Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-12 00:00:00

Представник позивача в грудні 2022 року звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою до АТ КБ «ПриватБанк» (надалі АТ КБ «ПриватБанк») про стягнення грошових коштів та моральної шкоди, в якій просить суд стягнути з АТ КБ «ПриватБанк» на користь [PERSON] грошові кошти, які обліковуються на рахунках [PERSON] у АТ КБ «ПриватБанк» у розмірі 8000 грн та стягнути з АТ КБ «ПриватБанк» на користь [PERSON] на відшкодування моральної шкоди грошові кошти у розмірі 50\~000 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що [PERSON] є клієнтом АТ КБ «ПриватБанк» та мала у своєму користуванні карткові рахунки на які отримувала пенсію та інші соціальні виплати як інвалід. Картою позивача користувався опікун [PERSON] , який здійснює догляд за позивачем та кошти знімав для забезпечення позивача продуктами харчування, ліками та предметами гігієни. Згодом картку було заблоковано банком без пояснення причини. Після звернення [PERSON] до відповідача з метою отримання пояснень щодо блокування карти позивача, співробітником банку було повідомлено, що карта була заблокована за бажанням позивача, що не відповідає дійсним обставинам, оскільки позивач не має змоги рухатись та не має телефону. Після відкриття рахунку [PERSON] кошти позивача він так і не міг отримати, оскільки для зазначений дій необхідна нотаріально засвідчена довіреність. Після оформлення довіреності [PERSON] було також відмовлено у виплаті коштів. З урахуванням вищезазначеного, позивач вимушена звернутись до суду із зазначеним позовом. Ухвалою суду від 20.12.2022 року відкрито провадження у справі за вищезазначеним позовом та справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 05.04.2023 року витребувано докази. 03.05.2023 року на адресу суду надійшли пояснення на позовну заяву в яких представник відповідача просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, в обґрунтування своєї позиції зазначив, що жодного доказу до матеріалів справи, що [PERSON] є опікуном позивача не надано. В матеріалах справи відсутні докази того, що позивача визнано недієздатною особою та докази того, що [PERSON] звертався до органів опіки. Карти позивача були заблоковані на підставі того, що 13.06.2021 року до банку зателефонував [PERSON] з проханням надати інформацію щодо актуалізації даних по бабусі. Повідомив банк про те, що бабуся втратила фінансовий номер телефону. Повідомив, що бабуся не може ходити і прийти до відділення банку невзмозі. На прохання оператора передати трубку власнику карток клієнт відмовив. [PERSON] повідомив банк, що картками позивача користується він, оскільки остання недієздатна. Зазначені дії категорично забороняються умовами і правилами надання банківських послуг. Ухвалою суду від 01.06.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явилася, представник позивача адвокат Сачаєва І.О. в судове засідання з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за наявними у справі доказами. Представник відповідача адвокат Яковлєва-Ангеловська О.А. в судове засідання з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за наявними у справі доказами. Відповідно до ч.2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши подані документи та матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд установив наступні обставини. Судом встановлено та не оспорюється сторонами, що [PERSON] є клієнтом АТ КБ «ПриватБанк». На її ім`я відкрито поточні карткові рахунки. Остання невзмозі користуватися власними коштами, що перебувають на зазначеному рахунку. Як вбачається з виписки, наданої АТ КБ «ПриватБанк» від 25.04.2023 року, на рахунку [PERSON] № [NUMBER] перебувають кошти в розмірі 6\~165,89 грн. З листа АТ КБ «ПриватБанк» від 12.07.2021 року № 20.1.0.0.0/7-210614/1352 вбачається, що на звернення [PERSON] банком повідомлено, що згідно з п. 14.12 ст. 14 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» користувач зобов`язаний використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства України і умов договору, укладеного з емітентом і не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це права або повноважень. Використання електронного платіжного засобу за довіреністю не допускається, крім випадку емісії додаткового електронного платіжного засобу для довіреної особи. Враховуючи зазначене, банком було рекомендовано [PERSON] оформити довіреність для представлення інтересів [PERSON] . Листом АТ КБ «ПриватБанк» від 19.07.2021 року №20.1.0.0.0/7-210622/2479 на звернення [PERSON] банком повідомлено, що не має змоги надати витребувану останнім інформацію стосовно [PERSON] , оскільки інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним при наданні послуг банку є банківською таємницею. Відомості щодо надання [PERSON] на підтвердження того, що він є онуком [PERSON] , що остання невзмозі самостійно користуватись банківськими рахунками та відповідати на телефонні дзвінки банку, також того, що [PERSON] є опікуном [PERSON] , що він має право вчиняти будь-які дії від імені позивача спрямовані на перевипуск карти до матеріалів справи не долучено. Між сторонами виникли правовідносини з питань банківського обслуговування. Ці правовідносини регулюються нормами\~ЦК України,\~Законами України «Про банки і банківську діяльність»\~і «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні». Згідно ст.1066\~ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Відповідно до\~статті 7 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні»\~(який був чинний станом на час виникнення спірних правовідносин) банки мають право відкривати своїм клієнтам вкладні (депозитні), поточні рахунки. Статтею 14.8\~Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні»\~встановлено, що банк та користувач укладають договір щодо порядку та умов використання електронного платіжного засобу. Платіжна картка\~електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду картки, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором (пункт 1.27\~статті 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні»). Пунктом 14.13\~статті 14 цього Закону\~передбачено, що право використовувати електронний платіжний засіб може бути призупинене або припинене емітентом відповідно до умов договору в разі порушення користувачем умов використання електронного платіжного засобу. З матеріалів справи встановлено та не заперечується сторонами, що [PERSON] передала третій особі [PERSON] інформацію по своїй картці без документів, які б наділяли правом останнього використовувати дані рахунки в інтересах позивача. Згідно зі ст.\~1074\~ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов`язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом. Положеннями\~статті 64 Закону України «Про банки і банківську діяльність»\~визначено, що банк має право витребувати, а клієнт (особа, представник клієнта) зобов`язаний надати документи і відомості, необхідні для здійснення ідентифікації та/або верифікації (в тому числі встановлення ідентифікаційних даних кінцевих бенефіціарних власників (контролерів), аналізу та виявлення фінансових операцій, що підлягають фінансовому моніторингу, та інші передбачені законодавством документи та відомості, які витребує банк з метою виконання вимог законодавства, яке регулює відносини у сфері запобігання легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення. У разі ненадання клієнтом (особою, представником клієнта) документів, необхідних для здійснення ідентифікації та/або верифікації (в тому числі встановлення ідентифікаційних даних кінцевих бенефіціарних власників (контролерів), аналізу та виявлення фінансових операцій, що підлягають фінансовому моніторингу, рахунок не відкривається, зазначені в частині другій цієї статті договори (фінансові операції) не укладаються (не здійснюються). Пунктом 2.1.4.2.2. Умов і Правил надання Банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті ПриватБанку за адресою https://privatbank.ua. і є невід`ємною частиною договору банківського обслуговування (надалі - Умови) передбачено, що Банк має право призупинити дію Картки, а також відмовити в продовженні строку дії Картки при здійсненні операцій, що суперечать умовам цього Договору, інтересам Клієнта або Банку, з використанням Картки або нанесеної на них інформації. Відповідно до пункту 2.1.4.48.1. Умов, клієнт зобов`язується не передавати Карти, ПІНи, постійний пароль, одноразові паролі і контрольну інформацію третім особам, не використовувати Картки або нанесені на них дані в цілях, не передбачених цим Договором, або що суперечать чинному законодавству; вживати необхідних заходів для запобігання втрати, пошкодження, розкрадання, нести відповідальність за операціями, здійсненими з використанням ПІНа, постійного пароля, одноразових паролів. Згідно пункту 2.1.4.18 Умов, Відповідальність за усі операції, зроблені в мережі Інтернет по Картках, прив`язаним до Карткового рахунку Клієнта, покладається на Клієнта. Відповідно до пункту 2.1.4.49.8. Умов, Клієнт несе відповідальність за всі операції, що супроводжуються авторизацією, включаючи операції, що супроводжуються правильним введенням нанесених на карті даних, до моменту звернення Клієнта в Банк та блокування Карти. Пунктом 1.1.10.5.2. в разі порушення Клієнтом вимог чинного законодавства України та/ або умов даного Договору та/або у разі виникнення Несанкціонованого овердрафту Банк має право зупинити здійснення розрахунків за Платіжною карткою (заблокувати Платіжну картку) та/або визнати її недійсною до моменту усунення зазначених порушень. Отже, як вбачається із вищезазначеного, Умовами та Правилами надання Банківських послуг у АТ КБ «ПриватБанк» клієнтам банку заборонено передавати третім особам інформацію по своїм рахункам та картам. Відповідно до положень\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно\~ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відтак, суд дослідив матеріали справи з яких вбачається, що позивачем було порушено умови та правила надання банківських послуг у виді передачі третім особам інформацію по своїм рахункам та картам без належних на те документів, які б підтверджували повноваження особи на вчинення будь-яких дій з рахунками позивача, у зв`язку з чим рахунок [PERSON] було заблоковано банком. Також, на підтвердження тверджень позивача викладених у позовній заяві про те, що [PERSON] є опікуном позивача який здійснює догляд за останньою до суду не надано, доказів про те, що до банку було надано довіреність на представлення інтересів позивача з належними повноваженнями також не долучено. Отже із матеріалів справи не вбачається того, що позивач вчинила всі дії спрямовані на виконання умов банку з метою отримання коштів, які зберігаються на її рахунках, відтак, суд не вбачає в діях відповідача ознак неправомірності, оскільки дії співробітники банку діяли згідно з умовами та правилами надання банківських послуг, а отже суд дійшов висновку про відмову в задоволені позовних вимог позивача. Щодо вимоги позивача про стягнення моральної шкоди. За змістом\~ст. 23 ЦК України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої в наслідок порушення її прав і така шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню та не пов`язана з розміром цього відшкодування.\~\~ Відповідно до п.3 ч.2\~ст.23 ЦК України\~моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.\~\~ Відповідно до ч. 1\~ст. 1167 ЦК України\~моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Як роз`яснює Пленум Верховного Суду України в п.5 своєї\~постанови №4\~від 31\~березня 1995\~року «Про\~судову практику\~в справах\~про відшкодування\~моральної (немайнової)\~шкоди» (з послідуючими змінами) при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди суд обов`язково повинен з`ясувати: наявність такої шкоди, чим підтверджується факт заподіяння позивачу моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру.\~\~\~\~ Позивач зазначає, що завдана їй моральна шкода полягає у тому, що вона деякий час, з моменту блокування карти та доки не змінила спосіб отримання пенсії та соціальної допомоги, не могла придбати ліки та продукти харчування та у зв`язку з цим страждала. Проте позивачем не доведено підстави моральних страждань передбачені ст.23 ЦК України, тому в частині вимог про стягнення моральної шкоди суд вважає відмовити. На підставі\~ст.ст.\~23,1066,1074,1167ЦК України,

Outcome: dismissed