Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-12 00:00:00

11 квітня 2023 року до Веселинівського районного суду Миколаївської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач зазначив, що шлюб з відповідачем було зареєстровано 08 лютого 2003 року Виконавчим комітетом Худиківської сільської ради Борщівського району Тернопільської області. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя не склалося через втрату розуміння один до одного, різні погляди на сімейне життя та обов`язки, різні характери та відсутність довіри, часті конфлікти. З 2007 року ведення між ними спільного господарства припинено, проживають окремо. Подружні відносини між ними припинені. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився. Про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою про доставлення судової повістки у вигляді смс-повідомлення та трекінгом з веб-сайту Укрпошти. В позовній заяві позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив розглянути справу без його участі, а судові витрати покласти на нього. В судові засідання 20 червня 2023 року та 13 липня 2023 року відповідач [PERSON] не з`явилася. Про дату, час та місце судових засідань була повідомлена належним чином 15 червня 2023 року та 29 червня 2023 року відповідно, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про отримання судових повісток №5700118251385 та №5700118257545. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не повідомила суд про причини неявки в судові засідання, відзиву на позовну заяву не подала, то суд вважає за необхідне розглядати справу в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 08 лютого 2003 року Виконавчим комітетом Худиківської сільської ради Борщівського району Тернопільської області, про що складено відповідний актовий запис № 02 та видано повторно свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . (а.с. 3). Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що подружнє життя сторін не склалося через втрату розуміння один до одного, різні погляди на сімейне життя та обов`язки, різні характери та відсутність довіри, часті конфлікти. З 2007 року ведення між ними спільного господарства припинено, проживають окремо. Подружні відносини між ними припинені. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами розпався, подружні стосунки носять формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити інтересам подружжя, а тому є підстави для задоволення позову. Судом не встановлено між сторонами спору щодо спільно нажитого майна та місця проживання дитини, оскільки сторонами таких вимог не заявлялось. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки, відповідач не виявила бажання змінити прізвище після розірвання шлюбу, то суд вважає за необхідне залишити після розірвання шлюбу її прізвище без змін. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Виходячи з вимог цієї статті, та з врахуванням того, що позивач в позовній заяві не просив стягнути з відповідача на свою користь сплачений ним судовий збір, а просив покласти судові витрати на позивача, то суд вважає, що відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача 1073,60 гривень судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved