Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся у суд з позовом, у якому просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою [PERSON] . В обґрунтування вимог зазначає, що шлюб укладено 14 лютого 2001 року. Від шлюбу спільних дітей немає. Ознаки, притаманні сім`ї, між ним та відповідачкою відсутні. Під час спільного проживання виявилось, що у них різні характери, не співпадають погляди на життя. На протязі останніх років сімейне життя між ними поступово погіршувалося. Вони не змогли знайти спільної мови у найпростіших побутових питаннях, постійно знаходяться в конфліктних ситуаціях. Всі ці обставини фактичного призвели до припинення між ними шлюбних відносин. Він твердо вирішив розірвати шлюб, а тому примирення між ними за обставин, що склалися, вважає неможливим. Ухвалою судді від 5 червня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та у справі відкрито провадження, постановлено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з викладених у позовній заяві підстав. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні позов про розірвання шлюбу визнала та пояснила, що за обставин, які склалися, доцільно шлюб розірвати. Заслухавши пояснення позивача та відповідачки, з`ясувавши обставини справи та дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити повністю, зважаючи на таке. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Статтею 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 1 та 4 ст. 206 ЦПК України встановлено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON] ) з 14 лютого 2001 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно 1 червня 2023 року Камінь-Каширським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Камінь-Каширському районному районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 5. Від шлюбу у сторін неповнолітніх дітей немає. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідачка у судовому засіданні позовні вимоги про розірвання шлюбу визнала. За таких обставин і враховуючи, що визнання відповідачкою позову не суперечить закону, не порушує права та інтереси інших осіб, суд дійшов висновку, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, що має істотне значення, у зв`язку з чим шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частинами 1, 2 ст. 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги про розірвання шлюбу задоволено, тому з відповідачки на користь позивача належить стягнути понесені останнім та документально підтверджені судові витрати, пов`язані з оплатою судового збору, у розмірі 1073 грн 60 коп.

Outcome: approved