Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-26 00:00:00

30.11.2022 позивач ТОВ «ФК «РІАЛЬТО» звернулось до суду з даною позовною заявою. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 10.01.2021 між ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» (торгова марка «MONETKA») та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №210110-32774-1, згідно якого остання отримала кредит у розмірі 4000 грн. строком на 30 днів, шляхом переказу грошових коштів на її платіжну картку емітовану АТ «ПУМБ» зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 1,7% від суми кредиту за кожен день користування та 3,5% від залишку суми кредиту за кожен день прострочення терміну повернення кредиту. Відповідач [PERSON] свої зобов`язання щодо повернення кредиту та сплаті процентів належним чином не виконала, має заборгованість, яка станом на 16.11.2022 складає 19888,68 грн. та складається з наступних сум: 3555,20 грн. - заборгованості за кредитом, 2131,31 грн. - заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п.1.2 Кредитного договору за ставко. 1,7% за кожен день користування кредитом за період з 10.01.2021 по 09.02.2021 та 14202,17 грн. заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п.3.3 Кредитного договору за ставко. 3,5% за кожен день користування кредитом за період з 19.03.2021 по 16.07.2021, відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України. 17.06.2021 між ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» та позивачем ТОВ «ФК «РІАЛЬТО» було укладено договір відступлення прав вимог №17/06/2021-Р/М-3, згідно якого до ТОВ «ФК «РІАЛЬТО» перейшло право грошової вимоги за кредитним договором №210110-32774-1 від 10.01.2021. На підставі викладеного, позивач ТОВ «ФК «РІАЛЬТО» просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на їх користь заборгованість за кредитним договором №210110-32774-1 від 10.01.2021 в розмірі 19888,68 грн. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с.99) та відзив на позовну заяву в якому позовні вимоги не визнає в повному обсязі та вказує, що кредитний договір №210110-32774-1 від 10.01.2021 з додатками до нього вона не підписувала та він укладений з недодержанням письмової форми, позивачем не надано доказів перерахування кредитних коштів на рахунок відповідача, заявлені позивачем суми процентів до стягнення не ґрунтуються на умовах договору і наданому розрахунку, позивачем не доведено правильність долученого до позову розрахунку заборгованості, а розмір нарахованих відсотків значно перевищує розмір заборгованості. Крім того, вимога позивача про стягнення пені відповідно до наведеного розрахунку знаходиться поза межами річного строку позовної давності (а.с.95-98). Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.111-112) та відповідь на відзив в якій вказує, що кредитний договір №210110-32774-1 від 10.01.2021 було укладено в електронній формі за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи, шляхом підписання його електронним підписом ідентифікатором, що цілком відповідає вимога Закону України «Про електронну комерцію» та при його укладенні відповідач мала достатньо часу для ознайомлення з його умовами, що були розміщені на сайті товариства. Крім того, відповідач, укладаючи кредитний договір погодилась з його умовами, зокрема на сплату визначених цим договором процентів (а.с.102-109). Заперечення на відповідь на відзив відповідачем не надано. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 10.01.2021 між ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» (торгова марка «MONETKA») та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №210110-32774-1, згідно якого остання отримала кредит у розмірі 4000 грн. строком на 30 днів, шляхом переказу грошових коштів на її платіжну картку емітовану АТ «ПУМБ» (а.с.18-21). Факт зарахування кредитних коштів на картковий рахунок відповідача [PERSON] підтверджується інформаційною довідкою №КНО-07.8.6/1792БТ від 26.04.2023, витребуваною АТ «ПУМБ» на підставі ухвали Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.03.2023. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України.) Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодеку України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі №127/33824/19. Так, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно із пунктом 6 частини першої статті 3 вищезазначеного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому, одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону). Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 вказаного Закону). Згідно із частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини восьмої статті 11 цього ж Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 зазначеного вище Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору щодо якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Зазначений кредитний договір був укладений за допомогою відповідного електронного сервісу та підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором (а.с.18-21, 26, 27). Під час реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «ФК «Фінанс Інновація», позичальник надав всі необхідні відомості шляхом заповнення обов`язкових реквізитів кредитного договору та проставив відмітку про надання дозволу на обробку своїх персональних даних відповідно до сформульованої мети їх обробки, що відповідає ЗУ «Про захист персональних даних» та рекомендаціям Уповноваженого ВРУ з прав людини щодо застосування положень цього Закону. Враховуючи викладене, суд відхиляє доводи відповідача [PERSON] про укладення кредитного договору без додержання його письмової форми, як необґрунтовані. Водночас, відповідач [PERSON] є дієздатною особою, яка в повній мірі має можливість усвідомлювати свої дії та керувати ними, розуміти наслідки вчинення певних дій та можливість відмовитись від вчинення таких дій, що будуть суперечити її інтересам, адже без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт Товариства за допомогою логіна і пароля особистого кабінету кредитний договір між відповідачем та ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» не був би укладений. Крім того, підписанням за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора кредитного договору, [PERSON] підтвердила свою обізнаність та згоду із запропонованими умовами надання кредиту, що свідчить про її вільне волевиявлення, спрямоване на укладення договору саме на тих умовах, що у ньому визначені. Відповідач [PERSON] свої зобов`язання щодо повернення кредиту та сплаті процентів за користування кредитними коштами належним чином не виконала, має заборгованість, яка станом на 16.11.2022 складає 19888,68 грн. та складається з наступних сум: 3555,20 грн. - заборгованості за кредитом, 2131,31 грн. - заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п.1.2 Кредитного договору за ставко. 1,7% за кожен день користування кредитом за період з 10.01.2021 по 09.02.2021 та 14202,17 грн. заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п.3.3 Кредитного договору за ставко. 3,5% за кожен день користування кредитом за період з 19.03.2021 по 16.07.2021, відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України (а.с.25). Згідно ч.1\~ст.610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частина 1\~ст.612 ЦК України встановлює, що боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо приступив до його виконання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Таким чином, суд вважає, спірна заборгованість є законною та нарахована відповідно до умов Договору, а тому підлягає стягненню з відповідача. Щодо клопотання відповідача про застосування строку позовної давності до вимоги позивача про стягнення пені, суд вважає його безпідставним, оскільки позивачем пеня та штрафи на прострочену заборгованість не нараховувались. 17.06.2021 між ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» та позивачем ТОВ «ФК «РІАЛЬТО» було укладено договір відступлення прав вимог №17/06/2021-Р/М-3, згідно якого до ТОВ «ФК «РІАЛЬТО» перейшло право грошової вимоги за кредитним договором №210110-32774-1 від 10.01.2021 (а.с.62-68). Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у\~зобов`язанні\~може бути\~замінений іншою\~особою внаслідок\~передання ним\~своїх прав\~іншій особі\~за правочином\~(відступлення\~права вимоги). Згідно ч.1 ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «ФК\~«РІАЛЬТО» до\~ [PERSON] \~про стягнення\~заборгованості за\~кредитним договором\~№210110-32774-1\~від 10.01.2021\~є цілком\~законними та\~обґрунтованими,\~у зв`язку\~з чим\~позовна заява\~підлягає задоволенню.\~ Щодо розподілу судових витрат, слід зазначити наступне. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Позивачем було сплачено судовий збір в сумі 2481 грн. (а.с.1) та 9000 грн. витрат пов`язаних з отриманням правничої допомоги (а.с.69-72, 76-78), що у зв`язку із задоволенням позовної заяви, відповідно до ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved