Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-25 00:00:00

12 травня 2023 року Заступник керівника Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з позовом в інтересах держави в особі Запорізької міської ради до [PERSON] про стягнення доходу, отриманого від безпідставно набутого майна, в обґрунтування позову зазначивши наступне. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що державним реєстратором Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради Перун Л.В. 09.10.2018 на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» від 06.09.2012 № 5245-VI у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за територіальною громадою міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради зареєстровано право комунальної власності на земельну ділянку площею 1,6423 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 2310100000:05:013:0093. Крім того, відповідно до вказаної інформації право оренди земельної ділянки площею 1,6423 га за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 2310100000:05:013:0093 не зареєстровано. Згідно інформації виконавчого комітету Запорізької міської ради від 22.03.2022 № 01811/03-20/05 та від 11.11.2022 № 10458/03-20/05 договори оренди на земельну ділянку з кадастровим номером 2310100000:05:013:0093 не значаться, листи (пропозиції, звернення) до міської ради щодо укладення договорів оренди на вказану вище земельну ділянку не надходили. Разом з цим, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, у власності [PERSON] в період з 07.10.2021 до 21.09.2022 перебував об`єкт нерухомого майна - незавершене будівництво, недобудований адміністративно-побутовий корпус літ. А-2 загальною площею 1 298,46 кв.м., недобудований контрольно-технічний пункт літ. Б загальною площею 118,8 кв.м., розташовані на земельній ділянці площею 1,6423 га (кадастровий номер 2310100000:05:013:0093). Номер запису про право власності 44361639, дата державної реєстрації права власності 07.10.2021; підстава для державної реєстрації права власності - договір дарування нерухомості (об`єкту незавершеного будівництва) від 07.10.2021 № 1686, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Хамулою Н.Г. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1250754323101. Відповідно до інформації Головного управління ДПС у Запорізькій області від 16.09.2022 № 7369/5/08-01-24-03-13 [PERSON] станом на 16.09.2022 не значиться на обліку як платник плати за землю за адресою: [ADDRESS] , інформація щодо сплати за землю відсутня, звітність до контролюючого органу не подавалася. Згідно витягу Міськрайонного управління у Запорізькому районі та місті Запоріжжі ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області від 25.11.2019 № 3973/207-19, нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 16 423 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 2310100000:05:013:0093, складає 23 104 040,63 грн. Запорізькою міською радою на підставі зазначеної інформації, документів та рішень Запорізької міської ради від 30.06.2015 № 7 «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель міста Запоріжжя», від 28.11.2018 № 26 «Про встановлення розміру орендної плати за землю» здійснено розрахунок недоотриманих доходів за фактичне користування [PERSON] земельною ділянкою площею 16 423 кв.м., розташованої за адресою: [ADDRESS] , без оформлення правовстановлюючого документу, що посвідчує право оренди (користування) за період з 07.10.2021 по 11.03.2022, згідно якого загальний розмір недоотриманих доходів за фактичне користування земельною ділянкою без оформлення правовстановлюючого документа, що посвідчує право оренди (користування), за період з 07.10.2021 по 11.03.2022, становить 311 718,22 грн., зокрема: за період з 07.10.2021 по 31.12.2021 - 162 100, 95 грн.; за період з 01.01.2022 по 11.03.2022 - 149 617,27 грн. З урахуванням зазначеного, прокурор просив суд стягнути з відповідача на користь Запорізької міської ради дохід, отриманий від безпідставно набутого майна, у вигляді несплаченої орендної плати за землю у розмірі 311 718,22 грн. відповідно до вимог ст.1212-1214 ЦК України. Ухвалою судді від 18.05.2023 позовну заяву прийнято до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, відкрито провадження у справі, встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи. Одночасно з позовом до суду надійшла заява про забезпечення позову в даній справі, яка ухвалою судді від 18.05.2023 року задоволена, судом накладено арешт на 1/2 частину приміщення першого поверху літ. А-5 за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер майна 25258473, яке належить Відповідачу. У судовому засіданні 19.06.2023 року представником відповідача - адвокатом Булдигіною М.С. подано заяву про визнання позову та розстрочення виконання рішення суду терміном на 12 місяців, у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем відповідача та військовим станом на території України та заяву про скасування заходів забезпечення позову 19.06.2023 року розгляд справи відкладено у зв`язку з неявкою представника позивача у судове засідання, наступне судове засідання призначено на 26.06.2023 року. У судовому засіданні Прокурор позовні вимоги підтримав з підстав, вказаних у позові, наполягав на ухваленні рішення про стягнення коштів з відповідача, вважав за можливе прийняти визнання позову Відповідачем, оскільки воно не суперечить вимогам закону, не порушує прав інших осіб, проти заяв Відповідача про розстрочення виконання рішення суду та скасування арешту з майна не заперечував. Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, на підставах викладених у позові, вважає за можливе прийняти визнання позову Відповідачем. Проти заяви Відповідача про розстрочення виконання рішення суду заперечував з тих підстав, оскільки відповідач, будучи обізнаною про звернення до суду з позовом до неї, не вживала дій, направлених на добровільне погашення платежів, зокрема першого внеску. Також представник позивача заперечує проти скасування заходів забезпечення позову, вважає заяву необґрунтованою, оскільки накладення арешту на об`єкт нерухомості жодним чином не впливає на ведення підприємницької діяльності та отримання доходу відповідачем. Представник відповідача - адвокат Булдигіна М.С. у судовому засіданні зазначила, що відповідач [PERSON] позовні вимоги визнає у повному обсязі та просить розстрочити виконання рішення суду терміном на 12 місяців, у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем та військовим станом на території України. З цих же підстав, а також у зв`язку з визнанням позову, просить скасувати арешт з належного їй майна, накладений ухвалою суду від 18.05.2023 року. Зазначила, що вказане приміщення використовується Відповідачем у господарській діяльності, і накладення арешту на майно створює їй перешкоди в отриманні доходу, в тому числі, який необхідний для виконання майбутнього судового рішення. Cуд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що право комунальної власності на земельну ділянку площею 1,6423 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 2310100000:05:013:0093, зареєстровано за територіальною громадою міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 331923724 від 11.05.2023 року. Згідно з вказаною інформаційною довідкою, право оренди земельної ділянки площею 1,6423 га за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 2310100000:05:013:0093 не зареєстровано. Крім того, відповідно до листа виконавчого комітету Запорізької міської ради від 22.03.2022 № 01811/03-20/05, за наявною в управлінні з питань земельних відносин Запорізької міської ради інформаційною базою, договори оренди на земельну ділянку з кадастровим номером 2310100000:05:013:0093 не значаться. Запорізькою міською радою до [PERSON] направлено лист-спонукання щодо укладення договору оренди, проте, листів, звернень до міської ради щодо надання у користування/власність зазначеної земельної ділянки не надходило. Разом з цим, з інформаційної довідки № 331924270 від 11.05.2023 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна встановлено, що у власності [PERSON] в період з 07.10.2021 до 21.09.2022 перебував об`єкт нерухомого майна - незавершене будівництво, недобудований адміністративно-побутовий корпус літ. А-2 загальною площею 1 298,46 кв.м., недобудований контрольно-технічний пункт літ. Б загальною площею 118,8 кв.м., розташовані на земельній ділянці площею 1,6423 га (кадастровий номер 2310100000:05:013:0093). Номер запису про право власності 44361639, дата державної реєстрації права власності 07.10.2021. Вказаний об`єкт нерухомості належав Відповідачу на підставі договору дарування нерухомості (об`єкту незавершеного будівництва) від 07.10.2021, № 1686, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Хамулою Н.Г. Також судом встановлено, що станом на 14.09.2022 та на 14.12.2022 року [PERSON] не значиться на обліку як платник плати за землю за адресою: [ADDRESS] ; інформація щодо сплати за землю відсутня, звітність до контролюючого органу не подавалася, що підтверджується інформацією, наданою Головним управлінням ДПС у Запорізькій області від 16.09.2022 № 7369/5/08-01-24-03-13 та від 15.12.2022 року. Згідно з витягом із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, сформованого Міськрайонним управління у Запорізькому районі та місті Запоріжжі ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області за № 3973/207-19 від 25.11.2019 року, нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 16 423 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 2310100000:05:013:0093, складає 23 104 040,63 грн. Відповідно до розрахунку, складеного Позивачем на підставі зазначеної інформації, з урахуванням рішень Запорізької міської ради від 30.06.2015 № 7 «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель міста Запоріжжя», від 28.11.2018 № 26 «Про встановлення розміру орендної плати за землю», визначено розмір недоотриманих доходів за фактичне користування [PERSON] земельною ділянкою, площею 16 423 кв.м., за адресою: [ADDRESS] , без оформлення правовстановлюючого документу, що посвідчує право оренди (користування) за період з 07.10.2021 по 11.03.2022, який становить 311 718, 22 грн., зокрема: за період з 07.10.2021 по 31.12.2021 - 162 100, 95 грн.; за період з 01.01.2022 по 11.03.2022 - 149 617,27 грн. Відповідно ст. 120 ЗК України та ст. 377 ЦК України (в редакціях станом на момент виникнення спірних правовідносин) у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Таким чином, правовий механізм переходу права на землю, пов`язаний з переходом права на будинок, будівлю або споруду. Виникнення права власності на об`єкт нерухомості не є підставою для автоматичного виникнення права власності, користування, у тому числі у формі оренди земельної ділянки. За змістом ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідачем речові права на вказану земельну ділянку не оформлено та не зареєстровано. Згідно зі ст. 206 ЗК України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону. За приписами підпункту 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності. Відповідно до інформації, наданої виконавчим комітетом Запорізької міської ради від 22.03.2022 за № 01811/03-20/05 та від 11.11.2022 за № 10458/03-20/05, інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, [PERSON] не є власником та постійним землекористувачем зазначеної земельної ділянки, а тому не є суб`єктом плати за землю у формі земельного податку (підпункт 14.1.72 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України). При цьому єдина можлива форма здійснення плати за землю для нього, як землекористувача, є орендна плата. Згідно положень ст. 21 Закону України «Про оренду землі» та підпункту 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. За приписами ст. 93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Отже, за змістом указаних приписів законодавства виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені. Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права. Проте, з огляду на приписи ст.120 ЗК України та ст.377 ЦК України не вважається правопорушенням відсутність у власника будинку, будівлі, споруди зареєстрованого права оренди на земельну ділянку, яка має іншого власника і на якій розташоване це нерухоме майно. До моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондиційними, що регулюються главою 83 Цивільного кодексу України. Згідно з ч.1 ст.1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1214 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З огляду на викладене, фактичний користувач земельної ділянки, що без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі ч. 1 ст. 1212 ЦК України. Зазначене підтверджується висновками, викладеними Великою Палатою Верховного Суду в постановах від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц, від 17.10.2018 у справі № 922/2972/17, від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17, від 13.02.2019 у справі № 320/5877/17, від 13.02.2019 та від 04.12.2019 у справі № 917/1739/17 при розгляді аналогічних спорів. Таким чином, з часу виникнення у [PERSON] права власності на нерухоме майно (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1250754323101), розташоване за адресою: [ADDRESS] , виник й обов`язок укласти договір оренди та зареєструвати на підставі нього право оренди землі. Отже, відповідач [PERSON] , не сплачуючи орендну плату за користування земельною ділянкою за відсутності укладеного договору, збільшила вартість власного майна, а Запорізькою міською радою (потерпілим) втрачено належне їй майно (кошти від орендної плати), тобто має місце факт безпідставного збереження саме орендної плати Відповідачем за рахунок міської ради. Відповідно до розрахунку, складеного Позивачем, визначено розмір недоотриманих доходів за фактичне користування [PERSON] земельною ділянкою, площею 16 423 кв.м., за адресою: [ADDRESS] , без оформлення правовстановлюючого документу, що посвідчує право оренди (користування) за період з 07.10.2021 по 11.03.2022, який становить 311 718, 22 грн. Відповідач проти даного розрахунку не заперечує, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що Відповідач в період з 07.10.2021 по 11.03.2022 користувалася вказаною земельною ділянкою без достатньої правової підстави, позовні вимоги визнала, суд, відповідно до положень статей 1212-1214 Цивільного кодексу України, приходить до висновку, що відповідач повинна відшкодувати Запорізькій міській раді доходи, які вона одержала у вигляді несплаченої орендної плати за користування земельною ділянкою, за вказаний період у розмірі 311 718,22 грн. Відновлення порушених прав Запорізької міської ради за таких обставин і в такий спосіб не створює для відповідача жодних необґрунтованих, додаткових або негативних наслідків, оскільки предметом позову є стягнення грошових коштів, які остання мала би сплатити за звичайних умов як і фактичний добросовісний землекористувач. На підставі викладеного, позов підлягає задоволенню. Вирішуючи заяву відповідача [PERSON] про розстрочення виконання судового рішення, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Відповідно до ч. 4 ст. 435 ЦПК України вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи, тяжке захворювання її самої чи членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Відповідно до ч. 5 ст. 435 ЦПК України розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. З аналізу наведених норм слідує, що розстрочення виконання рішення можливе лише у виключних випадках за наявності обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Під час вирішення питання про розстрочення виконання рішення суду обов`язково мають враховуватись також інтереси сторони, на користь якої ухвалене рішення, тобто стягувача. В заяві, як на підставу для розстрочення виконання рішення суду відповідач посилається на скрутний матеріальний стан та військовий стан на території України. Враховуючи доводи викладені у заяві, які суд вважає обґрунтованими, а також позицію відповідача щодо беззастережного визнання позову, суд приходить до висновку про необхідність задоволення поданої заяви, що на переконання суду сприятиме виконанню судового рішення та отриманню відшкодування стягувачем і не порушить прав позивача. Заперечення представника позивача проти задоволення даної заяви суд вважає необґрунтованими, оскільки, як встановлено судом, заходи досудового врегулювання спору не застосовувалися, крім того, позовна заява та матеріали справи не містять реквізитів, за якими би Відповідач могла частково внести платежі після відкриття провадження та отримання позову по даній справі. Вирішуючи клопотання відповідача про скасування заходів забезпечення позову у вигляді арешту належного Відповідачу майна, суд враховує наступне. Відповідно до ч. ч. 1, 7 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Оскільки судом позовні вимоги задоволено у повному обсязі, то заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18 травня 2023 року, продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили. Суд враховує, що захід забезпечення позову у вигляді арешту на майно не є занадто обтяжливим для Відповідача, і не перешкоджає веденню господарської діяльності та отриманню доходу. Інших обґрунтованих доводів заява не містить. У зв`язку з викладеним суд відмовляє в задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову. Відповідно до ст. 141, 142 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір, сплачений за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 1 342 грн. (платіжна інструкція № 897 (внутрішній номер 270552320) від 03.05.2023 року), та 50% судового збору сплаченого позивачем при подачі позову - у розмірі 2 337, 89 грн. (платіжна інструкція № 898 (внутрішній номер 270552321) від 03.05.2023 року). Інші 50 відсотків судового збору за подання позовної заяви підлягають поверненню позивачу з державного бюджету.

Outcome: approved