Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-05 00:00:00

Позивач, звернувшись в суд із даним позовом, посилається на те, що [INFO] померла його мати [PERSON] , після її смерті відкрилася спадщина за законом на 1/6 частку житлового будинку та земельну ділянку. Зазначає, що він відповідно до положень ст. 1268 ЦК України прийняв спадщину та став власником спадкового майна з дня відкриття спадщини. З метою оформлення спадкових справ звернувся із відповідною заявою до державного нотаріуса про видачу йому свідоцтва про право на спадщину. 22 березня 2023 року нотаріус видала йому свідоцтво про право на спадщину на 1/6 частку житлового будинку. Однак, у видачі свідоцтва на земельну ділянку відмовила, оскільки частка померлої у спільній сумісній власності не виділена. Зазначає, що покійній матері належала 1/6 частка спірної земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , загальною площею 0,0701 га, кадастровий номер 261060000022002000, на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІФ № 091572 виданим 15 грудня 2005 року. На праві спільної сумісної власності з [PERSON] . За життя його мати не виділяла свою частку земельної ділянки Просить суд визнати за ним право власності на 1/6 частку спірної земельної ділянки в порядку спадкування. Позивач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідачка в судове засідання також не з`явилася, і в свою чергу, також подала суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності, щодо задоволення позову не заперечуює. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Врахувавши заяви сторін, дослідивши матеріали справи суд дійшов наступних висновків. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Судом встановлено, що на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІФ № 091572 від 15 грудня 2005 року [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить земельна ділянка площею 0,0701 га розташована в [ADDRESS] (а.с. 7). Вказане також підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с. 9-11). [INFO] мати позивача [PERSON] померла, про що 24 березня 2007 року складено відповідний актовий запис за № 178 (а.с. 5). Після її смерті відкрилася спадщина на законом яка складається із 1/6 частки житлового будинку та спірної земельної ділянки. Позивач, як спадкоємець першої черги, який прийняв спадщину, з метою оформлення спадщини звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. 22 березня 2023 року нотаріус видала йому свідоцтво про право на спадщину на 1/6 частку житлового будинку розташованого в [ADDRESS] , що також підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі та витягом з державного реєстру ревучих прав (а.с. 8, 13,14). У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку нотаріус відмовила у зв`язку із тим, що частка померлої у спільній сумісній власності не виділена (а.с. 12). Згідно копії спадкової справи після смерті [PERSON] , спадкоємцями на спадкове майно спадкодавці є сторони по справі. 22 березня 2023 року позивач звернувся із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Пункт 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України передбачає, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно з ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Виходячи з того, що позивачу на праві власності належить частка земельної ділянки і це право не порушує нічиї права і охоронювані законом інтереси, однак, він не взмозі оформити власність через те що частка спадкодавиці у спільній сумісній власності не виділена, а відповідачка, як співвласник земельної ділянки не заперечує щодо визнання за позивачем права власності на 1/6 частку спірної земельної ділянки, суд вважає за можливе визнати за позов задовольнити. На підставі наведеного та ст.ст. 15, 16, 328, 392, 1217, 1268 ЦК України,

Outcome: approved