Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, яку обґрунтовує тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] , який до дня смерті проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] . Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить право на завершення приватизації земельної ділянки № [NUMBER] площею 2,6201 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Якушинецької сільської ради, яку спадкодавець розпочав за життя, але не встиг завершити у зв`язку зі смертю. За життя спадкодавець належним йому майном не розпорядився. Він являється спадкоємцем першої черги спадкування за законом, спадщину прийняв, подавши відповідну заяву державному нотаріусу Вінницької районної державної нотаріальної контори в установлений законом строк. Крім нього, інших спадкоємців першої черги спадкування за законом немає. Перешкодою для оформлення спадщини в нотаріальному порядку є та обставина, що в Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ВН № 124872, виданому Вінницькою районною державною адміністрацією на ім`я спадкодавця (який він надав державному нотаріусу на підтвердження права його батька на земельну ділянку № [NUMBER] площею 2,6201 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Якушинецької сільської ради), відсутні дата його видачі та номер, за яким він зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю, крім того відсутня державна реєстрація земельної ділянки в Державному земельному кадастрі та право власності спадкодавця в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно також не зареєстровано. Разом з тим, він вважає, що до нього в порядку спадкування за законом перейшло право на завершення приватизації даної земельної ділянки, розпочатої його батьком за життя. В даному випадку розпорядженням Вінницької районної державної адміністрації від 07.11.2003 № 914 затверджено технічну документацію по передачі земельних часток (паїв) в натурі (на місцевості) з виготовленням державних актів на право власності на землю громадянам Якушинецької сільської ради та передано громадянам у власність земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з виготовленням державних актів на право власності на землю згідно з додатком № 1. В додатку номер № 1 до вказаного розпорядження за номером 84 зазначений спадкодавець [PERSON] , номер земельної ділянки - 154, всього 2,6201 га землі. На підставі даного розпорядження на ім`я [PERSON] Вінницькою РДА видано Державний акт серії ВН № 124842. Проте, оскільки даний Державний акт не було зареєстровано у встановленому на той час порядку - в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності, у спадкодавця не виникло право власності на земельну ділянку і вказана обставина перешкоджає йому оформити спадщину в нотаріальному порядку. Тому просить визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] в с. Зарванці Вінницького району Вінницької області, право на завершення приватизації земельної ділянки № [NUMBER] площею 2,6201 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Якушинецької сільської ради, яка була передана у власність спадкодавця розпорядженням Вінницької районної державної адміністрації від 07.11.2003 № 914; понесені судові витрати просить залишити за ним. Ухвалою судді Вінницького районного суду Вінницької області від 01.03.2023 відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання; витребувано з Вінницької районної державної нотаріальної контори належним чином засвідчену копію спадкової справи № 137/2017, заведеної після смерті [INFO] [PERSON] . 06.03.2023 на виконання вимог ухвали судді Вінницького районного суду Вінницької області від 01.03.2023 надійшла копія спадкової справи № 137/2017, заведена після смерті [INFO] [PERSON] . Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 27.04.2023 закрито підготовче провадження у справі та призначено судовий розгляд. В судовому засідання 13.07.2023 представник позивача [PERSON] - адвокат Киришов О.В. позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання 13.07.2023 не з`явився, хоч в установленому законом порядку повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду. В матеріалах справи міститься заява сільського голови Якушинецької сільської ради Романюка В., в якій останній просить розглянути дану справу за відсутності представника Якушинецької сільської ради, при вирішенні справи покладаються на розсуд суду. Частиною третьою статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Заслухавши думку представника позивача, дослідивши письмові докази у справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4, 7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом установлено, що [INFO] в с. Зарванці, Вінницького району Вінницької області помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 14.12.2022, виданого повторно (а.с. 6). Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 24.12.2010, виданого повторно, [PERSON] є батьком [PERSON] (а.с. 7). Відповідно до довідки від 11.01.2023 № 02-12/53, виданої сільським головою Якушинецької сільської ради Романюком В., [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований з 28.12.2007 до дня смерті [INFO] один за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8). З копії розпорядження Вінницької районної державної адміністрації від 07.11.2003 № 914 убачається, що на підставі розглянутої Вінницьким районним відділом земельних ресурсів технічної документації по передачі земельних часток (паїв) в натурі (на місцевості) з виготовлення державних актів на право власності на землю громадянам Якушинецької сільської ради, було вирішено: затвердити технічну документацію по передачі земельних часток (паїв) в натурі (на місцевості) з виготовленням державних актів на право власності на землю громадянам Якушинецької сільської ради; передати громадянам у власність земельні частки (паї) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з виготовленням державних актів на право власності на землю (додаток № 1); передати громадянам у власність земельні частки (паї) для ведення особистого селянського господарства з виготовленням державних актів на право власності на землю (додаток № 2); виділити в натурі (на місцевості) земельні частки (паї) та закріпити межовими знаками довгострокового зберігання в розмірах та угіддях (додаток № 3) (а.с. 9). Згідно з копією архівної довідки архівного відділу Вінницької районної військової адміністрації Вінницької області від 11.01.2023 № 01-23/7, у додатку № 1 до розпорядження Вінницької райдержадміністрації від 07.11.2003 № 914 - Списку власників сертифікатів на виготовлення державних актів на право власності на землю (для ведення товарного сільськогосподарського виробництва) значиться: № з/п [PERSON] , [ADDRESS] , всього 2,6201, в т.ч. ріллі - 2,6201 (а.с. 11). Відповідно до копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН № 124872, державний акт на право власності на земельну ділянку видано [PERSON] , який проживає в с. Зарванці і на підставі розпорядження Вінницької районної державної адміністрації від 07 листопада 2003 року № 914 є власником земельної ділянки площею 2,6201 га; земельна ділянка розташована на території Якушинецької сільської ради; цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 12). З постанови державного нотаріуса Вінницької районної державної нотаріальної контори Вінницької області Каблучко Ю.В. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 09.02.2023 № 138/02-31 убачається, що [PERSON] відмовлено в отриманні свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкову земельну ділянку, яка належить [PERSON] , померлому [INFO] , у зв`язку з тим, що в Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ВН № 124872, виданому Вінницькою районною державною адміністрацією Вінницької області на ім`я спадкодавця, відсутня дата його видачі та номер, за яким він зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі, а також спадкоємцем не надано Витяг з Державного земельного кадастру на земельну ділянку (а.с. 13). Відповідно до копії спадкової справи № 137/2017, заведеної після смерті [INFO] [PERSON] , спадкоємці, які б прийняли спадщину після смерті [PERSON] , крім [PERSON] , відсутні (а.с. 27-30). За змістом статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом та за законом. Відповідно до вимог статті 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частинами першою та другою статті 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Частиною першою статті 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною першою статті 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно та зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Установлено, що після смерті [INFO] [PERSON] єдиним спадкоємцем першої черги за законом, який прийняв спадщину, оскільки у встановлений законом термін подав відповідну заяву, є син померлого - [PERSON] . Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено, оскільки в Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ВН № 124872, виданому Вінницькою районною державною адміністрацією Вінницької області на ім`я спадкодавця, відсутня дата його видачі та номер, за яким він зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі, а також спадкоємцем не надано Витяг з Державного земельного кадастру на земельну ділянку. Згідно з ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Частиною першою статті 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно з п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Частиною першою статті 116 ЗК України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання прав (пункт «а» частини третьої статті 152 ЗК України). Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами перебачений у статті 118 ЗК України. Відповідно до ч.ч. 6-10 ст. 118 ЗК України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Відповідна місцева державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає заяву, а при передачі земельної ділянки фермерському господарству - також висновки конкурсної комісії, і в разі згоди на передачу земельної ділянки у власність надає дозвіл на розробку проекту її відведення. Проект відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян організаціями, які мають відповідні дозволи (ліцензії) на виконання цих видів робіт, у строки, що обумовлюються угодою сторін. Проект відведення земельної ділянки погоджується з органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури і охорони культурної спадщини та подається на розгляд відповідних місцевої державної адміністрації або органу місцевого самоврядування. Районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада у місячний строк розглядає проект відведення та приймає рішення про передачу земельної ділянки у власність. Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав (стаття 125 ЗК України). Частиною другою статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду з позовами про визнання відповідного права у порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Відповідний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.03.2019 (справа № 350/67/15-ц), у постановах Верховного Суду від 13.06.2018 (справі № 128/1911/15-ц), від 17.04.2019 (справа № 723/1061/17), від 29.08.2019 (справа № 554/1195/17), від 30.06.2020 (справа № 623/633/17), від 25.03.2020 (справа № 158/1672/17), від 08.12.2022 (справа № 692/768/21), що свідчить про сталість судової практики у вирішенні питання права на завершення приватизації земельної ділянки. Таким чином, у випадку, якщо спадкодавець за життя із дотриманням вимог законодавства розпочав процедуру приватизації земельної ділянки, проте не отримав на неї право власності у зв`язку зі смертю, спадкоємці у порядку спадкування набувають право на завершення приватизації. Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності таких юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано, то право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до статті 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія пункту 1 розділу X «Перехідні положення» Земельного Кодексу України. Установлено, що спадкодавець [PERSON] за життя на підставі розпорядження Вінницької районної державної адміністрації від 07 листопада 2003 року № 914 отримав Державний акт на право власності серії ВН № 124872 на земельну ділянку площею 2,6201 га, розташовану на території Якушинецької сільської ради, однак вказаний документ не був зареєстрований. Таким чином, у встановленому законом порядку [PERSON] право власності на земельну ділянку не набув. Отже, процес приватизації земельної ділянки площею 2,6201 га, розташованої на території Якушинецької сільської ради, [PERSON] розпочав у встановленому законом порядку, проте не завершив його у зв`язку зі смертю. Оскільки [PERSON] є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , то вважається, що позивач набув право на спадкування усіх прав та обов`язків, що належали спадкодавцю, на підставі статей 1216 та 1218 ЦК України. До складу спадщини входить, у тому числі, право на завершення процедури приватизації земельної ділянки, яку спадкодавець розпочав за життя у встановленому законом порядку та не завершив у зв`язку зі смертю. На підставі належним чином оцінених доказів, поданих позивачем, з урахуванням встановлених обставин, суд вважає, що наявні правові підстави для визнання за [PERSON] в порядку спадкування за законом права на завершення приватизації земельної ділянки № [NUMBER] площею 2,6201 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Якушинецької сільської ради. Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими, законними та підлягають задоволенню. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10.02.2010, заява № 4909/04). За клопотання позивача судові витрати по справі слід залишити за останнім.

Outcome: approved