Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 15.09.2021 приватним нотаріусом Бригідою В.О. було вчинено виконавчий напис № 27675 про стягнення з неї на користь відповідача заборгованості в сумі 17 930 грн. 18.10.2021 приватним виконавцем Турським О.В. було відкрито виконавче провадження № 67152396 на підставі вказаного виконавчого напису, про яке позивач дізналась із сайту Єдиного реєстру боржників. Виконавчий напис вчинено на кредитному договорі № UP5323074 від 27.01.2020, зареєстрованому в інформаційно-телекомунікаційній системі за № U1898856, укладеним з ТОВ ЮК «Дія актив». Вказаним виконавчим написом запропоновано стягнути 17 930 грн, з яких: 9\~000 грн прострочена заборгованість за тілом кредиту, 8\~280 грн прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, 650 грн оплата послуг за вчинення виконавчого напису нотаріуса. Позивач вважає, що вказаний виконавчий напис вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами. Так, жодних повідомлень, досудових вимог із визначеними сумами заборгованості, розрахунків заборгованості та виписок їй не надсилалось та позивач їх не отримувала, а тому сума заборгованості не відповідає фактичним обставинам та не є безспірною. Крім того, виконавчий напис виданий нотаріусом на підставі п. 2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою КМ України від 29.06.1999 № 1172. Разом з цим, Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14, визнав незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за на підставі виконавчих написів нотаріусів", зокрема в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку па підставі виконавчих написів нотаріусів. За таких умов нотаріус мав право вчинити виконавчий напис виключно на нотаріально посвідченій угоді, проте оспорюваний виконавчий напис було вчинено на підставі кредитного договору, який нотаріально не посвідчувався. За вказаних обставин позивач просить суд визнати виконавчий напис № 27675 від 15.09.2021, який вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О., таким, що не підлягає виконанню (а.с. 1 - 5). Ухвалою Вінницького\~районного суду\~Вінницької області\~від 31.05.2023\~позовну заяву\~прийнято до\~розгляду та\~відкрито провадження,\~розгляд справи\~вирішено здійснювати\~за правилами\~спрощеного позовного\~провадження.\~За клопотанням\~позивача витребувано\~у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди\~В.О. належним чином засвідчену копію матеріалів нотаріальної справи, на підставі яких 15.09.2021 вчинено виконавчий напис № 27675 (а.с. 36 - 37). В судове засідання учасники справи не з`явились. Позивач [PERSON] разом з позовною заявою подала суду клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо винесення заочного рішення (а.с. 28). Частиною 3\~ст. 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача ТОВ «Юридична компанія «Дія Актив» в судове засідання не з`явився, хоча відповідач належним чином і в установленому законом порядку повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, згідно положень п. 1 ч. 7 ст. 128 ЦПК України, що підтверджується матеріалами справи. Заяв про розгляд справи без його участі або про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Відзив на позовну заяву відповідачем не подано. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О., приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Турський О.В. в судове засідання також не з`явились з невідомих суду причин, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлялись належним чином. Згідно з п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з викладеним, суд ухвалив провести заочний розгляд даної цивільної справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Так, судом встановлено наступні фактичні обставини справи, що мають значення для вирішення спору судом. Відповідно до копії заяви про примусове виконання рішення вих. № 219572/2021 від 11.10.2021, зареєстрованої приватним виконавцем Турським О.В. від 14.10.2021, представник стягувача ТОВ «ЮК «Дія Актив» звернувся до приватного виконавця з заявою розпочати примусове виконання рішення на підставі виконавчого документу, а саме виконавчого напису, виданого нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем за № 27675 від 15.09.2021 про стягнення із боржника, яким є [PERSON] , коштів у розмірі 17 530 гривень (а.с. 12). Згідно копії виконавчого напису, 15.09.2021 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович вчинив виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі під № 27675, про стягнення з [PERSON] , яка є боржником за кредитним договором №\~UP5323074 від 27.01.2020, номер кредиту в інформаційно-телекомунікаційній системі компанії U1898856, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Дія Актив», заборгованості за період з 01.06.2020 по 18.08.2021 в сумі 17\~280 грн, що складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту 9\~000 грн, простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом 8\~280 грн. За вчинення виконавчого напису нотаріусом стягнуто плати із стягувача в розмірі 650 грн. Загальна сума, яка підлягає стягненню з Боржника на користь Стягувача, становить 17\~930 грн (а.с. 13). З копії даного виконавчого напису вбачається, що його вчинено на підставі статей 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 (а.с. 13). Відповідно до копій спеціальних умов для короткострокового кредиту Договору кредитної лінії № UP5323074 від 27.01.2020, додаткової угоди № АМ4509883 та додаткової угоди № АМ 4509883 до спеціальних умов вказаного договору, ТОВ «Укрпозика» (код ЄДРПОУ 43024915) та [PERSON] уклали кредитний договір та домовилися, зокрема, про ліміт кредитної лінії, суму кредиту, процентну ставку, строк оплати, загальну вартість кредиту, реальну річну процентну ставку, дату повного погашення, штраф. Відомості про нотаріальне посвідчення вказаного договору та додаткових угод до нього відсутні (а.с. 14 - 15). Згідно копії постанови приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Турського Олександра Віталійовича від 18.10.2021, приватним виконавцем відкрито виконавче провадження ВП №\~67152396 з примусового виконання виконавчого напису №\~27675, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем 15.09.2021, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Юридична\~компанія «Дія\~Актив»заборгованості в сумі 17\~930 грн, за місцем проживання боржника на території Вінницького району Вінницької області (а.с. 17). Тобто вищевказаний виконавчий напис приватного нотаріуса звернений до примусового виконання та на підставі нього відкрито виконавче провадження. Відповідно до Інформації про виконавче провадження від 19.05.2023, за номером ВП №\~67152396,\~звернено стягнення\~на кошти\~на рахунках\~боржника,\~а також\~винесено постанову\~про арешт\~коштів боржника\~(а.с.\~18\~-\~19).\~ Оцінивши докази в їх сукупності, суд керується наступними нормами. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі Порядок вчинення нотаріальних дій). Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі ж самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Згідно з п.п. 1.4 пункту 1, 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, виконавчий напис\~вчинюється нотаріусом\~незалежно від\~місця виконання\~вимоги,\~місцезнаходження боржника\~або стягувача,для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії (стаття 50 Закону України «Про нотаріат»). Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Враховуючи викладене, однією з основних умов вчинення виконавчих написів є наявність документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника, ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутність будь-яких суперечностей у поданих документах. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 (далі Перелік документів), передбачено, що для одержання виконавчого напису нотаріуса за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку) подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» Перелік документів доповнено після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалами Вищого адміністративного суду України від 06 березня та 04 квітня 2017 року виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року зупинено до закінчення касаційного розгляду. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 залишено без змін. Таким чином, оскільки в судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Судом встановлено, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 15\~вересня 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Отже, вчиняючи 15\~вересня 2021 року виконавчий напис № 27675, приватний нотаріус Бригіда В.О. неправомірно керувався пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови №\~662, яка на той час уже була нечинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, резолютивна частина якої була опублікована в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23. Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання». Верховний Суд у постанові від 21 жовтня 2020 року у справі № 172/1652/18 (провадження № 61-16749св19) зазначив, що якщо укладений між банком та позивачем кредитний договір, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, саме у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Подібна позиція наведена також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року в справі № 910/10374/17 та в постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17, в якій, зокрема, суд зазначив: «Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 27 березня 2017 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника». Крім цього, однією з основних умов вчинення виконавчих написів є наявність документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника, ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутність будь-яких суперечностей у поданих документах. Будь-яке обґрунтування зазначеного нотаріусом розміру боргу позивача перед відповідачем на момент вчинення виконавчого напису відсутнє. Відповідно, з матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус отримав від відповідача передбачені чинним законодавством документи, в зв`язку з чим суду не доведено наявність в нотаріуса підстав вважати, що розмір заборгованості перед відповідачем, що зазначений у виконавчому написі, є безспірним. Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. ТОВ «Юридична\~компанія «Дія\~Актив»та приватний нотаріус Бригіда В.О. не скористалась правом на надання суду відзиву на позовну заяву та пояснень третьої особи, відповідно, а також не надали суду доказів нотаріального посвідчення кредитного договору та не надали документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника, хоча були повідомлені належним чином про відкриття провадження за відповідною позовною заявою, дату, час та місце розгляду справи. Витребувані судом докази, а саме копія матеріалів нотаріальної справи, на підстав яких було вчинено оспорюваний виконавчий напис, приватним нотаріусом Бригідою В.О. надані не були. Отже, за відсутності спростованих відповідачем доводів та заперечень позивача, суд приходить до висновку, що виконавчий напис вчинено приватним нотаріусом без дотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника, а отже виконавчий напис було вчинено безпідставно, за відсутності підтвердження існування нотаріально посвідченого договору між сторонам та безспірної заборгованості, в межах якого вчинено виконавчий напис, а тому позовні вимоги слід задовольнити та визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, у зв`язку із задоволенням позову, згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 073,60 грн за звернення до суду із позовною заявою та 536,80 грн за звернення до суду із заявою про забезпечення позову, яка подана одночасно із позовною заявою (а.с. 10,1), що разом становить 1\~610, 40 грн. На підтвердження понесення позивачем інших судових витрат доказів не надано. Також суд вважає за необхідне роз`яснити учасникам справи положення ч.ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України, що у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. На підставі викладеного та

Outcome: approved