Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-02 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. Відповідно до пред`явлених вимог позивач просить розділити між сторонами спільне сумісне майно, виділивши їй: -трьохкімнатну квартиру [ADDRESS] зареєстрована за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності серії [NUMBER] від 26.10.2011, видане не підставі наказу Головного управління житлового забезпечення, наказ №1213-С/КІ від 17.10.2011, вартістю - 6 750 000 грн.; -домоволодіння, яке складається з чотирьохкімнатного житлового будинку [ADDRESS] зареєстроване на [PERSON] , на підставі свідоцтва на право особистої власності на домоволодіння [ADDRESS] , видане згідно розпорядження Світловодської районної державної адміністрації № 332 від 27 вересня 1999 року, вартістю -2 025 000 грн.; -автомобіль АCURA, 2008 року випуску, модель МDХ легковий універсал, шасі № [NUMBER] , червоного кольору, вартістю - 594 000 грн.; -автомобіль Voldswagen Polo, 2017 року випуску, легковий седан, шасі № [NUMBER] , сірого кольору,, вартістю - 260 000 грн.; -домоволодіння, яке складається з трьохкімнатного житлового будинку [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу від 19 квітня 2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Солодовником С.О., реєстр № 2206 . від 19.04.2003р., вартістю 4 050 000 грн.; -земельну ділянку, площею 0,1000 га, кадастровий номер: 7410100000:02:046:5175, що розташована: [ADDRESS] , зареєстрована на [PERSON] для обслуговування жилого будинку і будівництва, господарських будівель і споруд, згідно Державного Акту на право власності на земельну ділянку Серія ЧН № 011297 та зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю від 23 лютого 2004 року № 4269, вартістю - 293 500 грн. Всього на суму: 15268390 грн. Відповідачу виділити грошові кошти від продажу нежитлової будівлі, загальною площею 3359,8 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , з усіма комунікаціями та електромережами, які відповідач розмістив в банківському сейфі на ім`я своєї сестри [PERSON] в ПАТ «Банк «Клірінговий дім» в сумі 37398990 гривень. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 06 листопада 1999 року. Від шлюбу мають двох дітей: повнолітню [PERSON] , 2000 р.н. та неповнолітню [PERSON] 2007 р. н. Позивач та неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] , проживають спільно за адресою: [ADDRESS] . Під час спільного подружнього проживання вони набули нерухоме майно, а саме: 1.Трьохкімнатну квартиру [ADDRESS] зареєстрована за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності серії [NUMBER] від 26.10.2011 видане не підставі наказу Головного управління житлового забезпечення, наказ №1213-С/КІ від 17.10.2011, вартістю - 6 750 000 грн. 2.Домоволодіння, яке складається з чотирьохкімнатного житлового будинку [ADDRESS] зареєстроване на [PERSON] , на підставі свідоцтва на право особистої власності на домоволодіння [ADDRESS] , видане згідно розпорядження Світловодської районної державної адміністрації № 332 від 27 вересня 1999 року, вартістю -2 025 000 грн. 3.Автомобіль АCURA, 2008 року випуску, модель МDХ легковий універсал, шасі № [NUMBER] , червоного кольору, вартістю - 594 000 грн. 4.Автомобіль Voldswagen Polo, 2017 року випуску, легковий седан, шасі № [NUMBER] , сірого кольору,, вартістю - 260 000 грн. 5.Домоволодіння, яке складається з трьохкімнатного житлового будинку [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу від 19 квітня 2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Солодовником С.О., реєстр № 2206 . від 19.04.2003р., вартістю 4 050 000 грн. 6.Земельну ділянку, площею 0,1000 га, кадастровий номер: 7410100000:02:046:5175, що розташована: [ADDRESS] , зареєстрована на [PERSON] для обслуговування жилого будинку і будівництва, господарських будівель і споруд, згідно Державного Акту на право власності на земельну ділянку Серія ЧН № 011297 та зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю від 23 лютого 2004 року № 4269, вартістю - 293 500 грн. Всього на суму: 15268390 грн. Позивач посилається на те, що відповідач не бажає добровільно вирішувати майнові питання, мої права на частину майна він ігнорує. Фактично відповідачем, всупереч установленому законом порядку вичиняються протиправні дії, порушується її право на володіння та користування майном у зв`язку з цим вона вимушена звернутися до суду. Позивач зазначає, що 30.10.2018 року випадково дізналася про вчинений правочин - договір купівлі-продажу нежитлової будівлі між відповідачем - [PERSON] , та [PERSON] , укладений ними першого грудня 2017 року та посвідчений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Беловою О.С., реєстр № 5268. Зі змісту вищезазначеного правочину я встановила, що [PERSON] продав [PERSON] , а вона прийняла у власність нежитлову будівлю, загальною площею 3359,8кв.м.. що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , з усіма комунікаціями та електромережами. Нерухоме майно знаходиться на ділянці площею 0,3100 га, кадастровий номер : 7410100000:02:016:0016. [PERSON] приховав від факт продажу нежитлової будівлі, загальною площею 3359,8 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , з усіма комунікаціями та електромережами, приховав ціну продажу та здійснив правочин щодо відчуження спільного майна подружжя без її згоди, не в інтересах сім`ї. Гроші від продажу у сумі 37398990 грн нежитлової будівлі відповідач розмістив в банківському сейфі на ім`я своєї сестри [PERSON] (копію договору я додаю). Оскільки такими діями порушуються її права позивач просить в судовому порядку здійснити розподіл спільного майна подружжя. 27.05.2019 р. на підставі ухвали Голосіївського районного суду м.Києва відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження. Відповідач звернувся до суду з зустрічним позовом, відповідно до якого просить поділити спільне майно наступним чином: 1. Виділити [PERSON] у власність: -1/2 частку земельної ділянки кадастровий номер- 2611093001:17:009:0001 площею 0,3810 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, місце розташування с.Яблуниця Яремчанської міської ради Івано- Франківської області; -1/2 частку земельної ділянки кадастровий номер-2611092001:22:001:0054 площею 0,5304 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, місце розташування с.Поляниця Яремчанської міської ради Івано- Франківської області. 2.Виділити [PERSON] у власність: -1/2 частку земельної ділянки кадастровий номер- 2611093001:17:009:0001 площею 0,3810 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, місце розташування с.Яблуниця Яремчанської міської ради Івано- Франківської області; -1/2 частку земельної ділянки кадастровий номер-2611092001:22:001:0054 площею 0,5304 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, місце розташування с.Поляниця Яремчанської міської ради Івано- Франківської області. В обґрунтування зустрічного позову відповідач зазначає, що вони з [PERSON] перебували у шлюбі, який був розірваний 10.02.2020 р. За час перебування у шлюбі в 2008 році ними шляхом укладення цивільно-правових угод купівлі-продажу було придбано дві земельні ділянки: кадастровий номер- 2611093001:17:009:0001 площею 0,3810 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, місце розташування с.Яблуниця Яремчанської міської ради Івано-Франківської області та кадастровий номер-2611092001:22:001:0054 площею 0,5304 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, місце розташування с.Поляниця Яремчанської міської ради Івано-Франківської області. Зазначені земельні ділянки були оформлені на праві власності на [PERSON] . Оскільки дане нерухоме майно є набутим за час перебування у шлюбі, відповідач просить їх поділити та визначити частку кожного із подружжя в даному майні. Крім того, відповідачем подано 07.09.2020 р. відзив на позовну заяву, відповідно до якого він заперечує факт належності на праві спільної сумісної власності подружжя житлового будинку з господарськими спорудами [ADDRESS] , який був набутий ним у власність 27.09.1999 р., тобто до укладення шлюбу. Відповідач заперечує проти доводів позивача щодо продажу нежитлової будівлі в [ADDRESS] без згоди позивача, оскільки вона надала письмову згоду на відчуження майна, яке продано у шлюбі, і підпис був посвідчений нотаріально. Не визнає вартість спільного майна, визначеного позивачем, а саме транспортних засобів, придбаних у шлюбі. 12.04.2023 р. судом вирішено питання про закриття підготовчого провадження. В ході судового розгляду представник позивача підтримав позовні вимоги і обґрунтування позову в повному обсязі, просив його задовольнити, з підстав, зазначених в позовній заяві. Проти задоволення зустрічного позову представник позивача заперечував. Представник відповідача підтримала вимоги за зустрічним позовом, посилаючись, що зазначене майно було придбано в шлюбі, а отже підлягає розподілу. Проти поділу майна у спосіб, запропонований позивачем, заперечила, з відкладених у відзиві підстав та просила поділити придбане у шлюбі майно в рівних частках між подружжям. Вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, зареєстрованому 06.11.1999 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Світловодськ Світловодського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області, актовий запис № 294. Від шлюбу мають двох дітей: повнолітню [PERSON] , 2000 р.н. та неповнолітню [PERSON] 2007 р.н. На підставі рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 10.02.2020 р. шлюб сторін було розірвано. Сторони звернулись до суду з вимогами про поділ спільного майна подружжя. За положенням ч.ч. 1, 2 ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. У статті 60 СК України закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і стаття 368 ЦК України. Частиною першою статті 57 СК України встановлено, що особистою приватною власністю дружини, чоловіка, є: 1) майно, набуте нею, ним до шлюбу; 2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; 3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. За ч.6 ст.57 СК України суд може визнати особистою приватною власністю дружини, чоловіка майно, набуте ним, нею за час їхнього окремого проживання у зв`язку з фактичним припиненням шлюбних відносин. За змістом статей 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Така правова позиція висловлена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі N 372/504/17 (провадження N 14-325цс18). Як роз`яснено в пунктах 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року N 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК України, частина третя статті 368 ЦК України) відповідно до частин другої, третьої статті 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя, набуте особою до шлюбу; набуте за час шлюбу на підставі договору дарування або в порядку спадкування; набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжя особисто; речі індивідуального користування, в тому числі коштовності, навіть якщо вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя; кошти, одержані як відшкодування за втрату (пошкодження) речі, що належала особі, а також як відшкодування завданої їй моральної шкоди; страхові суми, одержані за обов`язковим або добровільним особистим страхуванням, якщо страхові внески сплачувалися за рахунок коштів, що були особистою власністю кожного з них. Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Згідно із положеннями частини третьої статті 12 та частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що у шлюбі сторонами було придбано наступне майно: -квартиру [ADDRESS] зареєстрована за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності серії [NUMBER] від 26.10.2011 видане не підставі наказу Головного управління житлового забезпечення, наказ №1213-С/КІ від 17.10.2011, вартістю - 6 750 000 грн. -автомобіль АCURA, 2008 року випуску, модель МDХ легковий універсал, шасі № [NUMBER] , червоного кольору, вартістю згідно висновку судової авто товарознавчої експертизи №31405/21-54 - 487460 грн. -автомобіль Voldswagen Polo, 2017 року випуску, легковий седан, шасі № [NUMBER] , сірого кольору, вартістю згідно висновку судової авто товарознавчої експертизи №31405/21-54 - 483440 грн. -домоволодіння, яке складається з трьохкімнатного житлового будинку [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу від 19 квітня 2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Солодовником С.О., реєстр № 2206 . від 19.04.2003р., вартістю 4050000 грн. -земельну ділянку, площею 0,1000 га, кадастровий номер: 7410100000:02:046:5175, що розташована: [ADDRESS] , зареєстрована на [PERSON] для обслуговування жилого будинку і будівництва, господарських будівель і споруд, згідно Державного Акту на право власності на земельну ділянку Серія ЧН № 011297 та зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю від 23 лютого 2004 року № 4269, вартістю - 293 500 грн. -земельну ділянку кадастровий номер-2611093001:17:009:0001 площею 0,3810 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, місце розташування с.Яблуниця Яремчанської міської ради Івано- Франківської області; -земельну ділянку кадастровий номер-2611092001:22:001:0054 площею 0,5304 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, місце розташування с.Поляниця Яремчанської міської ради Івано- Франківської області; - нежитлову будівлю, загальною площею 3359,9кв.м.. що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , з усіма комунікаціями та електромережами, що знаходиться на ділянці площею 0,3100 га, кадастровий номер: 7410100000:02:016:0016. Зазначені обставини підтверджується наступними доказами, які були досліджені судом:свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , Свідоцтвом про право власності, виданим Головним управлінням житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації 26.10.2011 р., договором купівлі-продажу житлового будинку від 19.04.2003 р., договором купівлі-продажу нежитлової будівлі від 01.12.2017 р., свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , 2008 року випуску, Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 204233679, Витягом з Державного земельного кадастру НВ2610680062020, Витягом з Державного земельного кадастру НВ2610680082020, рішенням Яремчанської міської ради Івано-Франківської області від 23.05.2008 р., проектом землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки з кадастровим номером 2611093001:17:009:0001. Як встановлено судом, і такі обставини не спростовані позивачем в ході розгляду справи, право власності на домоволодіння, яке складається з чотирьохкімнатного житлового будинку [ADDRESS] набуто [PERSON] на підставі свідоцтва на право особистої власності на домоволодіння [ADDRESS] , видане згідно розпорядження Світловодської районної державної адміністрації № 332 від 27 вересня 1999 року, тобто до укладення шлюбу сторонами, а отже таке майно не є спільним майном подружжя та не підлягає розподілу. Крім того, судом встановлено, що за час шлюбу 29.11.2017 р. на підставі договору купівлі-продажу, укладеного [PERSON] , було відчужено нежитлову будівлю за адресою: [ADDRESS] . Такий продаж відбувся на підставі письмової згоди [PERSON] , яка посвідчена приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Беловою О.С., і такі обставини встановлені рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 27.03.2019 р., а отже в силу положень ч.4 ст.82 ЦПК України не підлягають доказуванню. Позивач в ході судового розгляду не надала будь-яких належних та достатніх доказів на підтвердження того, що кошти від реалізації зазначеного майна не були використані в інтересах сім`ї, а отже вони не можуть бути предметом розподілу при поділі майна подружжя. Оскільки відповідач не погоджується отримати грошову компенсацію вартості його майна у спільному майні подружжя, враховуючи рівність часток кожного із подружжя у спільному майні, суд вважає за необхідне розподілити спільне нерухоме майно подружжя шляхом визначення частки кожного із подружжя в даному майні. Транспортні засоби розподілити з врахуванням неподільності даного майна, а також враховуючи порядок користування автомобілями, що склався на час розгляду справи, а саме визнати за [PERSON] право власності на автомобіль «Фольцваген», Поло, 2017 р. випуску, д.н. [NUMBER] , а за [PERSON] визнати право власності на автомобіль АCURA, 2008 року випуску, модель МDХ легковий універсал, шасі № [NUMBER] . Оскільки вартість автомобіля АCURA, 2008 року випуску, модель МDХ легковий універсал, шасі № [NUMBER] є більшою, що відповідно впливає на вартість спільного майна, що виділено кожному із подружжя, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню компенсація вартості майна у спільному майні подружжя в розмірі 2010 гривень. Враховуючи викладене, вимоги сторін як за первісним позовом, так і за зустрічним підлягають задоволенню частково. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст. 141 ЦПК України та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати по сплаті судового збору. З позивача на користь відповідача підлягає стягненню витрати на проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 1200 гривень, витрати за проведення судової експертизи в розмірі 3775,40 гривень, судовий збір в розмірі 6306 гривень. Вирішуючи питання щодо стягнення витрат на правничу допомогу суд враховує наступне. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат враховується: - розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; - розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Позивачем не надано належних та достатніх доказів фактичного отримання правничої допомоги, обсяги такої допомоги та детального розрахунку виду робіт і витраченого часу адвокатом. Стороною відповідача на підтвердження витрат на правничу допомогу надано: Додаткову угоду до договору про надання професійної правничої, де визначено розмір гонорару адвоката 20000 гривень та квитанції, які підтверджують оплату послуг адвоката.

Outcome: partial