Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-09 00:00:00

Представник позивача ТОВ «Поділля Агропродукт» адвокат Воловодівський І.В. та представник позивача ПАТ «Райз-Максимко» адвокат Лавренова О.А. звернулися до суду з позовом про визнання договору оренди землі недійсним та припинення права оренди, в обґрунтування зазначивши наступне. [PERSON] є власником земельної ділянки площею 3,7159 га, кадастровий номер 7124388300:02:000:0609, що розташована в адміністративних межах Танської сільської ради Уманського району Черкаської області, на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЧР № 012008. 01.01.2015 між Приватним акціонерним товариством «Райз-Максимко» та [PERSON] укладено договір оренди земельної ділянки. У відповідності до вимог чинного законодавства право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Право оренди на вказану земельну ділянку орендарем було набуте 07.02.2017 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 22803376, державного реєстратора Реви В.О., Черкаська обласна філія КП «Солом`янка-сервіс» Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації, що підтверджується витягом з ДРРП від 10.02.2017. Пунктом 8 договору передбачено, що договір укладено на 5 років. У пункті 19 договору передбачено інші умови передачі земельної ділянки в оренду, зокрема, без додаткової письмової згоди орендодавця, на підставі цього договору та у відповідності до ЗУ «Про оренду землі» орендар вправі передавати земельну ділянку в суборенду іншим юридичним чи фізичним особам без зміни її цільового використання. Умови договору суборенди земельної ділянки і не суперечити йому. Строк суборенди не може перевищувати строку, визначеного договором оренди землі. У разі припинення договору оренди чинність договору суборенди земельної ділянки припиняється. Договір суборенди земельної ділянки підлягає державній реєстрації. На підставі та у порядку, передбаченому п. 19 договору, між Приватним акціонерним товариством «Райз-Максимко», як орендарем, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Поділля Агропродукт», як суборендарем, укладено договір суборенди землі, предметом якого виступає вищевказана земельна ділянка. Пунктом 1.4 договору суборенди визначено, що цей договір укладений на підставі, у відповідності до умов та в межах договору оренди землі № б/н від 01.01.2015 укладеного між [PERSON] і ПрАТ «Райз-Максимко», який був посвідчений Рева В.О. і зареєстрований 07.02.2017 в Черкаській обласній філії КП «Слов`янський сервіс». Право суборенди ТОВ «Поділля Агропродукт» було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на підставі рішення державного реєстратора Чепур Тетяни Олексіївни, індексний номер 46446491 від 12.04.2019, що вбачається з витягу індексний номер 163372664. Вказаними доказами підтверджується те, що орендарем вищевказаної земельної ділянки є ПрАТ «Райз-Максимко», а суборендарем - Товариство з обмеженою відповідальністю «Поділля Агропродукт». Наприкінці квітня 2021 року до ТОВ «Поділля Агропродукт» звернувся представник ТОВ «Агро-Партнери» з вимогою передати йому вищезазначену земельну ділянку, оскільки між ним та власником земельної ділянки - [PERSON] укладено договір оренди від 24.02.2021. Право оренди на цю земельну ділянку зареєстровано ним відповідно до вимог чинного законодавства, що підтверджується інформаційною довідкою з ДРРП від 05.08.2021, індексний номер 269223378. Згідно до цієї інформаційної довідки, право оренди ним було набуте на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 57037434 від 11.03.2021, внесене державним реєстратором Шевчук Діаною Юріївною, виконавчий комітет Ладижинської сільської ради Уманського району Черкаської області. При цьому, договір укладено на 7 років - до 24.02.2028, з автоматичним продовженням дії договору. Крім того, згідно цієї інформаційної довідки з ДРРП вбачається, що право оренди між ПрАТ «Райз-Максимко» та [PERSON] припинено на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 57037216 від 11.03.2021, винесеного державним реєстратором Шевчук Діаною Юріївною, виконавчий комітет Ладижинської сільської ради Уманського району Черкаської області; право суборенди ТОВ «Поділля Агропродукт» припинено на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 57037313 від 11.03.2021, винесеного державним реєстратором Шевчук Діаною Юріївною, виконавчий комітет Ладижинської сільської ради Уманського району Черкаської області. Таким чином, ПрАТ «Райз-Максимко» був незаконно позбавлено права оренди, а ТОВ «Поділля Агропродукт» права суборенди, на земельну ділянку площею 3,7159, кадастровий номер 7124388300:02:000:0609. ПрАТ «Райз-Максимко» є добросовісним орендарем. Будь яких порушень умов договору з їх сторони за весь період користування земельною ділянкою не було. В свою чергу, ТОВ «Поділля Агропродукт» є добросовісним суборендарем, належним чином орендну плату орендарю сплачувало, користувалося ділянкою в межах та у відповідності до умов договору суборенди. На момент укладення договору оренди Закону України «Про оренду землі», у редакції станом на виникнення правовідносин, право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Також, згідно вимог законодавства, з урахуванням того факту, що договори оренди та суборенди земельних ділянок підлягають державній реєстрації, то право на використання земельної ділянки та сам строк дії договору розпочинається з моменту проведення державної реєстрації права оренди у відповідному реєстрі. ПрАТ «Райз-Максимко» вважає, що його право оренди на вказану земельну ділянку є порушеним, оскільки воно є діючим до 07.02.2022, а державний реєстратор не мав права його припинити. Тобто його дії є незаконними та такими, що порушують право оренди ПрАТ «Райз-Максимко». Поряд з цим, право ТОВ «Поділля Агропродукт» на суборенду також є порушеним і у державного реєстратора не було законних підстав його припиняти. Отже, [PERSON] та ТОВ «Агро-Партнери» в порушення умов укладеного з позивачем та діючого на цей час договору оренди і норм чинного законодавства України не мали права укладати договір оренди землі. Оспорюваний договір був укладений та підписаний [PERSON] та ТОВ «Агро-Партнери», як зазначено в інформаційній довідці - 24 лютого 2021 року, тобто в період дії договору оренди та договору суборенди. Просить визнати недійсним договір оренди землі від 24.02.2021 на земельну ділянку площею 3,7159, кадастровий номер 7124388300:02:000:0609, що розташована в адміністративних межах Танської сільської ради Уманського району Черкаської області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського господарства, укладений між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агро-Партнери», код ЄДРПОУ 43566472, право оренди на яку зареєстроване в державному реєстрі прав 11.03.2021 року, номер запису про право 57037434, орган, що здійснив реєстрацію права (в державному реєстрі прав): державний реєстратор виконавчого комітету Ладижинської сільської ради Уманського району Черкаської області Шевчук Діана Юріївна. Припини право оренди на земельну ділянку площею 3,7159 га, кадастровий номер 7124388300:02:000:0609, що розташована в адміністративних межах Танської сільської ради Уманського району Черкаської області, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (код КВЦПЗ-01.01, що виникло на підставі договору від 24.02.2021, укладеного між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агро-Партнери», код ЄДРПОУ 43566472, право оренди на яку зареєстроване в державному реєстрі прав 11.03.2021, номер запису про право 57037434, орган, що здійснив реєстрацію права (в державному реєстрі прав): державний реєстратор виконавчого комітету Ладижинської сільської ради Уманського району Черкаської області - Шевчук Діана Юріївна. Скасувати рішення № 57037216 від 11.03.2021 державного реєстратора виконавчого комітету Ладижинської сільської ради Уманського району Черкаської області - Шевчук Діани Юріївни, яким припинено право оренди ПрАТ «Райз-Максимко» на земельну ділянку площею 3,7159 га, кадастровий номер 7124388300:02:000:0609, що розташована в адміністративних межах Танської сільської ради Уманського району Черкаської області, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (код КВЦПЗ-01.01), що виникло у ПрАТ «Райз-Максимко» на підставі укладеного договору оренди землі № б/н від 01.01.2015 та зареєстрованого на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 33803376 від 10.02.2017. Скасувати рішення № 57037313 від 11.03.2021 державного реєстратора виконавчого комітету Ладижинської сільської ради Уманського району Черкаської області - Шевчук Діаною Юріївною, яким припинено право суборенди ТОВ «Поділля Агропродукт» на земельну ділянку площею 3,7159 га, кадастровий номер 7124388300:02:000:0609, що розташована в адміністративних межах Танської сільської ради Уманського району Черкаської області, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (код КВЦПЗ-01.01), що виникло у ТОВ «Поділля Агропродукт» на підставі укладеного договору суборенди землі № б/н від 08.08.2017 та зареєстрованого на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 46446491 від 12.04.2019. Представником відповідача ТОВ «Агро-Партнери» до суду направлено відзив, у якому просять суд в задоволенні позову відмовити, в обґрунтування зазначивши наступне. У власності [PERSON] знаходиться земельна ділянка площею 3,7159 ка кадастровий номер 7124388300:02:000:0609, яка знаходиться в адміністративних межах с. Танське, Уманського району, Черкаської області. 24.02.2021 між [PERSON] та ТОВ «Агро-Партнери» було укладено договір оренди землі щодо оренди вищевказаної земельної ділянки. Договір оренди землі від 24.02.2021 було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про інше речове право: 40939016. Не погоджуючись з фактом реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - договору оренди землі від 24.02.2021 позивачі подали позовну заяву до Уманського міськрайонного суду про визнання договору оренди землі недійсним та припинення права оренди. Звертають увагу суду на те, що аналогічне питання щодо терміну дії договорів оренди землі розглядалося Міністерством юстиції України під час розгляду скарги на дії державного реєстратора Уманської районної державної адміністрації Саморухи В.О. За результатами розгляду вказаної скарги було видано наказ про відмову у задоволенні та зазначено, що термін дії договору оренди землі розпочинається з моменту його підписання, а не з моменту реєстрації. Також звертають увагу суду на те, що Уманським міськрайонним судом розглядалася справа із аналогічним предметом спору, яка була переглянута Черкаським апеляційним судом. Між власником земельної ділянки [PERSON] та орендарем ТОВ «Агро-Партнери» укладено договір оренди землі від 24.02.2021, у якому сторонами досягнуто згоди з усіх істотних умов, та який належним чином відповідно до вимог законодавства України зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. У відповідності до вимог законодавства дата закінчення дії договору оренди обчислюється від дати його укладення. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації такого права. Вважає, що законодавець розмежував два терміни строк дії договору (з моменту підписання) та право оренди (з моменту державної реєстрації). Між ПрАТ «Райз-Максимко» та [PERSON] було укладено договір оренди землі від 01.01.2015 і згідно умов цього договору було підписано акт приймання-передачі земельної ділянки, який згідно п. 13.1 договору від 01.01.2015 є невід`ємною частиною договору. Згідно п. 3.1. договору оренди землі від 01.01.2015 - договір строком на 5 років. Тобто умовами договору передбачено саме строк дії договору, а не право оренди. У зв`язку із зазначеним, не вбачають підстав для задоволення позовних вимог. Представник позивача ТОВ «Поділля Агропродукт» Барішевський О.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та пояснив, що між ПрАТ «Райз-Максимко» та власником земельної ділянки [PERSON] 01.01.2015 року було укладено договір оренди землі. У відповідності до вимог ЗУ «Про оренду землі» право оренди підлягає державній реєстрації, що було зроблено 07.02.2017, тому саме з цього часу фактично набуто право оренди ПрАТ «Райз-Максимко». У відповідності до умов договору передбачено, що договір укладається строком на 5 років. Також умовами договору передбачено можливість укладання договору суборенди. У зв`язку з цим, між позивачами такий договір був укладений і у відповідності до його умов право суборенди ТОВ «Поділля Агропродукт» було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на підставі рішення державного реєстратора 12.04.2019. У квітні 2021 року до ТОВ «Поділля Агропродукт» звернувся представник ТОВ «Агро-Партнери» з вимогою передати йому земельну ділянку, належну [PERSON] , оскільки між ними укладено договір оренди від 24.02.2021. Це право оренди було зареєстроване 11.03.2021, при цьому договір укладено на 7 років, до 24.04.2028, з автоматичним продовженням дії договору. Ними було отримано інформаційну довідку з ДРРП із якої вбачалося, що право оренди між ПрАТ «Райз-Максимко» та [PERSON] , та право суборенди ТОВ «Поділля Агропродукт» припинено на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 11.03.2021. Вважає, що таке рішення незаконно позбавило права оренди та права суборенди позивачів. ПрАТ «Райз-Максимко» є добросовісним орендарем, а ТОВ «Поділля Агропродукт» є добросовісним суборендарем, будь яких порушень з їх боку умов договір оренди та суборенди не порушувалося, плата за оренду земельної ділянки вносилася своєчасно, земельною ділянкою користувалися у відповідності до умов договору суборенди. Оскільки власник не попередивши їх, уклав новий договір оренди землі, та укладені за участю позивачів договори оренди та суборенди безпідставно, без їх згоди та попередження були розірвані, чим порушено права позивачів, тому і стало питання захисту таких прав у судовому порядку. Позов вважає обґрунтованим та просить суд його задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача ТОВ «Агро-Партнери» Синєгуб Р.П. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та заперечував проти задоволення позову. Вважає, що саме власник має право розпоряджатися своїм майном, тому ним було прийнято таке рішення та укладено договір оренди належної йому земельної ділянки з ТОВ «Агро-Партнери», у зв`язку з чим попередній договір оренди та пов`язаний з ним договір суборенди і були розірвані. Позивачі, не погоджуючись з таким рішенням уже зверталися зі скаргою на дії державного реєстратора Уманської районної державної адміністрації Саморухи В.О. до Міністерства юстиції України, але у задоволенні скарги було відмовлено. Крім того, беручи до уваги, що законодавством розмежовано поняття права оренди та строк дії договору, тому, у випадку відносин між позивачем ПрАТ «Райз-Максимко» та відповідачем [PERSON] строк дії договору, укладеного 01.01.2015 становив 5 років, а договір оренди між відповідачами був укладений після закінчення строку дії попереднього договору оренди. У зв`язку з чим не вбачає підстав для задоволення позову. Інші особи, які беруть участь у розгляді справи в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлені у визначеному законом порядку, про причини неявки суд не повідомляли, будь яких заяв до суду не надходило. Суд, вислухавши представника позивача, представника відповідача, вивчивши письмові матеріали справи, прийшов до наступного. Згідно з ч.1 ст.15, ч.1 ст.16 ЦК кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до приписів ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Вимоги ст. 264 ЦПК України зобов`язують суд під час ухвалення рішення вирішити чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту і, діючи на засадах змагальності, повинен переконливими, належними та припустимими доказами довести правову та фактичну підставу заявлених ним вимог. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Суд вважає, що спірні правовідносини, які виникли між сторонами у справі врегульовані нормами Конституції України, Цивільним кодексом України, Земельним кодексом України, Законом України «Про оренду землі». Статтею 13 Конституції України встановлено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону. Власність зобов`язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. Держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом. Відповідно до ст.14 Конституції України - земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Крім того, ст.41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Отже, із наведених судом норм Конституції України вбачається, що держава Україна приділяє особливу увагу захисту права власності на землю. Відповідно до ст. 1, 13, 14 Закону України «Про оренду землі» (в редакції станом на час виникнення правовідносин) оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Типова форма договору оренди землі затверджується Кабінетом Міністрів України (220-2004-п). За приписами ст.15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); дата укладення та строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови, зокрема якісний стан земельних угідь, порядок виконання зобов`язань сторін, порядок страхування об`єкта оренди, порядок відшкодування витрат на здійснення заходів щодо охорони і поліпшення об`єкта оренди, проведення меліоративних робіт, а також обставини, що можуть вплинути на зміну або припинення дії договору оренди, тощо. Згідно ст. 17 Закону України «Про оренду землі» передача об`єкта оренди орендарю здійснюється орендодавцем у строки та на умовах, що визначені у договорі оренди землі, за актом приймання-передачі. У відповідності до вимог ст. 8 Закону України «Про оренду землі» орендована земельна ділянка або її частина може передаватися орендарем у суборенду без зміни цільового призначення, якщо це передбачено договором оренди або за письмовою згодою орендодавця. Якщо протягом одного місяця орендодавець не надішле письмового повідомлення щодо своєї згоди чи заперечення, орендована земельна ділянка або її частина може бути передана в суборенду. Умови договору суборенди земельної ділянки повинні обмежуватися умовами договору оренди земельної ділянки і не суперечити йому. Строк суборенди не може перевищувати строку, визначеного договором оренди землі. У разі припинення договору оренди чинність договору суборенди земельної ділянки припиняється. Договір суборенди земельної ділянки підлягає державній реєстрації. Відповідно до ст.35 Закону України «Про оренду землі» спори, пов`язані з орендою землі, вирішуються у судовому порядку. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є власником земельної ділянки площею 3,7159 га, розташованої в межах Танської сільської ради Уманського району, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується державним актом № І-ЧР № 012008, виданим 25.12.2001 Танською сільською радою та витягами з державного реєстру речових прав на нерухоме майно. 01.01.2015 між [PERSON] , як власником земельної ділянки, та ПрАТ «Райз-Максимко» було укладено договір оренди землі, у відповідності до умов якого, земельну ділянку площею 3,7159 га, кадастровий номер 7124388300:02:000:0609, розташовану в межах Танської сільської ради, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, було передано в оренду. Згідно п. 8 вказаного договору договір укладено на 5 років. Цим же пунктом роз`яснено, що після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за два місяці до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Пунктом 19 цього договору передбачено, що без додаткової письмової згоди орендодавця, на підставі цього договору та у відповідності до Закону України «Про оренду землі» орендар вправі передавати земельну ділянку в суборенду іншим юридичним чи фізичним особам без зміни її цільового використання. Умови договору суборенди земельної ділянки повинні обмежуватися умовами договору оренди земельної ділянки і не суперечити йому. Також цим пунктом роз`яснено порядок поновлення договору оренди землі та переважне право орендаря на отримання орендованої земельної ділянки у власність. Згідно з п. 37 договору оренди землі від 01.01.2015 дія договору припиняється, у разі закінчення строку, на який його було укладено, придбання орендарем земельної ділянки у власність, викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом та ліквідації юридичної особи-орендаря. Пунктом 43 договору оренди землі від 01.01.2015 визначено, що цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації. 08.08.2017 року укладено договір суборенди землі між орендарем Приватним акціонерним товариством «Райз-Максимко» та суборендарем Товариством з обмеженою відповідальністю «Поділля Агропродукт», у відповідності до якого орендар надає, а суборендар приймає в строкове платне володіння і користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,7159 га, кадастровий номер 7124388300:02:000:0609, розташовану в межах Танської сільської ради. Вказане також підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права сформованого 10.02.2017 за № 80076098. Цим же витягом підтверджено, що право оренди на вказану земельну ділянку орендарем було набуте 07.02.2017 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 33803376, державного реєстратора Реви В.О., Черкаська обласна філія КП «Солом`янка-сервіс» Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації. Разом з тим, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, сформованої 05.08.2021 за № 269223378 щодо об`єкту: земельної ділянки площею 3,7159 га, кадастровий номер 7124388300:02:000:0609, розташованої в межах Танської сільської ради, припинено дію договору оренди землі, б/н, виданого 01.01.2015, [PERSON] та ПрАТ «Райз-Максимко», зареєстровано речове право 07.02.2017 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 33803376 від 10.02.2017, Рева В.О. , Черкаська обласна філія Комунального підприємства «Солом`янка-сервіс» Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації, Черкаська область. У цій же інформаційній довідці зазначено про те, що 05.03.2021 Шевчук Д.Ю. , виконавчий комітет Ладижинської сільської ради Уманського району Черкаської області, зареєстровано договір оренди землі, б/н, виданий 24.02.2021, укладений між [PERSON] та ТОВ «Агро-Партнери», рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 57037434 від 11.03.2021. Дата державної реєстрації 24.02.2021, строк 7 років, дата закінчення дії: 24.02.2028, з автоматичним продовженням дії договору. Таким чином, судом встановлено, що земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,7159 га, кадастровий номер 7124388300:02:000:0609, розташована в межах Танської сільської ради Уманського району Черкаської області, власником якої є [PERSON] була передана в оренду ТОВ «Поділля Агропродукт» шляхом укладення договору оренди 01.01.2015 строком на 5 років, який був зареєстрований 10.02.2017. Договір набуває чинності після його підписання та його державної реєстрації, що було, в тому числі, визначено і умовами вказаного договору. Крім того, договором було дозволено орендарю, без згоди орендодавця, передати земельну ділянку у суборенду, чим і скористався орендар, уклавши відповідний договір з ТОВ «Поділля Агропродукт». Враховуючи, що договір оренди укладався строком на 5 років і він набуває чинності з моменту його підписання та реєстрації, яка була проведена рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 33803376 від 10.02.2017, дія його закінчується 10.02.2022. У квітні 2021 року стало питання щодо передачі орендованої земельної ділянки іншому орендарю, а саме відповідачу по справі ТОВ «Агро Партнери», оскільки власником 24.02.2021 укладено новий договір оренди земельної ділянки, який зареєстрований державним реєстратором виконавчого комітету Ладижинської сільської ради Уманського району Черкаської області Шевчук Д.Ю., нею ж прийнято рішення про скасування раніше укладеного договору оренди земельної ділянки між відповідачем [PERSON] та ПрАТ «Райз-Максимко». У статті 11 ЦК України надано перелік підстав виникнення юридичних прав та обов`язків (юридичних фактів), які виникають як із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, так і з дій, що не передбачені такими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Однією з таких підстав відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України є договори та інші правочини. Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, передбачені у статті 203 ЦК України: 1) зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам ; 2) особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності ; 3) волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі ; 4) правочин має вчинятися у формі, встановленій законом ; 5) правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним ; 6) правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. У частині першій статті 627 ЦК України деталізовано принцип свободи договору. Зазначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно із частиною третьою статті 6 ЦК України сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Питання укладення договору, його форми та визначення моменту укладення передбачені у загальній частині ЦК України. Відповідно до частин першої та другої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. У частинах першій, четвертій статті 639 ЦК України вказано, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. У частинах першій та другій статті 640 ЦК України передбачено, що договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Відносини у сфері найму (оренди) земельної ділянки регулюються ЦК України, ЗК України, Законом № 161-XIV, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Відповідно до статті 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди). За договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату (частина перша статті 792 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Договір оренди земельної ділянки є двостороннім, консесуальним, строковим та оплатним. Однією із істотних умов договору оренди землі у відповідності до вимог ст. 15 Закону України «Про оренду землі» є строк дії договору оренди. На час укладення договору оренди стаття 6 Закону України «Про оренду землі» передбачала, що орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених ЗК України, ЦК України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону. 05 грудня 2019 року Законом № 340-IX частину першу статті 19 Закону України «Про оренду землі» доповнено нормою про те, що право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації такого права. У ЦК України передбачено як визначення строку, так і початку перебігу строку та його закінчення. Статтею 252 ЦК України вказано, що строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (частина перша статті 253 ЦК України). Строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку (частина перша статті 254 ЦК України). Переважною більшістю правовідносин, урегульованих нормами цивільного законодавства, є відносини, у яких забезпечується правомірна поведінка їх суб`єктів та нормальна реалізація ними суб`єктивних прав і виконання суб`єктивних обов`язків. Тому і строки у таких правовідносинах є строками здійснення суб`єктивних цивільних прав та виконання обов`язків. Це загальне правило закріплене у статті 631 ЦК України, зокрема що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. У частині третій статті 640 ЦК України в редакції Закону № 1878-VI від 11 лютого 2010 року, що діє з 01 січня 2013 року, визначено, що договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення. Разом із цим у частині п`ятій статті 6 Закону № 161-XIV (доповнено на підставі Закону від 11 лютого 2010 року № 1878-VI) визначено, що п раво оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Тобто з 01 січня 2013 року державній реєстрації підлягав не сам договір оренди, а право оренди земельної ділянки. Можна зробити висновок, що договір оренди земельної ділянки є укладеним з моменту досягнення сторонами згоди з усіх його істотних умов та його підписання у встановленій простій письмовій формі, якщо інше не узгоджено між сторонами, тобто дотримання сторонами вимог статей 638, 759 та 792 ЦК України та статті 15 Закону 161-ХIV. З моменту укладення договору оренди землі в орендодавця виникає зобов`язання передати орендарю земельну ділянку в користування на визначений у договорі строк, а в орендаря - отримати право на користування земельною ділянкою. Зареєстроване право оренди землі є речовим правом. 05 грудня 2019 року Законом № 340-IX абзац другий частини другої статті 25 Закону № 161-XIV доповнено умовою, що орендар земельної ділянки зобов`язаний приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, але не раніше державної реєстрації відповідного права оренди. Тобто використання земельної ділянки неможливе без державної реєстрації права оренди, оскільки відсутні правові підстави для цього. Метою укладення будь-якого цивільного правочину є отримання певних правових наслідків через реалізацію сторонами своїх суб`єктивних прав та обов`язків. Правочин, укладений без наміру створення правових наслідків, які ним обумовлені, є фіктивним. Верховний Суд України у постанові від 13 червня 2016 року у справі № 6-643цс16 зробив такі висновки. Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з положеннями статей 125, 126 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». За частиною п`ятою статті 6 Закону України «Про оренду землі» право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Підпунктом 6 пункту 2 частини першої статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державній реєстрації прав підлягає право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки. Статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Учасники правочину, дійшовши згоди щодо всіх істотних умов договору оренди землі, складають і підписують відповідний письмовий документ, надаючи згоду у встановленій формі. Разом з тим, цивільні права та обов`язки, на досягнення яких було спрямоване волевиявлення сторін під час укладення договорів оренди, набуваються після відповідної державної реєстрації. Виходячи з положень статті 638 ЦК України, статей 125, 126 ЗК України договір оренди землі набуває чинності з дня проведення його державної реєстрації. Разом з цим судом враховується, що при укладенні між [PERSON] та ПрАТ «Райз-Максимко» договору оренди землі від 01.01.2015 сторони дійшли згоди про те, що цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації. Крім того, у відповідності до позиції Великої Палати Верховного Суду орендодавець зобов`язаний не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою (частина друга статті 24 Закону № 161-XIV); укладення договору оренди земельної ділянки під час дії іншого договору оренди цього ж об`єкта може перешкоджати первинному орендареві реалізувати його право користування відповідною ділянкою (постанови від 20 березня 2019 року у справі № 587/2110/16-ц, від 10 квітня 2019 року у справі № 587/2135/16-ц, від 02 жовтня 2019 року у справі № 587/2331/16-ц, від 15 січня 2020 року у справі № 587/2326/16-ц, 01 квітня 2020 року у справі № 610/1030/18). Велика Палата Верховного Суду у постанові від 01 квітня 2020 року у справі № 610/1030/18 конкретизувала власний правовий висновок щодо права орендаря за первинним договором оренди земельної ділянки на захист свого права, визначивши, що якщо під час дії першого договору оренди земельної ділянки був укладений другий договір з іншим орендарем і право останнього зареєстроване, то суд зможе захистити право первинного орендаря тоді, коли на підставі відповідного судового рішення цей орендар зможе зареєструвати своє право оренди в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Проте таку можливість первинний орендар матиме лише тоді, коли на момент набрання судовим рішенням про задоволення відповідного позову законної сили цей орендар матиме чинне право оренди, зокрема якщо не спливе строк оренди чи буде поновленим первинний договір оренди. За відсутності реєстрації права оренди первинного орендаря у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно позовні вимоги про скасування рішення про державну реєстрацію права оренди землі за договором оренди, укладеним у період дії первинного договору, підлягають задоволенню, якщо на час ухвалення рішення суду первинний орендар матиме чинне право оренди та зможе його зареєструвати. У позивача право оренди земельної ділянки закінчувалося у лютому 2022 року так само, як і строк дії відповідного договору. Власник земельної ділянки - відповідач [PERSON] не заявляв вимог ні про розірвання договору оренди з ПрАТ «Райз-Максимко», ні про визнання його недійсним, більше того отримував орендну плату за цим договором. Згідно з усталеною практикою Великої Палати Верховного Суду (постанови від 20 березня 2019 року у справі № 587/2110/16-ц (провадження № 14-25цс19), від 19 лютого 2020 року у справі № 387/515/18 (провадження № 14-430цс19 та інші), крім учасників правочину (сторін договору), позивачем у справі про визнання недійсним правочину може бути будь-яка заінтересована особа, чиї права та охоронювані законом інтереси порушує цей правочин (частина третя статті 215 ЦК України). Отже за встановлених обставин та з урахуванням зазначених законодавчих приписів суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині визнання недійсним договору оренди землі від 24.02.2021 на земельну ділянку площею 3,7159 га, кадастровий номер 7124388300:02:000:0609, укладеного між відповідачами [PERSON] та ТОВ «Агро-Партнери». Щодо позовної вимоги про поновлення рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, суд зазначає наступне. Відповідно до абз. 1-3 ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому пунктом 1частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. У разі якщо в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, наявні відомості про речові права, обтяження речових прав, припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації, або якщо відповідним судовим рішенням також визнаються речові права, обтяження речових прав, одночасно з державною реєстрацією припинення речових прав чи обтяжень речових прав проводиться державна реєстрація набуття відповідних прав чи обтяжень. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому пунктом 1частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію зміни, припинення речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження повертаються у стан, що існував до відповідної державної реєстрації, шляхом державної реєстрації змін чи набуття таких речових прав, обтяжень речових прав. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними. Положення статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» наводить перелік підстав для державної реєстрації права власності та інших речових прав, серед яких є судове рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Оскільки суд прийшов до висновку про визнання недійсним спірного договору оренди земельної ділянки від 24.02.2021, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Агро-Партнери», тому суд вважає за необхідне припинити право оренди на земельну ділянку площею 3,7159 га, кадастровий номер 7124388300:02:000:0609, що розташована в адміністративних межах Танської сільської ради Уманського району Черкаської області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право оренди на яку зареєстроване в державному реєстрі прав на підставі рішення про державну реєстрацію індексний номер 57037434 від 11.03.2021, та скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, якими припинено право оренди ПрАТ «Райз-Максимко» та право суборенди ТОВ «Поділля Агропродукт» на зазначену земельну ділянку. Разом з цим, у задоволенні вимоги щодо поновлення рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, що прийняті державним реєстратором Ревою В.О., на думку суду, слід відмовити. Позивачі при зверненні до суду сплатили судовий збір у розмірі 6810,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 648501201 від 04.11.2021 та № 648501004 від 04.08.2021, тому у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України вказані кошти підлягають стягненню солідарно з відповідачів на користь позивачів.

Outcome: partial