Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про усунення перешкод щодо участі у вихованні та спілкуванні з дитиною визначення способів та порядку участі у вихованні дитини, зобов`язати надавати точну інформацію про місце навчання, перебування, проживання дитини та відомості з ким він знаходиться, в обґрунтування якого вказала, що вони з відповідачем з 7 жовтня 2007 року перебували у зареєстрованому шлюбі. 12 травня 2014 року за рішенням Хмельницького міськрайонного суду шлюб між ними розірвано. Від цього шлюбу вони мають сина [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу, [PERSON] проживав разом з матір`ю. В жовтні 2020 року після зустрічі батька з сином та проведення спільних вихідних, син до матері не повернувся а залишився у батька. Позивачка вважає, що відповідач відібрав у неї сина на проживання до себе, вона не має можливості бачитися з ним та виконувати по відношенню до [PERSON] своїх батьківських обов`язків і приймати участь у його вихованні. Відповідач категорично відмовляється спілкуватися із нею та створює сину всі умови, що б він не потребував матері. Після проживання сина із батьком, він став вороже ставитися до матері та уникати спілкування із нею. У зв`язку з чим позивачка просить зобов`язати відповідача не чинити перешкоди у спілкуванні та у вихованні дитини та визначити способи участі у його вихованні та надавати інформацію про обставини життя сина. В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали та просять їх задовольнити. Частково заперечували щодо визначених способів та порядку участі у вихованні сина [PERSON] висновком органу опіки та піклування виконкому Хмельницької міської ради. Відповідач та її повноважний представник в судовому засіданні проти позовних вимог в частині створення перешкод у спілкуванні з дитиною заперечували, вказують, що батько не проти побачень батька з дитиною, проте дитина сама не виявляє бажання спілкуватися із матір`ю. Представник третьої особи органу опіки та піклування виконкому Хмельницької міської ради в судовому засіданні заявлений позов підтримала щодо встановлення можливих способів участі позивача у вихованні дитини відповідно до наданого висновку. Подала заяву про розгляд справи за відсутності повноважного представника третьої особи. Суд, заслухавши пояснення сторін, свідка, спеціаліста, перевіривши матеріали справи доказами, заслухавши спеціаліста, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом достовірно установлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 7 жовтня 2007 року перебували у зареєстрованому шлюбі. 12 травня 2014 року за рішенням Хмельницького міськрайонного суду шлюб між ними розірвано. Від цього шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу, [PERSON] проживав разом з матір`ю. В жовтні 2020 року після зустрічі батька з сином та проведення спільних вихідних, син до матері не повернувся а залишився у батька, рідко спілкується з матір`ю, уникає зустрічей. Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконкому Хмельницької міської ради від 09.06.2022 року за №368 визначено такі способи участі [PERSON] у вихованні сина [PERSON] , [INFO] : час спілкування: щотижня в суботу з 11 год. 00 хв. до 14 год. 00 хв.. Зустрічі відбуватимуться за попередньої згоди дитини та без порушення його режиму дня. Якщо [PERSON] , [INFO] сам ініціює зустріч з матір`ю [PERSON] , батько не має обмежувати його у виборі дня та, часу та тривалості спілкування. Відповідно до ст.ст. 141, 150, 151, 153, 157, 159 Сімейного Кодексу України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками чи проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право обирати форми і методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства. Право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Мати, батько, дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків. коли таке право обмежене законом. Питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ч.ч.4-6 ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, зокрема, обов`язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Згідно із абз.3 ч.2 ст.159 СК України під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. З урахуванням цих вимог, суд вважає більш прийнятним порядок участі позивача у вихованні доньки, який рекомендував орган опіки та піклування виконкому Хмельницької міської ради. Також, враховуються пояснення спеціаліста - психолога Хмельницького обласного центру соціально-психологічної допомоги [PERSON] , яка в суді пояснила, що при вирішенні даної спірної ситуації сторонам слід прийняти позицію дитини, поважати вибір сина, дотримуватися даних обіцянок, враховуючи майже підлітковий його вік. В решті в позові слід відмовити. Враховується, що не здобуто належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідачем створюються перешкоди позивачці у спілкуванні та побаченні з дитиною. Щодо обов`язку надання інформації, також не встановлено відсутність добровільної згоди відповідача на надання такої інформації за запитом позивачки. Враховується можливість спілкування матері з сином за допомогою телекомунікацій. На підставі наведеного та

Outcome: partial