Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-11 00:00:00

[PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги визнали частково та просили постановити рішення, яким стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на навчання сина [PERSON] у розмірі 2 000 грн. щомісячно, у задоволенні інших позовних вимог просили відмовити. Позивачка та її представник [PERSON] в ході розгляду справи уточнили позовні вимоги та просили стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на навчання сина [PERSON] , у розмірі 3 000 грн. щомісячно з дня подання позову до досягнення сином 23 річного віку. Крім того, просили стягнути з відповідача половину суми фактично понесених додаткових витрат на дитину у розмірі 47 233,69 грн. В ході розгляду справи судом були досліджені наступні докази: копія паспорту громадянки України [PERSON] та її і/н; копія паспорту громадянина України [PERSON] ; копія рішення Ренійського районного суду Одеської області від 27.06.2017р.; копія довідки Державного університету інфраструктури та технологій від 15.02.2021р. № 1661/21; копія рішення місцевого Ренійського суду Одеської області від 11.10.2004р.; копія свідоцтва про народження [PERSON] ; копія акту виконаних робіт від 27.04.2021р.; копії квитків на міжміський проїзд на загальному транспортному; копії квитанції витрат на матеріальне забезпечення, здоров`я та інше; копія витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань від 27.07.2012р.; копія довідки Виконавчого комітету Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області від 22.06.2023р. ; копія довідки Ренійської районної філії Одеського обласного центру зайнятості від 22.06.2021р.; копія свідоцтва про народження [PERSON] ; копія довідки УСЗН Ренійської РДА від 30.01.2019р.; копія виписок з медичної картки доньки [PERSON] ; копія листа Головного центру обробки спеціальної інформації ДПС України від 29.07.2021р.; копії квитанцій від 31.08.2021р., 03.11.2021р., 12.11.2021р., 22.09.2021р.; копія розрахунку заборгованості станом на 03.12.2021р. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. [INFO] у подружжя народився син - [PERSON] . На підставі рішення Ренійського районного суду Одеської області від 11.10.2004 р. шлюб між ними був розірваний та визначено місце проживання дитини із матір`ю. 27.06.2017 р. рішенням Ренійського районного суду було стягнуто на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON] до його повноліття. [INFO] [PERSON] досяг повноліття та наразі є студентом Дунайського факультету морського та річкового транспорту Державного університету інфраструктури та технологій за спеціалізацією «Управління судновими технічними системами і Комплексами». Термін закінчення навчального закладу 30.06.2024 р. Позивач, зазначила, що не в змозі самостійно утримувати їх спільного сина, у зв`язку з тим, що йому необхідні кошти на проїзд до місця навчання, проживання, одяг, харчування, контракт, підручники тощо, що й зумовило необхідність звернення до суду. Представник позивача, стверджує, що відповідач є працездатною особою та має фізичну можливість надавати допомогу на утримання повнолітнього сина під час навчання, тому позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на час його навчання у твердій грошовій сумі. Позивач зазначила, що син [PERSON] навчається на денній формі навчання, працевлаштуватися він не має змоги. Також позивачем під час вступу до навчального закладу та у період навчання понесла додаткові витрати на дитину: обумовлені станом здоров`я дитини, на проїзд до місця навчання в м. Ізмаїл, технічне забезпечення, придбання додаткового матеріального забезпечення, спец одягу та навчання. Згідно розрахунку наданий позивачем, сума додаткових витрат складає 94 467, 38 грн., тому позивач просить стягнути з відповідача половину, що складає: 47233,69 грн. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, вивчивши матеріали справи, надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст.198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, потребуючих матеріальної допомоги, при умові, якщо вони можуть надавати таку матеріальну допомогу. Ст.199 СК України встановлено, що якщо повнолітні син, дочка продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення ними 23 років за умовою, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків, суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Ст.182 СК України визначено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. 1. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. 2. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Виходячи з матеріалів справи, наданих доказів, судом встановлено, що у відповідача на утриманні є малолітня дитина - [PERSON] , [INFO] . Відповідач офіційно не працює, не перебуває на обліку у Ренійській районній філії Одеського обласного центру зайнятості. Станом на 03.12.2021 р. відповідач має заборгованість по сплаті аліментів на утримання сина [PERSON] у сумі 125 198,64 грн. Суд зазначає, що у відповідача є можливість утримувати свого повнолітнього сина [PERSON] , 2003 р.н., який на даний момент продовжує навчання у вищому учбовому закладі, на денній формі навчання, який не працює, таким чином потребує матеріальної підтримки від батька для нормального існування та продовження навчання. Позивач самостійно не може у повній мірі забезпечити сина матеріально у зв`язку з продовженням ним навчання. Відповідач є працездатною особою та може отримувати дохід. Таким чином, суд, враховуючи обставини справи, матеріальне положення сторін і інтереси повнолітньої дитини, задовольняє позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на час навчання сина [PERSON] , 2003 року народження у твердій грошовій сумі в розмірі 3 000 грн., починаючи з 31.05.2021 року і до 30.06.2024 року, тобто до закінчення навчання сином [PERSON] . Щодо вимог позивача про стягнення половини понесених додаткових витрат на дитину у сумі 47 233 грн. 69 коп., суд зазначає наступне. Так, позивач надала розрахунок понесених нею витрат по категоріям: витрати обумовлені станом здоров`я 6 609 грн., матеріальне забезпечення 13 494 грн., додаткові витрати обумовлені технічним забезпеченням 47 511 грн., витрати обумовлені здобуттям додаткових обов`язкових знань та навичок 3 797 грн., витрати на спеціальне забезпечення 7 729 грн., витрати на проїзд до міста навчання та лікування 4 208 грн. Загалом витрати складають 83 417 грн. 09.12.2021 р. представник позивача збільшив позовні вимоги в цій частині, посилаючись на те, що за час розгляду справи додаткові витати понесені позивачем значно виросли від заявленої суми вказаної у позовній заяві, а саме: 83 417 грн. Так, представник позивача додав докази витрат понесених позивачем за час розгляду справи, а саме: на навчання та отримання робочого диплому моториста 7 573 грн. + 75,43 комісія банку = 7 618,48 грн., оплата за навчання та отримання сертифікату з питань охорони у сумі 900 грн. + 25 грн. комісія = 925 грн., оплата послуг з виготовлення паспорту моряка у сумі 897 грн. + комісія банку 30 грн. = 927 грн., оплата послуг з проживання в гуртожитку у сумі 2 200 грн. + комісія банку 9,90 грн. = 2 209 грн. 90 коп. Загалом сума витрат з травня 2021 р. складає 11 050 грн. 38 коп. Тобто, загальна сума витрат яку понесла позивач складає 83 417 грн. + 11 050,38 грн. = 94 467,38 грн. Так, позивач просить стягнути з відповідача половину зазначеної суми, що складає - 47 233 грн. 69 коп. Враховуючи вищевикладене суд зазначає, що згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах, правовідносини обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Тобто, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу. Така ж правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року у справі № 6-1296цс15. Таким чином, суд приймає рішення про задоволення вимоги про стягнення витрат понесених позивачем які пов`язані тільки із навчанням дитини, а саме: витрат на проїзд з м. Рені до м. Ізмаїл 2 288 грн. (окрім проїзду на лікування до м. Одеса), навчання 3 320 грн. (копія квитанції від 09.03.2021 р.), форма курсанта 6 980 грн. (копія накладної № 25 від 15.10.2020 р.), навчання та отримання робочого диплому моториста 7 618,48 грн. (копія квитанції від 22.09.2021 р.), оплата за навчання та отримання сертифікату з питань охорони у сумі 925 грн. (копія квитанції від 12.11.2021 р.), оплата послуг з виготовлення паспорту моряка у сумі 927 грн. (копія квитанції 03.11.2021 р.), оплата послуг з проживання в гуртожитку у сумі 2 209 грн. 90 коп. (копія квитанції від 31.08.2021 р.), що у сумі складає 24 267 грн. 48 грн. Виходячи з засад справедливості та розумності стягнути з відповідача на користь позивача половину суми витрат понесених позивачем на навчання дитини у сумі 12 133 грн. 74 коп. Також суд бере до уваги те, що [PERSON] навчається на денній формі навчання, що фінансується за кошти державного бюджету (довідка № 1661/21 від 15 лютого 2021 р.). Суд також бере до уваги те, що відповідач проживає разом із своєю матусею - 1937 р.н. (довідка № 2616 від 22.06.2021 р.), та те, що малолітня дитина відповідача, [PERSON] , [INFO] , хворіє (УЗД щитоподібної залози від 19.05.2021 р., результати лабораторних досліджень Смартлабу від 21.05.2021, довідка ендокринолога від травня 2021 р.). Щодо вимог про стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати, суд зазначає, що при подачі позову про стягнення аліментів позивачі звільнені від сплати судового збору згідно ст. 5 ст. ЗУ «Про судовий збір», тому відповідно позивачем не був сплачений судовий. Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 908 грн., підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: partial