Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що він з відповідачем 12.03.2015 року за-реєстрували шлюб. Від шлюбу народилось двоє синів - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Зазначив, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні характери та погляди на життя, через що між ними часто виникали сварки та суперечки, що призвело до втрати почуття поваги та кохання, без яких сімейне життя неможливе. У зв`язку з вищевикладеним, просив розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON] , [INFO] , який було зареєстро-вано 15.03.1994 року, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції 12.03.2015 ро-ку, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №367. Одночасно, просив суд встановити факт, що [PERSON] , [INFO] , самостійно виховує малолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] та залишити малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , на самостійному вихованні, утри-манні та проживанні разом з батьком, [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загаль-не позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно з п.4 ч.6 ст.19 ЦПК України, малозначними справами є справи про ро-зірвання шлюбу. Відповідно до ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провад-ження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 22.06.2023 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Окрім того, даною ухвалою було залучено до справи в якості третьої особи без само-стійних вимог на предмет спору Службу у справах дітей Чернівецької міської ради. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Просив не надавати строк для примирення. Також вказав, що він має всі належні та необхідні умови для комфортного проживання та ви-ховання їхньої спільної з відповідачем дитини. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала у пов-ному обсязі та пояснила, що внаслідок тривалих неприязних відносин їх сім`я розпа-лася, і вони втратили взаємні почуття любові та поваги. Тривалий час не підтримують сімейні стосунки та спільний побут. Крім того, після припинення сімейних відносин, їхній молодший син залишився проживати разом з батьком, оскільки він кращим чином може забезпечити його належне виховання та життя. Зазначила, що вона продовжує спілкуватися з сином, приймає участь у його вихованні, але позивач має кращі умови для його розвитку та життя, а тому вона не заперечує проти залишення проживання [PERSON] разом із батьком. Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Служби у справах дітей Чернівецької міської ради, в судове засідання не з`явився, будучи на-лежним чином повідомленим про місце, дату та час розгляду справу. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані позивачем документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються по-зовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для роз-гляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає за-доволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 12.03.2015 року. Шлюб зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівець-кого міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис №367 (а.с.18). Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] (а.с.11), та [PERSON] , [INFO] (а.с.13). Між сторонами 12.04.2023 року було укладено нотаріально посвідчений договір між батьками щодо здійснення батьківських прав, визначення місця проживання та ви-ховання дітей, згідно п.1.1 якого місцем проживання [PERSON] , [INFO] , батьки визначили місце фактичного проживання батька, а саме: [ADDRESS] (а.с.15-16). На даний час шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені, сторони про-живають окремо та не бажають збереження сім`ї, наполягають на розірванні шлюбу. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за за-хистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності до ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явле-ний одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінюючи у сукупності досліджені докази, суд приходить до висновку, що по-дальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить інтересам сторін, а тому шлюб має бути розірваний. Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встанов-лені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх вста-новлення. Як вбачається із ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та запере-чення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сто-рін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рі-шення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім ви-падків, встановлених цим Кодексом. Отже, як встановлено судом, позивач та відповідач перебувають в зареєстро-ваному шлюбі, від шлюбних відносин в них народились дитина, [PERSON] , [INFO] , яка проживає та перебуває по теперішній час на утриманні батька. При цьому, судом встановлено, що відповідач не заперечує факту проживання та перебування на вихованні з батьком спільної дитини. Однак, як встановлено судом, у позивача виникає необхідність щодо вирішення питання щодо юридичної фіксації факту самостійного виховання дитини, оскільки в подальшому виникають обставини у необхідності оформлення документів для допомо-ги на дитину, яка виховується тільки одним із батьків. Враховуючи вищевикладене, суд оцінивши докази за своїм внутрішнім переко-нанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, беручи до уваги часткове визнання позовних ви-мог матір`ю дитини, та ту обставину, що встановлення вищезазначеного факту необ-хідно позивачу для використання його права на отримання допомоги на дитину, суд вважає, що вимоги про встановлення факту перебування дитини на вихованні батька, підлягають задоволенню. Тому, відповідно до встановлених судом обставин, які мають значення для справи, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для встановлення вказаного юридичного факту. Вирішуючи позовну вимогу позивача про залишення дитини після розірвання шлюбу проживати з ним, суд виходить з того, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що між сторонами існує спір стосовно місця проживання їх спільної дитини після розірвання шлюбу, з метою вирішення якого сторони уклали но-таріально оформлений договір, яким визначили порядок та спосіб здійснення бать-ківських прав та визначили місця проживання та виховання спільних дітей. Разом з тим, сторони наполягають, щоб їх спір був вирішений саме в судовому порядку, з ухваленням відповідного рішення. У зв`язку із вказаним, суд вважає необхідним після розірвання шлюбу малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , залишити про-живати із позивачем, на його самостійному вихованні, за адресою - [ADDRESS] . На підставі викладеного та

Outcome: approved