Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-27 00:00:00

У грудні 2022 року до Галицького районного суду Івано-Франківської області надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто» в особі представника за довіреністю - адвоката Руденка К. В. до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 201117-28721-5 про надання банківських послуг від 17.11.2020 у розмірі 3439,80 гривень, судових витрат у розмірі 2481,00 гривень та витрат на правову допомогу у розмірі 9000,0 гривень. В обґрунтування\~позовних вимог\~зазначено,\~що відповідно до укладеного договору № 201117-28721-5 від 17.11.2020 між ТзОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» (торгова марка «MONETKA») та [PERSON] , останній отримав кредит у розмірі 2600,0 гривень стром на 19 днів шляхом переказу на платіжну картку № [NUMBER] , емітовану АТ КБ «Приватбанк» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,7% від суми кредиту за кожен день користування та 3,5% від залишку суми кредиту за кожен день прострочення терміну повернення кредиту. Кредитний договір укладено в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет https://monetka.ua або https://monetka.com.ua та підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором є прямою і безумовною згодою відповідача з умовами кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, з якими він ознайомився перед підписанням кредитного договору та отриманням кредиту. При укладанні кредитного договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України. У відповідності до порядку , визначеному ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідач зареєструвався на веб-сайті в мережі Інтернет, для чого пройшов ідентифікацію та верифікацію особи (заповнив анкету-заяву з зазначенням ПІП, даних паспорту, РНОКПП, місця проживання , місця реєстрації, зазначив реквізити картки для отримання кредиту), підтвердив номер мобільного телефону, ознайомився з умовами надання кредиту, умовами кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, здійснив акцептування кредитного договору шляхом надсилання електронного повідомлення, підписаного електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Кредитний договір був підписаний 17.11.2020 о 09:55:50 шляхом введення одноразового ідентифікатора 602890 в особистому кабінеті на веб-сайті в мережі інтернет https://monetka.ua або https://monetka.com.ua. Кредитні кошти були направлені відповідачу 17.11.2020 на платіжну карту № [NUMBER] , емітовану АТ КБ «Приватбанк», що підтверджується чеком. 11.06.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» та ТОВ «ФК «Ріальто» укладено Договір відступлення права вимоги № 11/06/2021-Р/М-3, відповідно до умов якого право вимоги за Договором № 201117-28721-5 від 17.11.2020 перейшло до ТОВ «ФК «Ріальто». Відповідно до п. 1.2 Кредитного договору первісний кредитор нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі 1,7 % від суми кредиту за кожен день користування. Строк надання кредиту відповідно до п. 1.3 Кредитного договору становить 19 днів. Відповідно до п. п. 2.4.1 Кредитного договору позичальник зобов`язується у встановлений строк (п. 1.3 Кредитного договору) повернути кредит та сплатити проценти за його користування. Згідно п. 3.3 Кредитного договору, у разі порушення строків повернення кредиту встановленим п. 1.3 Кредитного договору, позичальник сплачує товариству плату за користування кредитом за підвищеною процентною ставкою у розмірі 3,5% від суми несвоєчасного повернутого кредиту за кожен день користування кредитом понад встановлений строк. Відповідач не повернув своєчасно суму кредиту та нараховані відсотки для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, відповідно до умов Кредитного договору. Заборгованість за Договором № 201117-28721-5 від 17.11.2020 станом на 24.11.2022 становить 3439,80 грн., яка складається з: 2600,00 грн.\~заборгованість за кредитом; 839,8024 грн. заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 1.2 Кредитного договору за ставкою 1,7% за кожен день користування кредитом за період з 17.11.2020 до 06.12.2020 (включно). При цьому нарахування процентів за Договором зупинено 05.04.2021 відповідно до п. 4.6 Правил. Ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 14.12.2022 відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін та надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідач, інтереси якого представляє адвокат Денис Т. Т., подав відзив на позов, де позов не визнав. Надалі подав заяву про часткове визнання позову, а саме, не заперечував щодо суми заборгованості, відсотків та судового збору, однак зазначив, що заявлені витрати на правову допомогу є дуже значними. При цьому зазначив, що відповідач на цей час проходить службу в армії на війні, отримав поранення у зоні бойових дій, переніс вже не одну важку операцію, постійно знаходиться у лікарні і на даний час, а тому всі кошти ідуть на дікування. Просив, враховуючи важкий стан здоров`я [PERSON] , пов`язаний з бойовими діями на фронті, значно зменшити стягнення коштів на правову допомогу, задовольнивши її частково у розмірі 500,0 гривень, взявши до уваги обставини справи та рішення ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії», у якому зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Також, аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 02.07.2020 у справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19). Долучив до матеріалів справи копію військового квитка під № [NUMBER] [PERSON] на підтвердження проходження військової служби у ЗСУ, а також виписку з медичної карти стаціонарного хворого № 11289. Просив розгляд справи проводити у його відсутності та відсутності відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд,\~дослідивши та\~оцінивши письмові\~докази в\~їх сукупності,\~встановивши фактичні\~обставини справи,\~вважає,\~що позов\~підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступногог. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Відповідно до ст. 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або тож кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Згідно зі ст. 8 вищевказаного закону, юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Судом встановлено, що 17.11.2020 укладено договір № 201117-28721-5 між ТзОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» (торгова марка «MONETKA») та [PERSON] .. Останній отримав кредит у розмірі 2600,0 грн. стром на 19 днів, шляхом переказу на платіжну картку № [NUMBER] , емітовану АТ КБ «Приватбанк» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,7% від суми кредиту за кожен день користування та 3,5% від залишку суми кредиту за кожен день прострочення терміну повернення кредиту. Відповідно до п. 1.2 Кредитного договору первісний кредитор нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі 1,7 % від суми кредиту за кожен день користування. Строк надання кредиту відповідно до п. 1.3 Кредитного договору становить 19 днів. Відповідно до п. п. 2.4.1 Кредитного договору позичальник зобов`язується у встановлений строк (п. 1.3 Кредитного договору) повернути кредит та сплатити проценти за його користування. Згідно п. 3.3 Кредитного договору, у разі порушення строків повернення кредиту встановленим п. 1.3 Кредитного договору, позичальник сплачує товариству плату за користування кредитом за підвищеною процентною ставкою у розмірі 3,5% від суми несвоєчасного повернутого кредиту за кожен день користування кредитом понад встановлений строк. Кредитний договір укладено в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет https://monetka.ua або https://monetka.com.ua та підписання Кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов договору кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 2600,0 грн., а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом не пізніше строку, визначеного в пункті 1.3 Договору. Строк надання кредиту та строк дії Договору 19 днів, але в будь-якому випадку строк користування грошовими коштами, наданими у кредит, не може становити менше 3-х календарних днів. Строк надання кредиту може бути подовжений в порядку та на умовах, визначених цим Договором.. 11.06.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» та ТОВ «ФК «Ріальто» укладено договір відступлення права вимоги № 11/06/2021-Р/М, відповідно до умов якого право вимоги за Договором № 201117-28721-5 від 17.11.2020 перейшло до ТОВ «ФК «Ріальто». Вказаний вище договір позики укладений у формі електронного документу, що не суперечить вимогам ЦК України та цивільного законодавства. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно з положенням ч. ч. 1, 2 ст. 205 Кодексу правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Приписами частини першої статті 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронний цифровий підпис», електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки) у разі, якщо: електронний цифровий підпис підтверджено з використанням посиленого сертифіката ключа за допомогою надійних засобів цифрового підпису; під час перевірки використовувався посилений сертифікат ключа, чинний на момент накладення електронного цифрового підпису; особистий ключ підписувача відповідає відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті. Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму або не ґрунтується на посиленому сертифікаті ключа. Електронний цифровий підпис призначений для забезпечення діяльності фізичних та юридичних осіб, яка здійснюється з використанням електронних документів. Електронний цифровий підпис використовується фізичними та юридичними особами - суб`єктами електронного документообігу для ідентифікації підписувача та підтвердження цілісності даних в електронній формі. Використання електронного цифрового підпису не змінює порядку підписання договорів та інших документів, встановленого законом для вчинення правочинів у письмовій формі (ст. 4 Закону). Статтею 6 даного закону передбачено, що сертифікат ключа містить такі обов`язкові дані: найменування та реквізити центру сертифікації ключів (центрального засвідчувального органу, засвідчувального центру); зазначення, що сертифікат виданий в Україні; унікальний реєстраційний номер сертифіката ключа; основні дані (реквізити) підписувача - власника особистого ключа; дату і час початку та закінчення строку чинності сертифіката; відкритий ключ; найменування криптографічного алгоритму, що використовується власником особистого ключа; інформацію про обмеження використання підпису. Посилений сертифікат ключа, крім обов`язкових даних, які містяться в сертифікаті ключа, повинен мати ознаку посиленого сертифіката ключа. Інші дані можуть вноситися у посилений сертифікат ключа на вимогу його власника. Відповідно до п. п. 1, 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Згідно із частиною 3 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Частиною 6 статті 11 вищевказаного закону передбачено, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: -надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; -заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; -вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 вказаного закону встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: -електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; -електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; -аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором № 201117-28721-5 від 17.11.2020, розмір заборгованості [PERSON] станом на 24.11.2022 становить 14359,80 грн., з яких: 2600,00 грн. - заборгованість за кредитом; прострочена заборгованість за комісією 0,00 грн.; прострочена заборгованість за несплаченими процентами 839,80 грн.; заборгованість за несплаченими процентами за неправомірне користування грошовими коштами, відповідно до п. 3. 3 Договору 10920,0 грн.; строкова заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом 0,00 грн.; строкова заборгованість за штрафами та пенею 0,00 грн. При цьому, сума до стягнення становить 3439,80 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 ЦК України). Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно зі статтею 629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. ст.\~\~526,\~527,\~530 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. В процесі користування кредитом Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговим зобов`язанням, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, в порушення умов Договору, а також статей\~509,\~526,\~1054 ЦК України\~відповідач зобов`язання за договором не виконав, хоча\~ст. 629 ЦК України\~визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Відповідно до\~ст. 617 ЦК України\~відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно\~ст. 623 ЦК України\~боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредитору завдані цим збитки. У відповідності до вимог ст. ст.\~1050,\~1054 ЦК України\~передбачено, що за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу грошові кошти (кредит) у розмірі, встановленому договором. В порушення умов договору та вимог закону відповідач зобов`язання належним чином не виконав, у зв`язку з чим, з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, відповідач станом на день подачі позову має заборгованість, яка підлягає стягненню у сумі 3438,80 грн, яка складається з наступного: 2600,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 839,80 грн. - заборгованість за нарахованими процентами. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позовної вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості за кредитом у розмірі 3439,80 грн. Щодо стягнення витрат на правничу допомогу. Згідно вимогам ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частин першої-шостої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Наведений підхід до вирішення питання щодо відшкодування витрат на правову допомогу є сталим та неодноразово викладався у постановах Верховного Суду, зокрема, від 18 червня 2019 року у справі № 910/3929/18, від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження\~\~\~№ 14-382цс19), від 07 липня 2021 року у справі № 910/12876/19 (провадження № 12-94гс20), від 19 листопада 2021 року у справі № 752/16038/19 (провадження № 61-7905св21). Надання професійної правничої допомоги підтверджуєтьс:я договором про надання юридичних послуг від 02.06.2022, свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю, довіреністю від 17.06.2022, платіжним дорученням від 14.10.2022. Крім цього, на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу [PERSON] подав до суду копію акту виконаних робіт по договору про надання правничої допомоги від 02.06.2022, де визначено вид та вартість правової допомоги при розгляді вищевказаної справи, зокрема щодо підготовки позовної заяви про стягнення заборгованості у розмірі 8000,0 грн. та складання адвокатського запиту про витребування доказів у вказаній справі у розмірі 1000,0 грн. Водночас, суд врахувавши обсяг виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерії реальності цих витрат та розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, а також враховуючи відповідну заяву сторони відповідача, дійшов висновку про необхідність зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу та стягнення із відповідача на користь позивача 2000,00 грн цих витрат. Визначений судом розмір витрат на професійну правничу допомогу відповідає критерію розумності, встановлений їхньою дійсністю та необхідністю у даній справі. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та ст. ст. 3,11, 15, 204,\~207, 526, 530,610,612, 625,\~626,\~628, 629,634,638, 1048-1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 3-6 Закону України «Про електронний цифровий підпис», ст. ст. 3,11,12 Закону України «Про електронну комерцію», ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»,

Outcome: partial