Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-05 00:00:00

заявниця звернулась до суду з заявою про продовження обмежувального припису стосовно [PERSON] , встановленого на підставі рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 26.12.2022 р., яке змінено відповідно до постанови Київського апеляційного суду від 23.03.2023 р. на строк шість місяців. Заява обгрунтована тим, що рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 26.12.2022 р. було видано обмежувальний припис стосовно [PERSON] на строк 6 місяців, відповідно до якого заборонено [PERSON] перебувати в місці спільного проживання [PERSON] та неповнолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , заборонено [PERSON] вести листування, телефонні переговори з [PERSON] та неповнолітніми дітьми [PERSON] , [PERSON] , або контактувати з ними через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. На підставі постанови Київського апеляційного суду від 23.03.2023 р. рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 26.12.2022 р. змінено, виключено з виданого обмежувального припису заборону [PERSON] вести листування, телефонні переговори з неповнолітніми дітьми [PERSON] [PERSON] , або контактувати з ними через інші засоби зв`язку особисто через третіх осіб. В іншій частині рішення суду залишено без змін. Заявниця посилається на те, що незважаючи на дію обмежувального припису [PERSON] допускає його порушення в частині порушення заборони спілкування з [PERSON] через третіх осіб. Заявниця зазначає, що [PERSON] спілкується з неповнолітніми дітьми в телефонному режимі та передає через дітей погрози виселення, робить хибні виклики до поліції, повідомляючи про знущання над дітьми. З огляду на викладене, оскільки існують ризики повторного вчинення з боку заінтересованої особи домашнього насильства, заявниця просить продовжити строк дії обмежувального припису на шість місяців. Заявниця в ході судового розгляду підтримала подану заяву, просила її задовольнити, оскільки [PERSON] порушує обмежувальний припис та погрожує через дітей її виселенням. Представник заявниці підтримав подану заяву, просив її задовольнити, зазначаючи на наявні порушення [PERSON] обмежувального припису, висловлення погроз через дітей щодо виселення [PERSON] у разі його повернення за місцем проживання, що свідчить про існування в подальшому ризику застосування домашнього насильства. Заінтересована особа - [PERSON] , підтримала заяву та повідомила, що батько порушує обмеженувальний припис та в телефонній розмові повідомив, що він після закінчення обмежувального припису повернеться додому та вони будуть жити втрьох, без мами. Заінтересована особа - [PERSON] заперечив щодо задоволення заяви, оскільки відсутні будь-які підстави, дитина, надаючи зазначені пояснення діє під впливом матері, намагаючись здобути її прихильність, а він не має наміру повертатись до квартири за місцем проживання заявниці, хоча йому належить частина даної квартири, зважаючи на те, що [PERSON] мешкає там з іншим чоловіком. Представник [PERSON] - адвокат Дем`янчук Г.В., заперечувала проти задоволення заяви, зазначаючи, що заявниця умисно створює обставини для здійснення тиску при прийнятті судом рішень у інших справах, які знаходяться в провадженні Голосіївського районного суду м.Києва, а саме про поділ майна, визначення місця проживання дітей. Органом опіку не може бути наданий об`єктивний висновок щодо місця проживання дітей за наявності обмежувального припису відносно батька. Крім того, представник звернула уваги на відсутність будь-яких доказів, які б свідчили про наявні ризики застосування в подальшому сімейного насильства, оскільки [PERSON] не спілкувався з заявницею, а поліцію викликав в зв`язку зі зверненням доньки щодо неправомірних дій матері відносно неї, оскільки він не має права з`являтись до квартири. Представник Служби у справах дітей Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації залишив вирішення питання на розсуд суду, однак підтвердив, що за час дії обмежувального припису будь-яких заяв щодо неправомірних дій [PERSON] на адресу Служби не надходило. Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 26.12.2022 р. було видано обмежувальний припис стосовно [PERSON] на строк 6 місяців, відповідно до якого заборонено [PERSON] перебувати в місці спільного проживання [PERSON] та неповнолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , заборонено [PERSON] вести листування, телефонні переговори з [PERSON] та неповнолітніми дітьми [PERSON] , [PERSON] , або контактувати з ними через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. На підставі постанови Київського апеляційного суду від 23.03.2023 р. рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 26.12.2022 р. змінено, виключено з виданого обмежувального припису заборону [PERSON] вести листування, телефонні переговори з неповнолітніми дітьми [PERSON] [PERSON] , або контактувати з ними через інш засоби зв`язку особисто через третіх осіб. В іншій частині рішення суду залишено без змін. [PERSON] звернулась до суду з заявою, в якій просить продовжити дію обмежувального припису, оскільки [PERSON] порушує його, погрожуючи через дітей її виселенням з квартири, що свідчить про наявність ризику подальшого застосування домашнього насильства. Згідно ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров 'ю особи: Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється у т.ч. на колишнє подружжя. В силу положень ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: обмежувальний припис стосовно кривдника. Згідно ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. У пункті 9 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Частинами 4 та 5 ст. 26 Закону передбачено, що обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. За заявою осіб, визначених частиною першою цієї статті, на підставі оцінки ризиків обмежувальний припис може бути продовжений судом на строк не більше шести місяців після закінчення строку, встановленого судовим рішенням згідно з частиною четвертою цієї статті. Згідно з пунктом 3 частини першої статті 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності). Відповідно до частини першої статті 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. Видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних обставин та наявності ризиків. Згідно з ч. 1 ст. 350-7 ЦПК України, за заявою осіб, визначених статтею 350--2 цього Кодексу, обмежувальний припис може бути продовжений судом на строк не більше шести місяців після закінчення строку, встановленого рішенням суду згідно з частиною другою статті 350--6 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підтвердження обставин порушення [PERSON] обмежувального припису та можливого в подальшому застосування домашнього насильства заявницею надана копія звернення до Голосіївського УП ГУ НП у м.Києві, в якому вона зазначила про безпідставні виклики останнім поліції за місцем її проживання з дітьми та погразами виселення, висловленими через дітей. Доказів безпідставного виклику поліції [PERSON] за місцем проживання заявниці та дітей матеріали справи не містять. Твердження про висловлювання [PERSON] погроз виселення [PERSON] грунтуються на інформації, що зі слів заявниці, надана їй дітьми - [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] в судовому засіданні підтвердила суду, що батько в телефонній розмові повідомив їй, що після закінчення дії обмежувального припису він повернеться додому і вони будуть мешкати разом без мами. Однак, суд відносить критично до наданих пояснень дитини, враховуючи її вік та потребу у підтримці одного із батьків в залежності від наявності конфліктів з іншим із батьків, або потреби отримати певні блага. Матеріали справи містять листування [PERSON] зі своїм батьком - [PERSON] , наявність якого вона не заперечувала в ході розгляду справи, в якому повідомлялось про вчинення відносно неї з боку матері психологічного, фізичного та економічного насильства. Також дитина не заперечувала звернення до батька за матеріальною допомогою для придбання речей, яку він їй надав. В ході судового розгляду [PERSON] зазначила про її небажання спілкуватись в подальшому з батьком. Суд вважає, що, в даному випадку, з огляду на емоційний стан дитини, яка знаходиться в умовах конфлікту між батьками, її пояснення щодо порушення батьком обмежувального припису та висловлення погроз виселення матері не можуть бути достатніми та допустими доказами на підтвердження зазначених обставин, а інші докази в матеріалах справи відсутні. Матеріали справи не містять належних, допустимих та достатніх доказів порушення [PERSON] обмежувального припису, встановленого на підставі рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 26.12.2022 р., та які підтверджують ймовірність існування ризиків безпеки постраждалоі? особи, вірогідність продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків и?ого вчинення, а також смерті постраждалоі? особи, тобто доказів, які б стосувались обґрунтованих побоювань з приводу того, що особа (кривдник) здатнии? вдатися до небезпечних проявів домашнього насильства у будь-якому и?ого вигляді - психологічному, фізичному, економічному. Оцінюючи всі досліджені в ході судового розгляду докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про недоведеність заявницею викладених в заяві обставин та наявності ризиків застосування насильства в подальшому відносно неї, з огляду на що заява не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed