Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-09 00:00:00

18.05.2023 [PERSON] звернувся до суду із позовом до Зміївської територіальної громади в особі Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, треті особи: [PERSON] , [PERSON] , в якому просив визначити йому додатковий строк тривалістю в два місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначив, що його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Мати позивача [PERSON] - [PERSON] народилася [INFO] в сім`ї [PERSON] та [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина до складу якої входить: земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 5,3923 га, кадастровий номер 6321755300:01:000:0381, яка розташована на території Зміївської територіальної громади Чугуївського району Харківської області (колишня Зідьківська селищна рада Зміївського району Харківської області) та земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,1 га. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є син [PERSON] та дочка - [PERSON] , мати позивача [PERSON] . Разом з тим спадкоємці першої черги наміру приймати спадщину не мають. [PERSON] не був зареєстрований разом з дідом [PERSON] на час його смерті [INFO] , а тому повинен був звернутися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини в передбачений законом шестимісячний строк. У встановлений\~законом шестимісячний\~строк позивач\~не мав\~можливості звернутися\~до нотаріальної\~контори із\~заявою про\~прийняття спадщини,\~пропустив шестимісячний\~строк та\~вчасно не\~подав заяву\~про прийняття\~спадщини після\~смерті діда\~до нотаріальної\~контори,\~оскільки 24\~лютого 2022\~року указом\~Президента України\~№ 64/2022\~у зв`язку\~з військовою\~агресією російської\~федерації проти\~України,\~на підставі\~пропозиції Ради\~національної безпеки\~і оборони\~України,\~відповідно до\~пункту 20\~частини першої\~статті 106\~Конституції України,\~Закону України\~"Про\~правовий режим\~воєнного стану" введено воєнний стан на всій території України, який в подальшому було неодноразово продовжено. Після незаконного вторгнення на територію України збройних сил Російської Федерації, тобто після 24.02.2022, позивач переніс стрес, що спричинив хворобу. За наслідками хвороби, яка тривала з вересня 2022 року, у лютому 2023 року позивача було прооперовано в м. Києві в інституті нейрохірургії ім. академіка А.П. Ромоданова НАМИ України. З заявою про прийняття спадщини позивач звернувся до приватного нотаріуса лише 16.01.2023 де йому було роз`яснено право на звернення до суду із заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті діда. Враховуючи вищевикладене [PERSON] звернулася до суду із заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Ухвалою судді Зміївського районного суду Харківської області від 22.05.2023 провадження у зазначеній справі відкрито та призначено підготовче засідання, задоволено клопотання позивача про витребування доказів. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 12.06.2023 закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті на 10.07.2023. 10.07.2023 належним чином учасники справи в судове засідання не з`явилися. Представник позивача [PERSON] адвокат Оберкович Г.В. надала до канцелярії суду заяву відповідно до якої просила проводити розгляд справи за відсутності позивача та його представника, на задоволенні позовних вимог наполягала в повному обсязі. Представник територіальної громади в особі Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області Маковецька К.О. до канцелярії суду надала заяву, відповідно до якої просила проводити розгляд справи за відсутності представника Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області за наявними матеріалами у справі. Треті особи [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не прибули, про причини своєї неявки суд не повідомляли, будь яких заяв з процесуальних питань, в тому числі й щодо відкладення розгляду справи від третіх осіб до суду не надходило. Відповідно до частини 3 статті 211 Цивільного процесуального кодексу України\~учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до частини 1 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У зв`язку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального запису. Суд, ознайомившись з матеріалами справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, прийшов до наступного висновку. Частинами 1, 3 статті 13 Цивільного процесуального кодексу\~передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до статей 76-81 Цивільного процесуального кодексу України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] копія Свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого 01.09.1979, актовий запис № 199, копія Свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого повторно 18.03.2023 (а.с. 7, 8). 30 січня 1998 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу змінено з " [PERSON] " на " [PERSON] ", рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 21.05.2015 вказаний шлюб розірвано (а.с. 9). Згідно Свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого повторно 20 травня 2016 року, батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 20 (а.с. 6). [INFO] у віці 59 років померла [PERSON] копія Свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] , актовий запис № 230 (а.с. 11). Відповідно до копії Свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] , виданого 09.11.2021, [INFO] у віці 69 років помер [PERSON] , актовий запис № 1311 (а.с. 10). Відповідно до інформації наданої головним спеціалістом відділу реєстраційних послуг Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області Синицькою О. № 110С від 10.03.2023, [PERSON] , [INFO] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , за вказаною адресою станом на день смерті [INFO] [PERSON] , ніхто крім останнього зареєстрований не був (а.с. 13). З копії Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ХР № 042100, копії Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, індексний номер: 19413208 від 24.03.2014, копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер: 19413722 від 24.03.2014 вбачається, що земельна ділянка площею 5,3923 га у межах згідно з планом, розташована на території Зідьківської селищної ради Зміївського району Харківської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6321755300:01:000:0381 та земельна ділянка 16 площею 0,1 га., розташована по [ADDRESS] з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: 6321710100:03:000:0500, належать на праві власності [PERSON] (а.с. 14-16). Відповідно до інформації наданої приватним нотаріусом Чугуївського районного нотаріального округу Харківської області Трубнікової В.В. на запит Зміївського районного суду Харківської області, після смерті [PERSON] на підставі заяви [PERSON] про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16.01.2023 була заведена спадкова справа за № 2/2023, номер у спадковому реєстрі: 70145219 до майна померлого [INFO] [PERSON] , також у справі наявна заява [PERSON] про відмову від спадщини, інших заяв не надходило, свідоцтва на право на спадщину не видавалося (а.с. 31, 32). Заява про прийняття спадщини від [PERSON] до приватного нотаріуса Чугуївського нотаріального округу Харківської області Трубнікової В.В. надійшла 16.01.2023, тобто після строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу України, у зв`язку з чим приватним нотаріусом позивачу було роз`яснено право на звернення до суду із заявою про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини (а.с. 17). Відповідно до статті 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до частини 1 статті 1222 Цивільного кодексу України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. В силу статей 1216-1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статей 1220-1221, 1223 Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. Спадкування може відбуватися за заповітом або за законом. Згідно зі статтями 1268-1270 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Натомість судом встановлено, що позивач звернувся до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері зі спливом шестимісячного строку. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (стаття 1272 Цивільного кодексу України). Відповідно до статей 1273-1275 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 названого Кодексу, подавши нотаріусу за місцем відкриття спадщини відповідну заяву. Виходячи з вище викладеного можливо зробити висновок, що прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом, є правом спадкоємця й залежить виключно від його власної волі. Вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов`язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання ним процедури входження у спадкування і кінцево дає відповідь на питання про прийняття спадщини. Так, для прийняття спадщини спадкоємцем, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, необхідно особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Це є обов`язковим для обох названих видів спадкування. Пропуск шестимісячного строку позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Вказане у повній мірі відповідає Правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 6 лютого 2013 року в справі № 6-167цс12. Спадкодавець [PERSON] помер [INFO] , отже спадкоємці повинні були звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини до 07 червня 2022 року. Разом з\~тим Указом\~Президента України\~від 24.02.2022\~№64/2022\~"Про\~введення воєнного\~стану в\~Україні", затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, було продовжено до 18 серпня 2023 року. Пунктом 3\~постанови Кабінету\~Міністрів України\~№ 164\~від 28.02.2022\~"Деякі\~питання нотаріату\~в умовах\~воєнного стану" установлено, що на час дії воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини зупиняється. Відповідно до пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів України № 164 від 28.02.2022 "Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану" перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини. Так, з урахуванням викладеного, строк подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] сплинув 07.09.2022. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Спадкоємець прийняв спадщину, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Як зазначалося вище [PERSON] звертався до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, а отже, здійснив всі дії, передбачені Цивільним кодексом України для вираження волевиявлення отримати Свідоцтво про право на спадщину, проте, пропустив строк звернення до нотаріуса. Верховний Суд зазначає, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини вважаються причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини. Правила частини третьої\~статті 1272 Цивільного кодексу України\~можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які пов`язані, зокрема, з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Подібний висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 14 вересня 2016 року у справі № 6-1215цс16, Верховним Судом у постановах від 11 липня 2018 року у справі № 381/4482/16-ц (провадження № 61-12844св18), від 17 червня 2020 року у справі № 520/10377/17 (провадження № 61-48230св18), від 11 серпня 2021 року у справі № 720/1079/19 (провадження № 61-14663св20), від 22 січня 2020 року у справі № 592/18695/18 (провадження № 61-13558св19). Позивачем [PERSON] надано суду належні та допустимі докази підтвердження факту поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини, а саме медичну документацію про хворобу та перебуванні на лікуванні. (а.с.18,19,20) При цьому суд зазначає, що позивач в іншому порядку, ніж судовий, не може захистити свої права на прийняття спадщини, а завданням судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд та вирішення цивільної справи з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб. Постановлення рішення про задоволення позову є забезпеченням права позивача на справедливий суд відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи. Враховуючи, що після смерті [INFO] [PERSON] позивач є єдиним спадкоємцем, який виявив намір прийняти спадщину, інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини в нотаріальну контору не звертались, позивач вчасно не звернулась до нотаріальної контори для подачі заяви про прийняття спадщини у зв`язку з об`єктивними обставинами, а тому пропущений строк для прийняття спадщини позивачем суд визнає поважним. Суд вважає достатнім строк терміном два місяці для подання [PERSON] заяви до нотаріальної контори для прийняття спадщини. На підставі викладеного, суд дійшов до висновку про можливість та наявність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] в повному обсязі.

Outcome: approved