Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-03 00:00:00

Тернопільський обласний центр зайнятості в особі Чортківської філії Тернопільського обласного центру зайнятості звернувся до суду з цим позовом, посилаючись на ті обставини, що [PERSON] , з метою пошуку роботи та працевлаштування 05.07.2021 звернувся у Заліщицьку районну філію Тернопільського обласного центру зайнятості (надалі - Тернопільський ОЦЗ). Під час реєстрації [PERSON] пред`явив до служби зайнятості копію наказу Державної установи "Центр пробації" МЮ України №116/к "Про особовий склад" від 28.05.2021 про те, що підполковник внутрішньої служби звільнений зі служби з посади начальника Заліщицького районного сектору філії Державної установи "Центр пробації" в Тернопільській області з 07.06.2021 на підставі п.5 ст.23 Закону України "Про Державну кримінально-виконавчу службу України" та п.4 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію" (У зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів). У наказі було зазначено, що відповідач одержав одноразову грошову виплату у зв`язку зі звільненням. Відповідно до норм законодавства та наказу центру зайнятості - відповідачу було надано статус безробітного з 05.07.2021., призначено допомогу по безробіттю з 05.07.2021 по 29.06.2022, відкладено виплату допомоги по безробіттю, у зв`язку з одержанням компенсаційних виплат при звільнені, з 05.07.2021 по 07.07.2021. Відповідачу розпочато виплату допомоги по безробіттю з 08.07.2021. Відповідач 23.06.2022 особисто подав письмову заяву до ЦЗ про зняття з реєстрації у зв`язку з відмовою від послуг служби зайнятості, у зв`язку з чим йому припинено виплату допомоги по безробіттю, припинено його реєстрацію, як безробітного з 23.06.2022. Позивач зазначає, що відповідно до укладеного Індивідуального плану працевлаштування безробітного від 08.08.2021 був зобов`язаний протягом трьох робочих днів інформувати Центр зайнятості про обставини, що впливають на припинення реєстрації безробітного, у разі необхідності та відповідно до законодавства повертати суми виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг. Згідно додатку 2 до індивідуального плану відповідач був зобов`язаний своєчасно подавати про обставини, що впливають на умови виплати їм матеріального забезпечення, надання соціальних послуг та припинення реєстрації. 25.05.2022 відповідач у приміщенні Тернопільського окружного адміністративного суду одержав власноручно копію рішення суду у справі №500/8852/21 з відміткою про набрання ним законної сили 12.04.2022 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду по справі N500/8852/21 від 12.04.2022, якими суд встановив, що відповідно до пункту «а» ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких осіб» йому належить пенсія за вислугу. Згідно Додатку 1 до Персональної картки [PERSON] продовжував відвідування центр зайнятості 12.04.2022, 28.04.2022, 12.05.2022, а також 26.05.2022 однак не повідомив кар`єрному раднику про обставини, що впливають на припинення реєстрації безробітного та на виплату допомоги по безробіттю, а саме про вищезазначене рішення суду, а також, що він набув право на пенсію за вислугу років. Під час опрацювання провідним фахівцем з питань зайнятості відділу надання соціальних послуг, бази даних обміну "Від Р3О (реєстр застрахованих осіб) про отримання соцвиплат" ПФУ щодо осіб, які перебувають (перебували) на обліку у Державній службі зайнятості, як безробітні, виявлений дохід у [PERSON] (пенсія за вислугу років) з 12.04.2022. За результатом проведеного розслідування страхових випадків складено Акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення безробітним, який супровідним листом направлено [PERSON] поштовим листом з повідомленням про вручення, для ознайомлення. Одночасно Акт службовою запискою направлений до Тернопільського ОЦЗ, для прийняття подальшого рішення. Директором Тернопільського ОЦЗ прийнято рішення про повернення відповідачем коштів допомоги по безробіттю за період перебування на обліку як безробітного з 12.04.2022 по 22.06.2022 рік у розмірі 20610 грн 87 коп. Копія наказу надіслана разом з повідомленням про відшкодування коштів [PERSON] поштовим листом з повідомленням про вручення для повернення коштів у добровільному порядку протягом 15 календарних днів з дня одержання повідомлення. На адресу ЦЗ надійшов лист від [PERSON] про те, що він вважає, що вимога про повернення коштів та виданий наказ неправомірними та такими, що порушують його права на соціальний захист. На підставі зазначеного вбачається, що в діях відповідача присутні ознаки недобросовісності та ухилення від обов`язків своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати йому матеріального забезпечення про які він був повідомлений та знав про відповідальність за надання недостовірної інформації. Відповідач одночасно одержав два види соціальних виплат (допомога по безробіттю, пенсію) за один і той самий період (квітень, травень, червень 2022 року), що суперечить Закону України «Про зайнятість населення», а саме; згідно «Розрахунку пенсії за пенсійною справою пенсіонера [PERSON] » Головним управлінням Пенсійного Фонду України в Тернопільській області було нараховано йому суми виплат пенсії за квітень 2022 - 6870,32 грн, травень 2022 - 10847,87 грн., червень 2022 - 10847,87 грн., всього згідно рішення суду на загальну суму 28566,06 грн., згідно довідки Чортківської філії Тернопільського ОЦЗ №15/04/44/0/23-01-23 від 03.04.2023 року, безробітному [PERSON] нараховано та виплачена допомоги по безробіттю за квітень 2022 - 5309,08 грн, травень 2022 - 8853,74 грн., червень 2022 - 6449,05 грн., всього 20610,87 грн, що підлягають поверненню, як незаконно одержані до Фонду, які Відповідач відмовляється повернути, у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути зазначену суму в судовому порядку, а також судовий збір. Ухвалою від 05.05.2023 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін. Відповідач подав відзив, в якому просив у задоволенні позову відмовити, мотивуючи тим, що відповідно до наказу Державної установи «Центр пробації» Міністерства юстиції України №116/к від 28.05.2021 на підставі п. 5 ст. 23 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» та п. 4 ч.1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» його звільнено (у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів) з посади начальника Заліщицького РСФ ДУ «Центр пробації» в Тернопільській області, з 07 червня 2021 року. Вислуга років на день звільнення у календарному обчисленні становила 21 (двадцять один) рік 08 (вісім) місяців 17 (сімнадцять) днів, у пільговому обчисленні - 28 (двадцять вісім) років 11 (одинадцять) місяців 12 (дванадцять) днів. Відповідно до наказу Заліщицької районної філії Тернопільського ОЦЗ від 05.07.2021 року йому надано статус безробітного з 05.07.2021 року та призначено допомогу по безробіттю з 05.07.2021 по 29.06.2022 рік, а виплату допомоги розпочато з 08.07.2021, що не заперечується позивачем. На момент звернення до територіального органу Центру зайнятості у нього були усі підстави для отримання статусу безробітного та отримання у зв`язку з цим передбачених законом виплат. Окрім того, ним повідомлено про обставини, які можуть впливати на умови виплати йому забезпечення та надання соціальних послуг, а саме: що йому не призначена пенсія і він її не отримує, проте водночас проінформовано фахівця центру зайнятості, що вирішується це питання у судовому порядку згідно чинного законодавства України, оскільки ще на момент реєстрації вважав, що має право на пенсійне забезпечення, так як пільгова вислуга років складала 28 років 11 місяців, у той час як для призначення пенсії закон вимагав наявності 25 років вислуги років. Про наявність вислуги років було відомо фахівцям центру зайнятості, оскільки у наказі про його звільнення зазначено таку інформацію. Вважає, що позивач безпідставно та без підтвердження доказами вказує на порушення ним п.4.2.7 Індивідуального плану працевлаштування безробітного зокрема, зазначений пункт не уточнює обов`язків безробітного і по своїй суті дублює положення норм Законів, не розширюючи їх змісту, тобто зобов`язує інформувати Центр зайнятості протягом трьох робочих днів про обставини, що впливають на припинення реєстрації безробітного, у разі необхідності та відповідно до законодавства повертати суму виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг, що передбачено ч.3 ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Пункт 3 ч.2 Додатку 2 до Індивідуального плану працевлаштування безробітного дублює п.2 ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Таким чином, ні Закону, ні сам Індивідуальний план не розширює зміст відомостей, які він повинен був би подати впродовж періоду перебування на обліку у центрі зайнятості, а про наявність обставин, які можуть вплинути - він повідомив з перших днів реєстрації в центрі. При відвідуванні філії ОЦЗ фахівець, який робив відмітки жодного разу не запитав про стан та результати судового вирішення питання щодо призначення відповідачу пенсії, хоча той же Індивідуальний план визначає за кар`єрним радником право перевіряти у будь-який законний спосіб інформацію, одержану від клієнта. Вважає, що законодавства не зобов`язує інформувати про процедуру вирішення ним питання щодо призначення пенсії, а зобов`язував поінформувати виключно про факт призначення пенсії, а тому він не знав і не міг знати про необхідність інформування винесених судових рішень, зважаючи і на те, що жодне зі судових рішень не містило вимоги про призначення пенсії, а лише вирішити питання щодо призначення пенсії, що за своїм змістом суттєво різняться та породжують різні правові наслідки. Зазначає про відсутність в його діях ознаки недобросовісності та ухилення від обов`язків своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати йому матеріального забезпечення. Зазначає, що виплати пенсії за квітень, травень, червень 2022 року ним не отримано по сьогоднішній день. Про призначення пенсії довідався 22.06.2022 через телефонний дзвінок від працівника Управління ПФ України в Тернопільській області і на наступний день - 23 червня 2023 року звернувся до Заліщицької районної філії Тернопільського обласного центру зайнятості про припинення виплати йому допомоги. Документальне підтвердження факту призначення йому пенсії датоване УПФ в Тернопільській області 05.07.2023 і до цього листа УПФ в Тернопільській області долучено розрахунок за пенсійною справою, з якого вбачається, що станом на 04.07.2022 року йому не виплачено за квітень, травень, червень пенсію. Окрім того, у тому ж листі від 05.07.2022 вперше повідомлено, що пенсія йому призначена відповідно до протоколу від 26.05.2022. Вважає, що обставини всиновлені перевіркою позивача не відповідають фактичним обставинам внаслідок неповноти проведеного розслідування, неповноти зібраних матеріалів та неправильності їх опрацювання. Звертає увагу, що відповідно до судового рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 14.01.2022 у судовій справі № 500/8852/21 за моєю позовною заявою у його резолютивній частині взагалі не зазначено, з якої дати підлягає призначенню мені пенсія, а лише зобов`язано управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області вирішити питання про її призначення, що відповідно і зумовило написання надалі ним апеляційної скарги та заяви про роз`яснення такого рішення, оскільки в аналогічних правовідносинах при вирішенні такого ж спору іншими суддями Тернопільського окружного адміністративного суду в резолютивній частині чітко зазначалося про зобов`язання Управління Пенсійного фонду призначити пенсію особам і зазначалася дата, з якої мала призначатися пенсія( рішення у судових справах №500/7683/21, №500/7172/21, №500/8287/21).У той час, як у його рішенні відсутня дата та зобов`язано вирішити питання про призначення пенсії, що за своєю суттю дає право Пенсійному фонду діяти в системі дискреційних повноважень. Окрім того, 16.06.2022 позивач звертався з запитами до ПФУ і з вимогою повідомити чи призначена йому пенсія, за який період та з якого числа, що свідчить про те, що навіть 16.06.2022 йому не було відомо коли та з якого числа йому буде призначено пенсію і тільки після отримання телефонного дзвінка 22.06.2022 з управління ПФУ йому повідомлено, що у липні отримаю пенсію. Наступного дня 23.06.2022 ним одразу повідомлено центр зайнятості про припинення виплати допомоги (що не заперечується позивачем), враховуючи, що письмова відповідь від ПФУ на його звернення взагалі датована 05.07.2022. Звертає увагу, що 02.06.2022 ним отримано відповідь від ПФУ, яка датоване 25.05.2022 якою повідомлено, що 10.05.2022 направлено запит до Державної установи «Центру пробації» Міністерства юстиції з проханням надати матеріали для призначення пенсії, а також повідомлено, що управління Пенсійного Фонду України звернулося зі заявою на адресу Тернопільського окружного адміністративного суду за роз`ясненням, з якої дати слід призначати пенсію, тобто, 25.05.2022 навіть управління Пенсійного фонду України не визначилося щодо дати призначення пенсії та не мало документів для її розрахунку та призначення. А тому вважає позовні вимоги незаконними, оскільки за вказаний період іншого доходу він не отримував і на сьогоднішній день також не отримав такого доходу, який би належав до вказаного періоду. Зазначає, що положень закону випливає, що обов`язок спростування презумпції добросовісності покладається на суб`єкта, який відповідні дії (правочин) ставить під сумнів. Позивачем не було доведено факту недобросовісності з його боку щодо зловживання своїми обов`язками чи свідомого надання неправдивих відомостей, чи їх ненадання взагалі, а отже, немає підстав для висновку, що він не мав права на отримання допомоги по безробіттю. Просить у задоволені позову відмовити. 05.06.2023 від представника позивача подано до суду відповідь на відзив, 19.06.2023 подано відповідь на заперечення, які за своїм змістом дублюють інформацію викладену у позовні заяві. 09.06.2023 та 23.06.2023 відповідачем подані до суду заперечення на відповідь позивача, які за своїм змістом дублюють інформацію наведену у відзиві на позов. Дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення з огляду на таке. Судом встановлено, що 28.05.2021 наказом Державної установи «Центр пробації» №116/к відповідно до підставі п.5 ст.23 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» та п.4 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» звільнено (у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів) підполковника внутрішньої служби [PERSON] начальника Заліщицького районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Тернопільській області, 07 червня 2021 року. Вислуга років на день звільнення у календарному обчисленні становить 21 (двадцять один) рік 08 (вісім) місяців 17 (сімнадцять) днів, у пільговому обчисленні - 28 (двадцять вісім) років 11 (одинадцять) місяців 12 (дванадцять) днів. 05.07.2021 [PERSON] звернувся до Заліщицької районної філії Тернопільського обласного центру зайнятості із заявами про надання статусу безробітної та призначення виплати допомоги по безробіттю відповідно до Законів України «Про зайнятість населення» та «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Згідно копій наказів про прийняті рішення по особі [PERSON] : наказом від 05.07.2021 №НТ210705 надано статус безробітного та призначено допомогу по безробіттю, відкладено виплату допомоги по безробіттю з 05.07.2021 по 07.07.2021. Наказом від 08.07.2021 №НТ210708 розпочато (поновлено) виплату допомоги по безробіттю з 08.07.2021. Наказом від 23.06.2022 №НТ220623 було припинено виплату допомоги по безробіттю, припинено реєстрацію безробітного. Наказом від 27.12.2022 №НТ221227 вирішено повернути кошти у встановленому порядку відповідно до ч.3 ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». 23.06.2022 [PERSON] подав письмову заяву про зняття з реєстрації у зв`язку з відмовою від послуг служби зайнятості. 26.09.2022 начальником відділу надання соціальних послуг Заліщицької районної філії Данюком В.В. складено службову розписку на ім`я заступника голови комісії з розслідування страхових випадків Заліщицької районної філії Теорнопільського обласного центру зайнятості, відповідно до якої підчас співставлення (звіряння) первинних документів особи з інформацією від РЗО про отримання соцвиплат, що надшила 26.09.2022 встановлені розбіжності [PERSON] , якому з 12.04.2022 призначена пенсія за вислугу років, який перебував на обліку з 05.07.2021 по 23.06.2022 р., місяці за які виявлено розбіжності - квітень, травень, червень 2022. Наказом Заліщицької філії Тернопільського ОЦЗ №35 «аг» від 27.09.2022 «Про розслідування страхових випадків», наказано заступнику начальника відділу надання соціальних послуг Вовк Н.А. організувати перевірку розбіжностей, які виявлені між даними про особу з ПФУ та даними пред`явленими у районну філію безробітним, що впливають на умови призначення та виплати матеріального забезпечення, надання соціальних послуг [PERSON] . Позивачем складено Акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно Закону України «Про зайнятість населення» та до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» за №32 від 09.12.2022, яким встановлено « [PERSON] , [INFO] з метою пошуку роботи та працевлаштування 05.07.2021 звернувся у Заліщицьку районну філію Тернопільського обласного центру зайнятості. Під час реєстрації [PERSON] пред`явив до служби зайнятості копію наказу ДУ «Центр пробації" №116/ "Про особовий склад" від 28.05.2021, про те що підполковник (вищий офіцерський склад) внутрішньої служби звільнений зі служби з посади начальника Заліщицького районного сектору філії Державної установи "Центр пробації" в Тернопільській області з 07.06.2021 на підставі п.5 ст.23 Закону України "Про Державну кримінально-виконавчу службу України" та п.4 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів). У наказі Державної установи "Центр пробації" МЮ України №116/к "Про особовий склад" від 28.05.2021 зазначено, що [PERSON] , полковник внутрішньої служби на день звільнення 07.06.2021 має вислугу років у календарному обчисленні - 21 рік 08 місяців, 17 днів. а у пільговому обчисленні 28 років 11 місяців 12 днів. Статтею 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та де яких осіб" від 09.04.1992 року №2262-XII (зі змінами та доповненнями) передбачено, що особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державні пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, мають право на довічну пенсію за вислугу років на умовах визначених положеннями цього Закону. Відповідно до пункту "a" cт.12 Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та де яких осіб" встановлено, що такі особи, які звільнені з військової служби та мають календарної вислугу 20 років і більше, незалежно від віку, або при наявності календарної вислуги 25 років і більше мають право на пенсію за вислугу років. Також Верховним Судом України чітко встановлено та роз`яснено поняття "календарна вислуга років"- де вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік 365 к. д., календарний місяць 30 к.д.) (Постанова ВС від 14.04.2021 у справі №480/4241/18, адміністративне провадження №K/9901/15011/19). Відповідно до ч.1 п.1 ст.43 Закону України "Про зайнятість населення" статус безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи. Відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 43 3У "Про зайнятість населення", наказу Заліщицької районної філії Тернопільського ОЦЗ НТ210705 від 05.07.2021 - [PERSON] було надано статус безробітного з 05.07.2021 року. Згідно ч. 1,3,4 ст. 22, ч. 1 ст. 23 Закону України. Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", наказу Заліщицької районної філії Тернопільського ОЦЗ НТ210705 від 05.07.2021 року - призначено допомогу по безробіттю з 05.07.2021 року по 29.06.2022 рік. Відповідно до п. 4 ст. 31 Закону України соціальне страхування на випадок безробіття", «Про загальнообов`язкове державне , наказу Заліщицької районної філії Тернопільського ОЦЗ НТ210705 від 05.07.2021 [PERSON] - відкладено виплату допомоги по безробіттю у зв`язку з наданням компенсаційних виплат з 05.07.2021 року n0 07.07.2021 рік. На підставі ст. 22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», наказу Заліщицької районної філії Тернопільського ОЦЗ НТ210708 від 08.07.2021 безробітному [PERSON] - розпочато виплату допомоги по безробіттю з 08.07.2021. [PERSON] 23.06.2022 особисто подав письмову заяву про зняття з реєстрації до Заліщицької районної філії Тернопільського ОЦЗ, таким чином відповідно до п.п. 3 п. 1 ст. 45 ЗУ «Прв зайнятість Населення», ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування та випадок безробіття» п.п.10 п.1 ст.31, п.30 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу затвердженого постановою КМУ №792 від 19.09.2018 року, наказу Заліщицької районної філії Тернопільського ОЦЗ НТ220623 від 23.06.2022 йому було припинено виплату допомоги по безробіттю, припинено його реєстрацію, як безробітного з 23.06.2022, у зв`язку з поданням заяви про відмову від послуг служби зайнятості. Заліщицькою районною філією Тернопільського ОЦЗ за даними обміну Р30 (реєстр застрахованих осіб) ПФУ про отримання соціальних виплат щодо осіб, які перебувають на обліку у Державній службі зайнятості, як безробітні, 15.07.2022 виявлений дохід [PERSON] (пенсія за вислугу років) з 12 квітня 2022 року. [PERSON] під час перебування на обліку у Заліщицькій районній філії Тернопільського ОЦЗ належним чином повідомив фахівця центру занятості про те, що під час перебування на обліку, як безробітний йому не призначена пенсія та він ї не одержує, однак інформував, що він вирішує це питання судовому порядку згідно чинного законодавства України. За результатом опрацювання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 14.01.2022 по справі №500/8852/21, яке набрало законної сили 12.04.2022 встановлено, що Тернопільський окружний адміністративний суд від 05.10.2021 рішенням у справі №500/4119/21, яке набрало законної сили 05.11.2021 встановив, що відповідно до п."а" ст.12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та де яких осіб" від 09.04.1992 №2262-XII у гр. [PERSON] достатньо календарних років вислуги для призначення пенсії за віком (вислуга років у календарному обчисленні - 21 рік 08 місяців, 17 днів, у пільговому обчисленні - 28 років 11 місяців 12 днів) та цим рішенням зобов`язав Державну установу «Центр пробації» Міністерства юстиції України підготувати та направити документи [PERSON] до Головного управління Пенсійного Фонду України в Тернопільській області для призначення пенсії за вислугу років. Процедура призначення пенсій військовослужбовцям визначена Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та де яких осіб" від 09.04.1992 №2262-XII, затверджений Постановою Правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 М 3-1, зареєстрованого в МЮУ 15.02.2007 року за №135/13402 (далі Порядок), а саме згідно п. 1 Порядку заяви про призначення пенсії за вислугу років, подаються до головних управлінь ПФУ через структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерство внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Державної пенітенціарної служби України і т.п., на які покладаються функції підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів. Згідно п. 6 вищезазначеного Порядку уповноважений структурний підрозділ у 10-денний термін з дня одержання заяви військовослужбовця про призначення пенсії, оформляє всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії. ознайомлює з ними особу, якій оформлюється пенсія і направляє до органу, що призначає пенсію за місцем проживання особи, додаткові документи (копії), необхідні для призначення пенсії, військовослужбовець подає до уповноваженого структурного підрозділу, якій завіряє їх в установленому порядку і направляє до органу, що призначає пенсію. Отже особи, які звільнені з військової служби самостійно не готують і не подають до ПФУ документи для оформлення пенсії, а тільки через уповноважені структурні підрозділи, у випадку [PERSON] через Державну установу "Центр пробації" Міністерства юстиції України, яке Тернопільський окружний адміністративний суд від 05.10.2021 року рішенням у справі №500/4119/21 зобов`язав належним чином підготувати та подати документи для призначення пенсії. Тернопільський окружний адміністративний суд у справі №500/8852/21 від 17.01.2022 зобов`язав Головне управління Пенсійного Фонду України Тернопільській області зарахувати [PERSON] календарну вислугу років на пільгових умовах - 28 років 11 місяців 12 днів та вирішити питання щодо призначення йому пенсії за вислугу років до п. «а» ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб. звільнених з військової служби, та де яких осіб" За інформацією, що надійшла до Заліщицької районної філії Тернопільського ОЦЗ від Тернопільського окружного адміністративного суду у справі №500/8852/21, встановлено що [PERSON] надіслав 04.05.2022 через електронну форму звернення громадян, яка наявна на офіційному веб-сайті суду, заяву про видачу копії рішення Тернопільського окружного адміністративного суду у справі №500/8852/2 з відміткою про набрання ним законної сили та виконавчих листів по справі. [PERSON] одержає ці документи особисто 25.05.2022 у приміщенні Тернопільського окружного адміністративного суду про що наявна відмітка на його заяві (а.с.120). Постанова Восьмого апеляційного адміністративного суду по справі №500/8852/21 від 12.04.2022 була надіслана судом апеляційної інстанції 12.04.2022, однак у зв`язку із зазначенням некоректної поштової адреси [PERSON] , повернута до суду 10.05.2022 (а.с.119) з відміткою "відсутня адреса". Згідно загальної інформації, що надійшла на запити Заліщицької районної філії Тернопільського ОЦЗ від Головного управління Пенсійного Фонду України в Тернопільській області відомо, що [PERSON] призначено пенсію за вислугу років з 12.04.2022, яка призначена відповідно до п."a" ст.12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та де яких осіб" та на виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 14.01.2022 у справі №500/8852/21, яке набрало законної сили 12.04.2022. [PERSON] призначено пенсію за вислугу років Головним управлінням Пенсійного Фонду України в Тернопільській області протоколом №1906005922 від 14.06.2022, яку він почав одержувати з липня 2022 року, копії відповідних документів, додаються». Наказом Тернопільського обласного центру зайнятості «Про повернення коштів» №655 «Д» від 14.12.2022, яким наказано гр. [PERSON] протягом 15-ти календарних днів повернути кошти у сумі 20610,87 грн. (двадцять тисяч шістсот десять гривень вісімдесят сім копійок) за період перебування на обліку як безробітного з 12.04.2022 року по 22.06.2022 року. Директору Заліщицької районної філії Тернопільського обласного центру зайнятості Михайлу Гнатишину протягом 2-х робочих днів надіслати копію наказу та повідомлення про повернення коштів гр. [PERSON] . Згідно з п.1 ст.1 Закону України «Про зайнятість населення», безробіття - це соціально-економічне явище, при якому частина осіб не має змоги реалізувати своє право на працю та отримання заробітної плати (винагороди) як джерела існування. При цьому призначення вказаної допомоги по безробіттю пов`язується саме з наявністю/відсутністю роботи (праці) в особи як можливості діяти. Умови виплати допомоги по безробіттю, визначені ст.22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», пов`язуються з початком настання безробіття, тобто наданням особі статусу безробітного. Згідно з п. 2, 3 ч. 1 ст.44 Закону України «Про зайнятість населення» (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) зареєстровані безробітні мають право на матеріальне забезпечення на випадок безробіття та соціальні послуги відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та цього Закону; та збереження права на виплату допомоги по безробіттю на період участі у громадських та інших роботах тимчасового характеру (тривалістю до 180 днів, зокрема у разі заміщення тимчасово відсутнього працівника) у розмірах, встановлених до укладення ними строкового трудового договору на участь у таких роботах. Відповідно до ч.3 ст.44 Закону України «Про зайнятість населення» відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного. Згідно п.2 ч.1 ст.31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі припинення реєстрації безробітного відповідно до ст.45 Закону України "Про зайнятість населення" Відповідно до п.3, 8, 13 ч.1 ст.45 Закону України «Про зайнятість населення» реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі: подання безробітним особисто письмової заяви про зняття його з реєстрації як безробітного або відмови від її послуг; встановлення факту подання особою недостовірних даних та документів, на підставі яких було прийнято рішення про надання їй статусу зареєстрованого безробітного, призначення (виплати) матеріального забезпечення на випадок безробіття та надання соціальних послуг; досягнення особою встановленого ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсійного віку або призначення пенсії на пільгових умовах, або за вислугу років. При цьому, відповідно до ч. 2, 3 ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» ( в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), яка визначає права, обов`язки та відповідальність застрахованих осіб, такі особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Таким чином, умовою стягнення виплаченого забезпечення є умисне невиконання застрахованою особою своїх обов`язків та зловживання ними. Відтак, позивач повинен довести вину відповідача у формі прямого умислу, спрямованого саме на свідоме неповідомлення про працевлаштування з метою незаконного отримання допомоги з безробіття. Відповідна правова позиція міститься і в постановах Верховного Суду від 19.12.2018 у справі №802/1206/17-а та від 24.04.2019 у справі №757/17820/17-ц (провадження №61-45759св18). Вищевказане узгоджується із висновком викладеним у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06.02.2019 у справі №545/163/17 (провадження №61-33727св18). Згідно з ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до ч.1 ст.1215 ЦК України, не підлягає поверненню заробітна плата й платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їхня виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку й недобросовісності з боку набувача. При цьому правильність здійснених розрахунків, на основі яких була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, і, відповідно, тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.01.2019 у справі №753/15556/15-ц, провадження №14-445цс18, дійшла висновку, що у ст.1215 ЦК України передбачені загальні випадки, за яких набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Її тлумачення свідчить, що законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності набувача такої виплати. При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум. У відзиві на позовну заяву [PERSON] повідомив суду, і зазначене підтверджено актом розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення №32 від 09.12.2022, що відповідач під час перебування на обліку у Заліщицькій районній філії Тернопільського ОЦЗ належним чином повідомив фахівців центру зайнятості про те, що під час перебування на обліку, як безробітний йому не призначена пенсія та він її не одержує, однак інформував, що він це питання вирішує в судовому порядку згідно чинного законодавства. Тернопільським окружним адміністративним судом ухвалено рішення від 14.01.2022 по справі №500/8852/21, яке залишено в силі Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12.04.2022, яким визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, оформлену листом "від 25.11.2021 №1900-0307-8/35147, у призначенні [PERSON] пенсію за вислугу років згідно пункту" ст.12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати [PERSON] календарну вислугу років на пільгових умовах - 28 років 11 місяців 12 днів та вирішити питання щодо призначення [PERSON] пенсії за вислугу років відповідно до п. «а» ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» виходячи з вислуги років, прийнявши відповідне рішення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішення. Таким чином, на момент звільнення та взяття на облік у центр зайнятості, [PERSON] мав право на пенсію за вислугу років на пільгових умовах, про що було достеменно відомо представникам позивача з наданих ним документів та поданої як письмової так і усної інформації під час подачі заяв. Відповідач здійснював захист свого права на призначення пенсії на пільгових умовах в суді, враховуючи що органи пенсійного фонду протиправно відмовили у призначенні [PERSON] пенсії за вислугу років згідно п. «а» ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Рішення суду, який позивачу частково задовільнили позовні вимоги, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати [PERSON] календарну вислугу років на пільгових умовах - 28 років 11 місяців 12 днів та вирішити питання щодо призначення [PERSON] пенсії за вислугу років відповідно до п.«а» ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» виходячи з вислуги років, прийнявши відповідне рішення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішення. Як вбачається з матеріалів справи, а саме рекомендованих листів, відповідач [PERSON] вчиняв активні дії щодо отримання інформації від Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду №500/4119/21 від 05.10.2021 (яке набрало законної сили 12.04.2022), та чи прийнято відповідне рішення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішення. Як свідчать матеріали справи, ГУПФ України в Тернопільській області повідомило [PERSON] листом №2413-2525/Б-02/8-1900/22 від 05.07.2022 про розгляд звернення про призначення пенсії на виконання рішення Тернопільським окружним адміністративним судом ухвалено рішення від 14.01.2022 по справі №500/8852/21, та призначення з 12.04.2022 пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Одночасно повідомлено, що пенсійна виплата буде проводитися з липня поточного року, одночасно нараховано доплату за період з 12.04.2022 по 30.06.2022 в розмірі 28566,06 грн., яка обліковується в автоматизованій базі даних обробки пенсійної документації (електронний пенсійних справ). Надано копії протоколу про призначення пенсії від 26.05.2022 та розрахунку на доплату пенсії. Крім цього, в матеріалах справи міститься копія листа вих. №1900-0902-8/35959 від 30.11.2022 Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, яким повідомлено Заліщицьку районну філію Тернопільського обласного центру зайнятості, що рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 17.01.2022 (справа №500/8852/21) позов [PERSON] задоволено частково. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати [PERSON] календарну вислугу років на пільгових умовах - 28 років 11 місяців 12 днів та вирішити питання щодо призначення [PERSON] пенсії за вислугу років відповідно до п."а" ст.12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", виходячи з вислуги років, прийнявши відповідне рішення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішення (вх. №1190/7 від 24.01.2022). Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12.04.2022 у справі №500/8852/21 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області залишено без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 14 січня 2022 року справі №500/8852/21 - без змін (вх. №3855/7 від 28.04.2022). На виконання судових рішень. [PERSON] призначено пенсію за вислугу років з 12 квітня 2022 року (протокол від 14.06.2022 №1906005922), яку він одержує з липня 2022 року. З огляду на це суд встановив, що фактично після набрання вищевказаним рішенням законної сили, пенсія [PERSON] за вислугу років на пільгових умовах призначена лише 14.06.2022 рішенням Пенсійного фонду України в Тернопільській області - з 12 квітня 2022 року, яку він одержує з липня 2022 року. Згідно матеріалів справи про факт її призначення відповідач дізнався з листа Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області №2413-2525/Б-02/8-1900/22 від 05.07.2022. Інші докази про обізнаність відповідача щодо призначення йому пенсії в матеріалах справи відсутні. Доказів отримання одночасного доходу в період - квітень, травень, червень 2022 [PERSON] від Заліщицької районної філії Тернопільського обласного центру зайнятості та Управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області суду не надано, враховуючи, що пенсія за вислугу років йому була нарахована тільки 14.06.2022, а 04 липня 2022 року здійснено її перерахунок, про що свідчить копія розрахунку на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою №1906005922 за дорученням №Д1906005922 пенсіонер [PERSON] , та копія відомості про перерахунок пенсії від 04.07.2022. Позивач у цій справі, як суб`єкт владних повноважень, повинен довести вину застрахованої особи у формі прямого умислу, спрямованого саме на свідоме неповідомлення про працевлаштування з метою незаконного отримання допомоги по безробіттю. Отже, не доведення вини застрахованої особи у формі прямого умислу, спрямованого саме на свідоме неповідомлення про працевлаштування з метою незаконного отримання допомоги по безробіттю Позивачем є безумовною підставою у відмові в задоволенні позовних вимог, що також повністю узгоджується із висновком, викладеним у Постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, прийнятої у справі № 545/163/17 (провадження №61-33727сво18) від 0.02.2019 та правової позиції Верховного Суду у справі №757/17820/17-ц від 24.04.2019, у якій вже враховано зазначені висновки Об`єднаної палати. Проте у цій справі позивачем не доведено вину відповідача у формі прямого умислу, спрямованого саме на свідоме неповідомлення про отримання пенсії з метою незаконного отримання допомоги з безробіття, а також не доведено факт отримання пенсії в період надання відповідачу допомоги по безробіттю, і таких обставин і доказів матеріали справи не містять. Право на соціальний захист є невід`ємним конституційним правом громадян (ст.64 Конституції України). У справі «Gaygusuzv. Austria», § 41, Європейський суд з прав людини установив, що право на невідкладну допомогу - допомогу за системою соціального забезпечення, пов`язану з виплатою внесків у фонд страхування на випадок безробіття - було, наскільки це передбачено чинним законодавством, майновим правом для цілей ст.1 Протоколу №1, тобто є позитивним обов`язком держави, оскільки це положення застосовується без необхідності покладатися виключно на зв`язок між правом на невідкладну допомогу та зобов`язанням сплачувати «податки чи інші внески». У справі «Kleinv. Austria», § 57 було зазначено, що право на соціальну допомогу, яка виплачувалася з програми пенсійного забезпечення, було пов`язане з виплатою внесків, а якщо такі внески були зроблені, то відповідній особі не може бути відмовлено в такій допомозі. Отже, внески в пенсійний фонд можуть відповідно до певних обставин та національного законодавства, створювати право власності (Kjartan Asmundsson v. Iceland, §39; Apostolakis v. Greece, §§28 та 35; Bellet, Huertas and Vialatte v. France (ухв.); Skorkiewicz v. Poland). Окрім цього, у рішенні ЄСПЛ у справі «Казарін проти Італії» (заява [PERSON] ([PERSON]) № 4893/13) від 11.02.2021, суд також установив, що держава фактично вже надала людині соціальну допомогу, її перерахунок і подальші спроби повернути виплачені кошти становитимуть втручання у права, гарантовані ст.1 Протоколу 1 Конвенції. Обґрунтовуючи своє рішення, суд має виконати вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права. З урахуванням вищевказаних вимог законодавства та обставин справи в їх сукупності, зокрема не доведення позивачем вини відповідача у формі прямого умислу, спрямованого саме на свідоме неповідомлення про отримання пенсії з метою незаконного отримання допомоги з безробіття, та не доведення факту отримання пенсії в період надання відповідачу допомоги по безробіттю, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав, передбачених ч.3 ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та ст.1212 ЦК України, для стягнення з відповідачки виплаченої їй допомоги по безробіттю. Як зазначено вище, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав, передбачених ч.3 ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та ст.1212 ЦК України, для стягнення з відповідачки виплаченої їй допомоги по безробіттю, у зв`язку з чим суд відмовляє у позові через його необґрунтованість. У відповідності до ст.141 ЦПК України зв`язку із відмовою в позові судові витрати по сплаті судового збору до відшкодування позивачу не підлягають. На підставі ст.1212-1215 ЦК України, ст.22, 43-45 Закону України «Про зайнятість населення», ст.22, 23, 31, 34, 36, 39 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»,

Outcome: dismissed