Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-09 00:00:00

Позивач в особі начальника Артемівського управління по газопостачанню та газифікації звернувся до Артемівського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 8277,34 грн., яка утворилася в період з 01.09.2015 по 25.01.2022 внаслідок несплати за надані послуги з постачання природного газу; заборгованості у розмірі 4416,35 грн., яка утворилася в період з 01.01.2020 по 25.01.2022 внаслідок несплати за надані послуги з розподілу природного газу; а також інфляційних витрат у сумі 5 445,20 грн., 3% річних у сумі 1 897,06 грн., а також витрат по оплаті судового збору 2 481 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що між позивачем та відповідачем відбулись цивільно-правові відносини щодо надання та споживання житлово-комунальних послуг з газопостачання за адресою: [ADDRESS] , про що свідчать виставлені на оплату рахунки за спожитий природний газ, відомості про їх оплату та наявність у відповідача [PERSON] особового рахунку № [NUMBER] , а розрахунки за надані послуги з газопостачання здійснювались відповідно до норм споживання та встановлених цін на газ. Так, Артемівським управлінням по газопостачанню та газифікації забезпечується постачання природного газу відповідачу своєчасно, безперервно та якісно відповідно з Правилами надання населенню послуг по газопостачанню, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 09 жовтня 1999 року № 2246, та Правилами постачання природного газу, затвердженими Постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2496. Відповідачем здійснювалось фактичне споживання природного газу, а згідно з особовим рахунком № [NUMBER] станом на 26.01.2022 року за період з 01.09.2015 по 25.01.2022 року сума боргу складає 8277,34 грн. за надані послуги з постачання природного газу; за період з 01.01.2020 по 25.01.2022 сума боргу складає 4416,35 грн. за надані послуги з розподілу природного газу. У порушення вимог закону (п. 4 ст. 29 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 1999 року № 2246, згідно з якими споживач зобов`язаний своєчасно вносити плату за надані послуги з газопостачання), відповідач не вживає заходів до погашення заборгованості, чим спричиняє значну шкоду позивачу, у зв`язку з чим останній вимушений звернутися до суду. Також у відповідності до ч. 1 ст. 625 ЦК України, окрім вказаних сум заборгованості, позивач просить стягнути інфляційні витрати за період з 11.10.2015 року по 25.01.2022 року в сумі 5445,20 грн., а також 3% річних за цей же період в сумі 1897,06 грн. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 16.02.2022 за вказаною цивільною справою було відкрито провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті, відповідачам був наданий строк для подання відзиву на позовну заяву. Розпорядженням Голови Верховного Суду від 21.10.2022 № 61 "Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану" територіальну підсудність судових справ Артемівського міськрайонного суду Донецької області визначено Дружківському міському суду Донецької області. 23.12.2022 року справу прийнято в провадження судді Дружківського міського суду Рибкіної Н.М., , судові засідання відкладались через неявку відповідача. Представник позивача за довіреністю Толстой В., будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, 30.06.2021 надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності. В заяві вказав, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити у повному обсязі. Відповідачі [PERSON] повідомлений належним чином про дату, час та місце проведення судового засідання у відповідності до частини 11 статті 128 ЦПК України - шляхом розміщення оголошення про їх виклик до суду на офіційному веб-сайті Дружківського міського суду Донецької області: http://dr.dn.court.gov.ua, до судового засідання не з`явився за невідомою суду причиною, заяв та клопотань про розгляд справи без його участі або про відкладення судового засідання від нього на адресу суду не надходило. У встановлений ухвалою про відкриття провадження у справі строк відзив на позовну заяву відповідачем також не поданий. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим проводити заочний розгляд справи за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів, проти чого позивач не заперечує. У зв`язку з неявкою сторін та у відповідності до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовну заяву належить задовольнити з огляду на таке. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що ПАТ «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» в особі Артемівського управління по газопостачанню та газифікації є постачальником послуг з постачання природного газу за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить обліковий рахунок № [NUMBER] , відкритий на ім`я [PERSON] (а.с.5). Згідно з договором купівлі-продажу 1/2 частини жилого будинку [PERSON] є власником 1/2 частини жилого будинку за адресою [ADDRESS] ( а.с.3-4) За наданими відомостями від 15.02.2022 р. № вх. 0709/446 на запит суду від 10.02.2022 щодо реєстрації місця проживання, за даними реєстру Сіверської міської ради місце проживання фізичної особи [PERSON] , [INFO] зареєстроване за адресою: [ADDRESS] ( а.с.18) За приписами ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Серед обов`язків співвласників багатоквартирного будинку, визначених у статті 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», є наступні: виконання рішення зборів співвласників; своєчасна оплата за спожиті житлово-комунальні послуги. Таким чином, Закон покладає обов`язок утримання квартири та сплати житлово-комунальних послуг на власника квартири у багатоквартирному будинку. Непроживання особи у жилому приміщенні, яке належить їй на праві власності, та факт відсутності її реєстрації в ньому не звільніє особу від обов`язку нести витрати з оплати житлово-комунальних послуг. Така правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02.04.2020 року у справі № 757/29813/17-ц. Відповідно до довідки про наявність заборгованості за спожитий природний газ відповідач має заборгованість перед позивачем у розмірі у розмірі 8277,34 грн., яка утворилася в період з 01.09.2015 по 25.01.2022 внаслідок несплати за надані послуги з постачання природного газу та заборгованость у розмірі 4416,35 грн., яка утворилася в період з 01.01.2020 по 25.01.2022 внаслідок несплати за надані послуги з розподілу природного газу (а.с.9-10) Наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що ПАТ «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» в особі Артемівського управління по газопостачанню та газифікації надавало відповідачу послуги з постачання природного газу. Проте, доказів оплати вартості наданих позивачем послуг відповідач не надав. За таких обставин при вирішенні справи суд виходить з обсягу прав і обов`язків сторін відповідно до чинного законодавства, яке регулює взаємовідносини осіб, що надають послуги із споживачами цих послуг. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Пунктом № 20 Правил постачання природного газу, затвердженого Постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2496 передбачено, що боржник повинен забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договору та відповідно до пункту 22 розділу IV Правил постачання природного газу. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Крім того, згідно зі ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до статті 68 Житлового кодексу України відповідач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги, в тому числі за послуги з газопостачання. Однак, виходячи з досліджених доказів, які містяться в матеріалах справи, вбачається, що відповідач не виконує цих зобов`язань у повному обсязі, у зв`язку з чим станом на 26.01.2022 року за період з 01.09.2015 по 25.01.2022 року сума боргу складає 8277,34 грн. за надані послуги з постачання природного газу; за період з 01.01.2020 по 25.01.2022 сума боргу складає 4416,35 грн. за надані послуги з розподілу природного газу, що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості (особовим рахунком), який суд приймає до уваги та вважає таким, що проведений вірно, з підстав зазначених вище. При цьому, відповідачем не надано відповідних доказів, якими спростовувався б наданий позивачем розрахунок, або з якого вбачалось би, що розмір заборгованості за надані їм послуги з постачання природного газу є меншим, ніж зазначено позивачем. Згідно з частиною 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Частиною 1 статті 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу. Нарахування пені починається з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку внесення плати за житлово-комунальні послуги. Закріплена у частині 1 статті 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у частині другій статті 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. Інфляційні витрати за період з за період з 11.10.2015 року по 25.01.2022 року складають 5445,20 грн., а також 3% річних за цей же період - 1897,06 грн. Зазначене відображено у представлених представником позивача розрахунках, які суд бере до розгляду та вважає такими, що проведені вірно. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень. Згідно з ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Наведені вище обставини та факти у їх сукупності надають суду можливість зробити висновок про те, що в ході судового розгляду справи представником позивача було обґрунтовано доведені ті обставини, на які він посилався як на підстави своїх вимог. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Крім того, позивачем під час подання до суду позовної заяви був сплачений судовий збір у розмірі 2 481 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у вигляді судового збору в сумі 2 481 гривню. На підставі викладеного та

Outcome: approved