Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] у розмірі 3000 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до її повноліття. В обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що з відповідачем до 14 грудня 2016 року перебувала у шлюбі, мають двох неповнолітніх дітей, сина [PERSON] , [INFO] та дочку [PERSON] , [INFO] . Їх син [PERSON] , [INFO] на даний час досяг повноліття. У свідоцтвах про народження дітей відповідач вказаний батьком. Відповідно до рішення Зарічненського районного суду Рівненської області від 23 січня 2019 року з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1000 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до його повноліття. Аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] не визначені. На даний час неповнолітня [PERSON] проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Дитина хворіє на цукровий діабет, потребує коштів на лікування. Відповідач матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини не надає. Згоди щодо матеріального забезпечення дочки між ними не досягнуто. Відповідач є здоровим, працездатним, має нерегулярний, мінливий дохід, проживає за рахунок сезонних заробітків. Відповідно до ч. 5\~ ст. 279 ЦПК України\~сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачу було надано строк п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву. Згідно до положень ч. 7\~ст. 178 ЦПК України відзиву на позовну заяву відповідачем не подано, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що не суперечить вимогам ч. 8 ст. 178 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення. Згідно до частин 1 і 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована\~Постановою Верховної Ради України N789-XII\~від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до\~статі 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно зі\~ст.\~41\~Сімейного кодексу\~України (далі\~СК України)\~мати,\~батько мають\~рівні права\~та обов`язки\~щодо дитини,\~незалежно від\~того,\~чи перебували\~вони в\~шлюбі між\~собою.\~Розірвання шлюбу\~між батьками,\~проживання їх\~окремо від дитини\~не впливає\~на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. \~Згідно зі\~ст.\~182\~СК України\~при визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує: стан\~здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; стан\~здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; наявність\~у платника\~аліментів інших\~дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; наявність\~на праві\~власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; доведені\~стягувачем аліментів\~витрати платника\~аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що у період із 10 лютого 2004 року до 26 грудня 2016 року сторони перебували у шлюбі, від якого мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . У свідоцтві про її народження відповідач вказаний батьком. Також встановлено, що неповнолітня [PERSON] ,\~ [INFO] проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою Зарічненської селищної ради Вараського району Рівненської області. Відповідно до виписки з медичної карти стаціонарного хворого № 395 КП «РОДЛ» від 27.01.2023 р., корінця до медичного висновку № 12 від 20.01.2023 року КНП "Зарічненська багатопрофільна лікарня" про дитину-інваліда неповнолітня [PERSON] хворіє на цукровий діабет важкої форми, потребує постійного лікування та нагляду лікарів. На даний час відповідач матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дочки у добровільному порядку не надає. Між сторонами не досягнуто домовленості щодо участі матері дитини в її утриманні. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище та стан здоров`я неповнолітньої дитини та платника аліментів, зокрема те, що відповідач є здоровим, працездатним, інших утриманців не має, його дохід є мінливий, доказів протилежного суду не надано. Таким чином суд дійшов висновку, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у вказаному позивачем розмірі та це відповідатиме інтересам неповнолітньої дитини. \~ \~ \~ \~За наведених обставин та відповідно до ст. 184 Сімейного Кодексу України суд вважає за вірне визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч. 1\~ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто з 31 травня 2023 року. Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Оскільки, позивач звільнена від сплати судового збору за вимогою про стягнення аліментів на утримання дитини на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 1073 грн. 60 коп. за позовною вимогою про стягнення аліментів. \~ \~ \~ \~ На підставі наведеного та

Outcome: approved