяву -згоду, на те, щоб [PERSON] був записаний батьком її дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , не заперечує щодо внесення змін до актових записів про народження дітей. Суд зазначає таке. Відповідно до ч.2 ст.128 СК України - підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Тобто, законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, письмових доказів, доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи (аналогічна правова позиція Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 07.06.2022 року, справа № 750/11447/18). Відповідно до ст. 264 ЦПК України - під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; докази на їх підтвердження;ст. 89 ЦПК України - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; ч.1 ст. 95 ЦПК України - письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, які мають значення для правильного вирішення спору. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що позивач надав достатні та допустимі докази на підтвердження свого батьківства стосовно дітей, які у своїй сукупності можуть засвідчити факт походження дітей від нього, суд дійшов висновку, що досліджені докази дають підстави для висновку про те, що позивач є батьком дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст.134 СК України - на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно до п.п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 - з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Відповідно до п. 2.16.4 Розділу ІІ Правил - на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Відповідно до ч.4 ст.6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» -органи державної реєстрації актів цивільного стану видають відповідні свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану. Відповідно до ч. 6 ст. 263 ЦПК України - якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам ст. 206 ЦПК України (у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі встановлених та досліджених у судовому засіданні доказів, враховуючи, що позивач [PERSON] визнає себе біологічним батьком дітей,однак запис відповідача батьком дітей не був здійснений з підстав того, що діти народжені не у шлюбі з відповідачем, зважаючи на те, що Закон припускає, що мати дитини володіє реальною інформацією про батька дітей та, приймаючи до уваги, що відповідач позовні вимоги визнає та не заперечує щодо визнання батьком її дітей [PERSON] , що факти, викладені у позовній заяві в обґрунтування заявлених вимог є достовірними, сумніву у суду не викликають, визнання батьківства не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб, суд вважає вимоги обгрунтованими. Вимогу про стягнення з відповідача понесених судових витрат позивач не заявляв, тому суд не вирішує питання про розподіл судових витрат згідно ст. 141 ЦПК України. З огляду на вищезазначене, оцінивши надані суду докази в їх сукупності, суддоходить висновку, що позов необхідно задовольнити повністю. Статтею 129 - 1 Конституції України визначено: Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.т 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v.UKRAINE, №4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). У контексті вказаної практики суд уважає наведене обґрунтування цього рішення достатнім. Відповідно до ч.1 ст. 18 ЦПК України - судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Outcome: approved