Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-29 00:00:00

22.05.2023 року по даній справі прийнято рішення, повний текст якого складено 31 травня 2023 року. 23.06.2023 року до суду від прокурора шостого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Андрія Касьяна надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій просить стягнути з [PERSON] та [PERSON] на користь Офісу Генерального прокурора витрати по оплаті судового збору у розмірі 1\~240, 50 грн. Подану заяву мотивує тим, що рішенням суду позовні вимоги були задоволені та вирішено, зокрема, стягнути з [PERSON] та [PERSON] на користь Офісу Генерального прокурора України судовий збір по 3 613 грн. 20 коп. з кожного. Повернути Офісу Генерального прокурора України з державного бюджету України 50% сплаченого при подачі позовної заяви судового збору, що становить 7 226 грн. 40 коп. Разом з тим, у даному рішенні залишено без вирішення питання стягнення судових витрат у вигляді судового збору за подання заяви про забезпечення позову, що і стало підставою для звернення до суду з відповідною заявою. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні з приводу поданої заяви, зазначила, що не розуміє за яких обставин не було вирішено дане питання при прийнятті рішення судом 22.05.2023 року, тому вважає, що дане клопотання повинно бути розглянуто судом у відповідності до чинного законодавства України. Представник позивача, відповідач [PERSON] до суду не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Частиною ч. 4 ст.\~270\~ЦПК України визначено, що в разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Дослідивши матеріали справи в межах питання, яке розглядається, суд приходить до висновку, що дійсно під час ухвалення рішення не вирішено питання про судові витрати, а тому з даного приводу вважає за необхідне постановити додаткове рішення. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст.270\~ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Судом встановлено, що ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 27.07.2022 року заяву прокурора шостого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Касьяна Андрія Олексійовича про забезпечення позову по цивільній справі за позовом Виконувача обов`язків Генерального прокурора Говди Романа Михайловича в інтересах держави до [PERSON] та [PERSON] про визнання договору недійсним, припинення права власності та скасування державної реєстрації задоволено. Накладено арешт на садовий будинок загальною площею 188,7 кв.м, що розташований за адресою [ADDRESS] та земельну ділянку номер [ADDRESS] , площею 0.1198 га, кадастровий номер 3221888000:24:007:0103, що розташована за адресою [ADDRESS] , які належать [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ). Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 22.05.2023 року позов Виконувача обов`язків Генерального прокурора Говди Романа Михайловича в інтересах держави до [PERSON] та [PERSON] про визнання договору недійсним, припинення права власності та скасування державної реєстрації задоволено. Вирішено визнати недійсним договір про виділ майна із спільної сумісної власності подружжя між [PERSON] та [PERSON] від 27 липня 2021 року про виділення в приватну власність [PERSON] садового будинку [ADDRESS] , а також земельної ділянки № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] ; припинити право власності [PERSON] на садовий будинок [ADDRESS] , що виникло на підставі договору про виділ майна із спільної сумісної власності подружжя між [PERSON] та [PERSON] від 27 липня 2021 року; припинити право власності [PERSON] на земельну ділянку [ADDRESS] , що виникло на підставі договору про виділ майна із спільної сумісної власності подружжя між [PERSON] та [PERSON] від 27 липня 2021 року; скасувати державну реєстрацію в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності [PERSON] на земельну ділянку [ADDRESS] , що виникло на підставі договору про виділ майна із спільної сумісної власності подружжя між [PERSON] та [PERSON] від 27.07.2021 (запис № 59500397 від 27 липня 2021 року приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Якушевої Є.А.); скасувати державну реєстрацію в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності [PERSON] на садовий будинок [ADDRESS] , що виникло на підставі договору про виділ майна із спільної сумісної власності подружжя між [PERSON] та [PERSON] від 27 липня 2021 року (запис №59499797 від 27 липня 2021 року приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Якушевої Є.А.); стягнути з [PERSON] та [PERSON] на користь Офісу Генерального прокурора України судовий збір по 3 613 (три тисячі шістсот тринадцять) грн. 20 (двадцять) коп. з кожного; повернути Офісу Генерального прокурора України з державного бюджету України 50% сплаченого при подачі позовної заяви судового збору, що становить 7 226 (сім тисяч двісті двадцять шість) грн. 40 (сорок) коп. Згідно вимог ч. 1 ст.\~133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи вбачається, що за подання до суду заяви про забезпечення позову позивачем було сплачено судовий збір в розмір 1 240, 50 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 2395 від 04.07.2022 року. Разом з тим, при ухваленні рішення судом не вирішено питання щодо розподілу судових витрат у вигляді судового збору за подання заяви про забезпечення позову. З рішення Вишгородського районного суду Київської області від 22.05.2023 року вбачається, що заявлені вимоги відповідачами були визнані. При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову. Тобто, у разі визнання відповідачем позову, позивачу, який не звільнений від сплати судового збору, з державного бюджету повертається 50% судового збору, який ним сплачено при поданні позову, а із відповідача стягуються (відшкодовуються) на користь позивача інші 50% судового збору. Відтак, позивачу з державного бюджету України слід повернути 50% сплаченого при подачі заяви про забезпечення позову та стягнути 50% сплаченого судового збору за подання заяви про забезпечення позову з відповідачів. Таким чином, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення в частині вирішення питання про стягнення судових витрат, у виді судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

Outcome: approved