Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-05 00:00:00

28.03.2023 представником [PERSON] - адвокатом Білою Роксоланою Василівною надіслано до суду заяву про ухвалення додаткового рішення у справі № 755/17649/20, згідно з якою представник просить стягнути з відповідачів витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн. пропорційно до задоволених вимог. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 17 квітня 2023 року вказану заяву призначено до розгляду. У судове засідання 06.07.2023 з`явилася представник позивача, підтримала вимоги заяви та просила їх задовольнити, стягнувши з кожного відповідача по 10000,00 грн. правової допомоги. Інші учасники до суду не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, суд встановив таке. Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 23 березня 2023 року позов [PERSON] до [PERSON] , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна», третя особа: [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 8391,06 грн., витрати на проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 2000,00 грн., франшизу в розмірі 2000,00 грн. грн., судовий збір у розмірі 420,40 грн., витрати за проведення судової експертизи у розмірі 2950,00 грн. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» на користь [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 12 211,79 грн., судовий збір у розмірі 420,40 грн., витрати за проведення судової експертизи у розмірі 2950,00 грн. В обґрунтування вимог щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу представник позивача зазначає, що представництво та захист позивача [PERSON] здійснював адвокат Біла Р.В., на підставі договору про надання правничої (правової) допомоги від 20.09.2021. Відповідно до договору про надання правової допомоги (професійної правничої допомоги) від 20.09.2021 сторони погодили, що обсяг і вартість послуг (гонорар) за договором визначається згідно з додатком (додатками) до договору та в актах приймання-передачі послуг. Згідно з додатком № 1 від 20.09.2021 до договору про надання правової допомоги від 20.09.2021 та акту № 1 приймання-передачі, наданої правничої допомоги (послуг) до договору про надання правничої допомоги від 23.03.2023, розмір гонорару становить 20 000 грн. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно з ч. 2, 3 ст. 270 ЦПК України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Як роз`яснено у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви. Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009. Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частинами 5, 6 ст. 137 ЦПК України встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 48 постанови № 10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтею 77 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Відповідно до правової позиції Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду, викладеної в постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові у справі № 755/9215/15-ц від 19.02.2020 вказала, що з запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства. Саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 вказується, що визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу. Велика Палата Верховного Суду зауважує, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, пункт 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18). На підтвердження розміру витрат на правничу допомогу до матеріалів справи додано Договір про надання правової допомоги від 20.09.2021, укладений між позивачем адвокатом Білою Роксоланою Василівною, відповідно до п. 5.1 та 5.2 якого на визначення розміру гонорару Адвоката впливають строки та результати вирішення спірних правовідносин, ступінь важкості справи, обсяг правових послуг, необхідних для досягнення бажаного результату та належного виконання окремих доручень Клієнта. Обсяг правової допомоги враховується при визначені обґрунтованого розміру гонорару. За надання правової допомоги Клієнт сплачує Адвокату гонорар за оплата за надані послуги проводиться відповідно Звіту виконаних робіт, який є складовою частиною цього договору. Також між сторонами було укладено Додаткову угоду №1 від 20.09.2021 до Договору про надання правової допомоги від 20.09.2021, в якій сторони визначили, що адвокат бере участь у судовий справі та надає наступні послуги: - усне консультування щодо можливостей, механізмів і процедур судового захисту прав (1 година по 2000,00 грн.) - 2000,00 грн.; - ознайомлення з документами, наданими Клієнтом щодо можливостей, механізмів і процедур досудового та судового захисту його прав (2 години - по 1500,00 грн.) - 3000,00 грн. - підготовка клопотань, заяв, надання документів експерту (4 години по 2500,00 грн.) - 10000,00 грн. - підготовка письмових пояснень, додаткових документів, 6 судових засідань (5 годин по 1000,00 грн.) - 5000,00 грн. Згідно з актом приймання, наданих послуг від 23.03.2023 до Договору про надання правової допомоги від 20.09.2021, підписаним між [PERSON] і адвокатом Білою Роксоланою Василівною, замовник підтверджує, що послуги надані в повному обсязі і належної якості. Вартість послуг, вказаних в п. 2 Акту становить 20000,00 грн, а саме позивачу надані послуги: - клопотання про долучення документів до матеріалів справи; - 6 судових засідань в Дніпровському районному суді м. Києва; - клопотання про проведення відеоконференції; - пояснення письмові по ДТП; - надання документів для експерта щодо проведення експертизи; - направлення документів сторонам по справі (квитанції); - ознайомлення з матеріалами справи; - надання додаткового пояснення по справі. Водночас з матеріалів справи вбачається, що під час розгляду справи у Деснянському районному суді міста Києва адвокат Біла Роксолана Василівна була присутня у 3 судових засіданнях (21.09.2021, 29.11.2022 та 23.03.2023), що становить 3 години часу адвоката, тобто 3000,00 грн. Також представником позивача здійснювалась підготовка клопотань, заяв та надання документів експерту, вартість послуги, відповідно Додаткову угоду №1 від 20.09.2021, становить 2500,00 грн. Крім того, адвокат Біла Роксолана Василівна ознайомлювалась з матеріалами справи, відповідно Додаткової угоди №1 від 20.09.2021, вартість послуги складає 1500,00 грн. Отже, матеріалами справи підтверджується надання послуг позивачу адвокатом Білою Роксоланою Василівною на суму 7000,00 грн., водночас судом не встановлено реальність обсягу наданих послуг, відображених в акті приймання, наданих послуг від 23.03.2023. Виходячи з критеріїв дійсності, обґрунтованості, розумності, реальності, пропорційності та співмірності суд приходить до висновку, що заява представника [PERSON] - адвоката Білої Роксолани Василівни про ухвалення додаткового рішення у справі № 755/17649/20 підлягає частковому задоволенню, а саме підлягають стягненню з відповідачів витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн. в рівних частинах. На підставі викладеного та

Outcome: partial