Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до Бучацького районного суду Тернопільської області з заявою про встановлення факту смерті [PERSON] , [INFO] , який мав місце [INFO] в с.Петриків Тернопільського району Тернопільської області. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що її син, [PERSON] перебував у липні 2018 року на стаціонарному лікуванні у 7 відділі Тернопільської обласної психоневрологічної лікарні. 28 липня 2018 року самовільно залишив лікарню і зник безвісти. 25 квітня 2019 року в лісосмузі, яка розташована на території с.Петриків Тернопільського району, було виявлено рештки кісток скелету людини. За результатами проведеної молекулярно-генетичної експертизи №10/658 від 04.11.2019 року встановлено, що рештки кісток скелету людини, які були виявлені 25.04.2019 року в лісосмузі, що на території с.Петриків Тернопільського району Тернопільської області, належать її сину [PERSON] . Вона довгий час перебувала за кордоном і не мала змоги раніше зареєструвати смерть сина. 10 червня 2023 року звернулася у Бучацький відділ ДРАЦС, але їй відмовлено у державній реєстрації смерті сина через відсутність документу, встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою. Таким чином, виникла необхідність встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , жителя с. Костільники Бучацького району Тернопільської області, що мав місце [INFO] в с.Петриків Тернопільського району Тернопільської області.Встановлення даного факту необхідно їй для оформлення спадщини після смерті чоловіка [PERSON] . Спадщина відкрилась ще до смерті сина [PERSON] і відповідно він являється спадкоємцем першої черги за законом, що перешкоджає їй оформити спадкові права. В судове засідання заявниця [PERSON] не з`явилася, однак в прохальній частині заяви просила справу розглядати у її відсутності. В судове засідання представник заінтересованої особи Бучацького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Чортківському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції не з`явилася, однак подала суду заяву, в якій просила справу розглядати без представника, згідно чинного законодавства. Дослідивши письмові докази, суд встановив наступні обставини. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] , батьками є [PERSON] та [PERSON] . Згідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] . 14 вересня 2018 року за заявою [PERSON] внесено відомості в Єдиний реєстр досудових розслідувань та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №12018210010002695 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України. 25 квітня 2019 року за заявою [PERSON] внесено відомості в Єдиний реєстр досудових розслідувань та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №12019210180000248 щодо виявлення 25.04.2019 року в лісосмузі, що на території с.Петриків Тернопільського району, невпізнаного трупа. Відповідно до висновку експерта №10/658 від 04.11.2019 [PERSON] (об`єкт №2) може бути біологічною матір`ю особи чоловічої генетичної статі, кістку якої надано на дослідження (об`єкт №1). Ймовірність даної події складає 99,91 %. 25 листопада 2019 року постановою слідчого Тернопільського РВП ТВП ГУНП в Тернопільській області закрито кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12019210180000248 від 25.04.2019 року. Статтею 4 ЦПК України, передбачено що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.2 ст.293 ЦПК України суди розглядають в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Так, законодавством України визначено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, встановлених законом, зміна імені, смерть відповідно до Сімейного кодексу України та Цивільного кодексу України,Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та інших актів законодавства. Відомості про смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян відповідно до Порядку ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2007 № 1064. Згідно ч.1 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відповідно до п.1 Розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18 жовтня 2000 року, підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Така ж позиція щодо розгляду даної категорії справ викладена у п. 13, 18 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», а саме: суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Таким чином, оскільки заявниця не може отримати від закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, що створені за законодавством України документ встановленої форми про смерть та на його підставі зареєструвати смерть [PERSON] , а встановлення вказаного факту обумовлено необхідністю оформлення заявницею спадкових прав, тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви [PERSON] .

Outcome: approved