Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-05 00:00:00

27.03.2023 року позивач звернулася до Деснянського районного суду м. Києва із позовом до відповідача в якому просить суд: стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача грошові кошти в сумі 75 000 грн. за сплачений завдаток про надання послуги поставки будматеріалів та 14 548,84 грн. - суму пені, а також витрати на правову допомогу у розмірі 15 000 грн. Вимоги позовної заяви мотивовано тим, що в липні 2022 року позивачка придбала через мережу Інтернет сайту "ОЛХ" в компанії "Країна металу" будівельні матеріали для будівництва огорожі. В свою чергу, позивачка вела електронне листування в додатку Viber з представником компанії "Країна металу" [PERSON] стосовно ціни, асортименту, термінів поставки будівельних матеріалів. Згідно до накладної замовлення від 07.07.2022 року, постачальником в якій є БКФ "Астра+" м. Львів позивач придбала будівельні матеріали на загальну суму 204 625 грн. 00 коп. 30.07.2022 року позивач перерахувала на розрахунковий рахунок відповідача завдаток в розмірі 75 000 грн., трьома платежами по 24 990 грн. за будівельні матеріали для огорожі, що підтверджується платіжними дорученнями. Проте, відповідач в порушення попередніх домовленостей відмовився доставити замовлений і частково оплачений товар позивачкою та повернути сплачені грошові кошти. В свою чергу позивачка неодноразово зверталась, за допомогою електронного листування в застосунку електронного зв`язку Viber до відповідача з проханням повернути сплачені кошти, проте відповідач станом на день подання позовної заяви сплачені грошові кошти позивачу не повернув. Враховуючи вищевикладене, позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь кошти за сплачений завдаток у розмірі 75 000 грн., а також в порушення домовленостей між сторонами просить суд стягнути з останнього пеню у розмірі 14 548, 84 грн. та витрати на правову допомогу. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 28.03.2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідачу був встановлений п`ятнадцятиденний строк з дня вручення вказаної ухвали подати відзив на позовну заяву. Копію ухвали про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками направлено відповідачу по місцю реєстрації. В установлений судом строк відповідач відзив на позов не подав. 30.06.2023 від представника позивача [PERSON] - адвокта Мамаєва Д.Ю. до канцелярії суду через засоби поштового зв`язку "Укрпошта" надійшло клопотання про долучення письмових доказів, а саме матеріалів електронного листування. У відповідності до ч.8 ст.279 Цивільного процесуального кодексу України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст.174 Цивільного процесуального кодексу України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Представник позивача та позивач в судове засідання не з`явились, про час та місце слухання повідомлені належним чином. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовільнити. Відповідач до судового засідання не з`явився. Повідомлявся про дату та час розгляду справи належним чином. Правом на подачу відзиву на позов не скористався. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За змістом ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Згідно ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За наведених обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Згідно ст. 902 Цивільного кодексу України, виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] згідно до накладної замовлення від 07.07.2022 року, постачальником в якій є БКФ "Астра+" м.Львів через мережу Інтернет сайту "ОЛХ" придбала будівельні матеріали на загальну суму 204 625 грн. Відповідно до платіжних доручень №ЕСМ_Р24А104165269D71782 від 30.07.2022, №ЕСМ_Р24А104437241D67090 від 30.07.2022, №ЕСМ_Р24А104289816D38001 від 30.07.2022 позивачкою рахунок відповідача було сплачено завдаток у розмірі 75 000 грн. в три платежі по 24 990 грн. Проте, відповідач в порушення попередніх домовленостей відмовився доставити замовлений і частково оплачений товар позивачкою та повернути сплачені кошти. Як вбачається із долучених до матеріалів справи доказів електронного листування, позивачка неодноразово зверталась, за допомогою електронного листування в застосунку Viber до відповідача з проханням повернути сплачені кошти, проте відповідач ігнорував такі прохання позивача, та станом на подання позовної заяви сплачені кошти не повернув. Згідно ч.1 ст.698 ЦК України "За договором роздірбної купівлі-продажу продавець, який здійснює підприємницьку діяльність з продажу товару, зобов`язується передати покупцеві товар, що звичайно призначається для особистого,домашнього або іншого використання, не пов`язаного з підприємницькою діяльністю, а покупець зобов`язується прийняти товар і оплатити його." - відповідно до цієї норми між позивачем та відповідачем виникають зобов`язання згідно договору роздрібної купівлі-продажу товару зобов`язаний передати замовлений товар позивачеві, а у позивача виникає зобов`язання, як у покупця, прийняти і оплатити замовлений товар. В свою чергу, письмовий договір, між позивачем та відповідачем, роздрібної купівлі-продажу не був укладений, але фактично такий договір, письмова форма якого законодавством не вимагається, вважається укладеним з моменту фактичного замовлення позивачем товару та отримання відповідачем грошових коштів за замовлений товар. Відповідно до ч.1 ст.205 ЦК України "Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. (Ч.1ст.205, зі змінами, внесеними згідно із Законом №675-VIII від 03.09.2015)", - згідно викладеного в нормі права законодавець передбачив, що правочини можуть укладатись як в усній так і в письмовій формі, якщо законом не встановлена обов`язкова форма правочину. В даному випадку, як вбачається з електронного листування Viber, між позивачем та відповідачем є домовленість стосовно купівлі-продажу будівельних матеріалів для будівництва огорожі, за які позивач, згідно до попередньо узгодженої ціни між сторонами, сплатила завдаток у розмірі 75 000 грн. на рахунок відповідача. Відповідач отримав узгоджений між сторонами завдаток за матеріали на свій рахунок, проте в порушення попередніх домовленостей замовлений товар позивачу так і не відправив. Відповідно до ст. 906 Цивільного кодексу України, збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. (ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України. Приписами ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч. 2 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк - розірвати договір і вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення недоліків третій особі за рахунок виконавця. Статтею 526 ЦК України унормовано, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У силу вимог ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно до ч.5 ст.10 ЗУ "Про захист прав споживачів": "У разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (наданя послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не перебачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. За ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Розрахунок суми пені: розраховується за формулою: (пеня) = (сума вартості послуг за Договором) * (Розрахункова ставка (%)) - (кількість днів прострочення зобов`язання )/100% Пеня) = 204 625 грн. * 3,000%*237/100% = 14 548,84 грн. За таких обставин з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення пеня 14 548,84 грн. внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов`язань. Положеннями ст. 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом. За змістом ч. 1 п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1 - 4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Отже, зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Судом встановлено, що відповідачем у встановленому законом порядку та строк були надані документи на підтвердження понесених судових витрат позивача на професійну правничу допомогу, а саме: засвідчена копія договору про надання правничої допомоги №01/03/2023-1 від 01.03.2023; Засвідчена копія Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0000069 від 07.03.2023 року; попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат. За таких обставин, суд вважає за можливе задовольнити вимогу позивача про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу, які пов`язані з розглядом справи у розмірі 15 000 грн. Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на викладене, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про захист прав споживачів, є обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. В порядку ст. 141 ЦПК України, суд присуджує до стягнення з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн. Враховуючи наведене та

Outcome: approved