Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-26 00:00:00

15.05.2023 до суду звернулась позивач з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого вказала, що від шлюбу з відповідачем [PERSON] вони мають дітей, синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Одруження з відповідачем виявилось невдалим, тому рішенням Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 27 лютого 2023 року шлюб між ними розірвано. На цей час сторони проживають окремо, діти залишилися проживати разом із позивачкою і перебувають на її утриманні. Вказує, що відповідач є працездатною особою, на його утриманні інших дітей чи непрацездатних осіб не перебуває, тому вважає, що останній має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Посилаючись на\~те,\~що вона\~самостійно здійснює\~утримання та\~виховання вищевказаних\~неповнолітніх дітей,\~тому просила\~стягувати з\~відповідача [PERSON] \~на свою\~користь аліменти\~на утримання\~дітей [PERSON] ,\~ [INFO] \~та [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~у розмірі\~однієї третьої\~частини заробітку\~(доходу)платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, починаючи стягнення з дня звернення до суду. Ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 16.05.2023 відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Однак телефонограмою повідомив суд, що згодний з пред`явленими до нього позовними вимогами щодо стягнення з нього аліментів на утримання дітей. Оскільки в судове засідання сторони не з`явились, суд відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України,\~проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу. Суд, вивчивши доводи позовної заяви та дослідивши додані до неї письмові документи в їх сукупності, дійшов такого висновку. З матеріалів справи вбачається, що від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 11.06.2020 (а.с. 14) та [PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження [NUMBER] від 11.06.2020 (а.с. 17). Рішенням Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 27.02.2023 шлюб між [PERSON] та [PERSON] , що зареєстрований 14 грудня 2019 року Софіївським районним ВДРАЦС ГТУЮ у Дніпропетровській області, (актовий запис № 51) розірвано. Вказане рішення набрало законної сили 30.03.2023 (а.с. 7). Відповідно до довідки виконавчого комітету Девладівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області № 709 від 29.12.2022, позивач [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , разом із нею проживають сини: [PERSON] , 2012 року народження, [PERSON] , 2020 року народження та [PERSON] , 2020 року народження. Відповідач [PERSON] не зареєстрований та не проживає за вказаною адресою (а.с. 4). Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини ООН від 20.11.1989р. (далі - Конвенція), яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991р. та яка набула чинності для України 27.09.1991р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Згідно зі ст. 18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За ч. 1, 2 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. 08.07.2017 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів від 17.05.2017 року № 2037 - VII, відповідно до якого внесено зміни до ст. 182 СК України, а саме: при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. N 606-XIV «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ст. 191 СК України). Днем звернення позивача до суду є 15.05.2023, оскільки саме цим днем датована позовна заява та подана до суду. Згідно ч.1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності до ст. 430 ч.1 п.1 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного, з урахуванням всіх обставин справи, суд вважає за необхідне стягувати щомісячно з відповідача на користь позивача на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/3 з усіх видів його доходу (заробітку),\~але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, починаючи стягнення з дня звернення до суду з 15.05.2023. Крім того, оскільки відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору, то з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073 грн. 60 коп..

Outcome: approved