Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-11 00:00:00

06 червня 2023 року [PERSON] , в інтересах якого діє [PERSON] , звернувся до суду з позовною заявою до Казанківської селищної ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що у другій половині квітня 2023 року, під час перебування в республіці Вірменія, позивача [PERSON] було повідомлено про смерть його знайомої [PERSON] , яка мала місце [INFO] , та про існування заповіту, посвідченого 25 листопада 2013 року приватним нотаріусом Казанківського районного нотаріального округу Миколаївської області Рожко О.О., зареєстрованого в реєстрі за №1949, яким [PERSON] на випадок своєї смерті заповіла позивачу [PERSON] земельну ділянку, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в межах території Дмитрівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області, належну їй на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р4 №098956, виданого в травні 2002 року Казанківською районною державною адміністрацією Миколаївської області на підставі розпорядження за №99-р від 29 березня 2002 року, та зареєстрованого в Казанківській районній раді в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №17. З метою оформлення спадкових прав на майно, що залишилося після смерті спадкодавця [PERSON] , позивач [PERSON] 17 квітня 2023 року видав йому [PERSON] довіреність на представництво його інтересів як спадкоємця за заповітом за місцем відкриття спадщини. Після повернення в Україну, а саме 09 травня 2023 року він, як представник спадкоємця [PERSON] , звернувся до приватного нотаріуса Баштанського районного нотаріального округу Миколаївської області Рожко О.О. із заявою про видачу [PERSON] свідоцтва про право на спадщину, але постановою нотаріуса від 09 травня 2023 року за №111/02-31 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку з пропуском встановленого ст.1270 ЦК України строку на прийняття спадщини. Позивач [PERSON] не є родичем спадкодавця [PERSON] , не проживав з останньою, про існування заповіту дізнався лише у квітні 2023 року під час перебування в республіці Вірменія. У зв`язку з військовим станом в Україні, складнощами у перетині державного кордону України та відсутністю авіаційного сполучення позивач [PERSON] не мав змоги вчасно звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом у встановлений законом строк, що свідчить про наявність у нього об`єктивних труднощів для своєчасного прийняття спадщини за заповітом після смерті заповідача [PERSON] та про поважність причин пропуску строку для її прийняття. Посилаючись на зазначені обставини представник позивача, просив визначити спадкоємцю за заповітом [PERSON] , [INFO] , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, після смерті спадкодавця [PERSON] , що мала місце [INFO] , тривалістю у три місяці, з дня набрання рішенням суду законної сили. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву про можливість розгляду справи в його відсутність, заявлені вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач Казанківська селищна рада Миколаївської області явку свого представника у судове засідання не забезпечила, про час, дату і місце його проведення була повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Оскільки учасники справи у судове засідання не з`явились, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази, суд приходе такого висновку. У статті 1233 ЦК України зазначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно з ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч.3 ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. Законодавство не встановлює конкретний перелік поважних причин пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини та такі причини оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку та з урахуванням усіх обставин справи. Тобто суд, розглядаючи такі позови встановлює саму по собі наявність причин, що унеможливили своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини, та оцінює їх з точки зору поважності. Такі висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 22 грудня 2021 року справа №703/4978/19, провадження №61-13783св21. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Підставою для задоволення цих вимог може бути доведений належними доказами факт поважності причин, з яких пропущено строк для подачі відповідної заяви спадкоємцем. Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7 роз`яснив, що при вирішенні питання про визначення особі додаткового строку, суд має дослідити поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Частиною 3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Матеріалами справи встановлено, що спадкодавець [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] в м. Новий Буг Баштанського району Миколаївської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого 11 листопада 2022 року Казанківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (копія) (а.с.15, а.с.32 спадкової справи №29/2023). За життя 25 листопада 2013 року, [PERSON] був складений заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Казанківського районного нотаріального округу Миколаївської області Рожко О.О., зареєстрований в реєстрі за №1949, згідно з яким остання заповіла належну їй земельну ділянку, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться в межах території Дмитрівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р4 №098956, виданого в травні 2002 року Казанківською районною державною адміністрацією Миколаївської області на підставі розпорядження за №99-р від 29 березня 2002 року, та зареєстрованого в Казанківській районній раді в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №17, - [PERSON] , [INFO] (копія) (а.с.13, а.с.35 спадкової справи №29/2023). З спадкової справи №29/2023, відкритої приватним нотаріусом Баштанського районного нотаріального округу Миколаївської області Рожко О.О. від 09 травня 2023 року (копія) вбачається, що спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] є [PERSON] (а.с.25-39). З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) за №72402656 від 09 травня 2023 року спадкові справи, після смерті [PERSON] , не заводилась (а.с.33 спадкової справи №29/2023). При зверненні 09 травня 2023 року представника спадкоємця [PERSON] - [PERSON] до приватного нотаріуса Баштанського районного нотаріального округу Миколаївської області Рожко О.О. спадкоємцю за заповітом [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, після смерті спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] , у зв`язку з пропуском встановленого законодавством шестимісячного строку для прийняття спадщини (а.с.17, а.с.39 спадкової справи №29/2023). Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року за №2102-IX, у зв`язку з широкомасштабною військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», на всій території України з 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який в подальшому неодноразово продовжений відповідними Указами Президента України, в тому числі і Указом Президента України №254/2023 від 01 травня 2023 року, строк дії воєнного стану в України продовжено з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб, тобто до 18 серпня 2023 року. Враховуючи те, що позивач [PERSON] був необізнаний про наявність заповіту, складеного на його користь [PERSON] , про наявність заповіту дізнався лише у квітні 2023 року під час перебування в республіці Вірменія, у зв`язку з військовим станом в Україні, складнощами у перетині державного кордону України та відсутністю авіаційного сполучення останній не мав змоги вчасно звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом у встановлений ч.1 ст.1270 ЦК України строк, суд вважає, що такі обставини свідчать про поважність причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця при подані заяви про прийняття спадщини. Оцінюючи доводи представника позивача про поважність причин пропуску позивачем [PERSON] строку звернення із заявою про прийняття спадщини за заповітом, з огляду на встановлені судом обставини та наведені норми матеріального права суд приходить до висновку про поважність причин пропуску позивачем [PERSON] строку прийняття спадщини, що відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України є підставою для визначення йому додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. За таких обставин позовні вимоги [PERSON] , в інтересах якого діє [PERSON] , є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, в розмірі 1073 грн 60 коп.

Outcome: approved