Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 10 травня 1992 року між ним та відповідачкою було зареєстрований шлюб Розсохуватецькою сільською радою Новоархангельського району Кіровоградської області, про що, видане свідоцтво про шлюб. Сімейне життя з відповідачем не склалось, шлюбні стосунки фактично припинено з листопада 2022 року та до дійсного часу не поновлено. Вони мають різні погляди до спілкування. Кожен по-різному дивиться на головні критерії шлюбу, по-різному дивляться на життя, сім`ю. На протязі останніх двох місяців позивач та відповідачка навіть не бачились. На примирення з відповідачкою він не погоджується, вважає, що всі питання з приводу окремого проживання вони погодили. Шлюб з відповідачем носить суто формальний характер, оскільки шлюбні стосунки сторони припинили. Подальше спільне подружнє життя з відповідачкою для позивача не є можливим. Позивач на примирення з відповідачкою не погоджується і не погодиться в подальшому. Шлюб з відповідачкою суперечить його інтересам. За час шлюбу у сторін [INFO] народився син [PERSON] . Спору про поділ спільного сумісного майна, між сторонами не існує. Шлюб сторони розривають вперше. Поновлення шлюбних стосунків з відповідачкою з причини не бажання позивача знаходитись з відповідачкою у шлюбних стосунках є неможливим і суперечить його волі, строку на примирення не бажає. Позивач просить суд розірвати зареєстрований шлюб з відповідачкою. Позивач в судове засідання не з`явився, телефонограмою повідомив суд про неможливість явки в судове засідання, тому розгляд справи просив проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, строк на примирення просив не надавати. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву в якій просила суд розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, строк на примирення просила не надавати. За таких обставин, суд вважає, що справу можливо розглянути у відсутність сторін на підставі наявних в цивільній справі доказах. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Виходячи із положень ч. 3 ст. 200 ЦПК України, яка регламентує, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи, що відповідачка позов визнала в повному обсязі на думку суду наявні всі правові підстави для ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні. \~ Дослідивши матеріали справи в сукупності суд приходить до висновку, що цивільний позов обґрунтований і підлягає задоволенню виходячи з наступного. Як вбачається, 10 травня 1992 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Розсохуватецькій сільській раді Новоархангельського району Кіровоградської області, про що 10.05.1992 року складено відповідний актовий запис № 2 /а.с.7/. Відповідно до світлокопії свідоцтва про народження серії [NUMBER] сторони мають сина [PERSON] , [INFO] /а.с.8/ Статтею 111 СК України на суд покладено обов`язок, щодо вжиття заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно\~до ч. 2 ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання\~\~шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Ч. 2 ст. 114 СК України вказує на те, що\~у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. У відповідності ст. 24 СК України\~\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Сім`я є природним і основним осередком суспільства і має право на захист з боку суспільства та держави. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Оскільки позивач та відповідачка наполягають на розірванні шлюбу то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є на думку суду неприпустимим. Враховуючи викладене та аналізуючи положення вище перелічених норм матеріального права суд приходить до висновку, що у подружжя втрачені позитивні почуття один до одного, вони не бачать спільного подальшого майбутнього, сімейні стосунки досягли кризової межі і їх не можливо відновити, підстав для надання строку для примирення суд не вбачає. Розлучення відповідає дійсній волі чоловіка (позивача у справі) та жінки (відповідачки у справі) після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті немайнові права, а тому з вказаних підстав шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Спору про поділ майна між подружжям не виникає. З відповідачки на користь позивача підлягають стягненню понесені останнім судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved