Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-12 00:00:00

До Дарницького районного суду міста Києва звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] , треті особи: приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Мілоцький Олег Леонідович, [PERSON] про визнання протоколу проведення електронних торгів з реалізації квартири, акту про реалізацію нерухомого майна з електронних торгів, свідоцтва про право власності на квартиру недійсними. Вимоги позову обґрунтовані тим, що на виконанні у приватного виконавця Мілоцького О.Л. знаходиться виконавче провадження № 57401979 щодо примусового виконання виконавчого листа № 753/9736/13, виданого Дарницьким районним судом м. Києва 18.12.2013 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] суми заборгованості за договором позики. 10.10.2018 приватним виконавцем винесені постанови про відкриття виконавчого провадження, про арешт майна боржника, про стягнення з боржника основної винагороди на підставі вказаного виконавчого листа, який як зазначає позивач втратив чинність і не підлягає виконанню. 26.12.2018 постановою приватного виконавця накладений арешт на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки - квартиру [ADDRESS] , яка на праві власності належить позивачеві. Приймаючи постанову про опис та арешт майна, приватний виконавець діючи упереджено або у зв`язку з недбалістю, не звернув уваги на вимоги ч. 7 ст. 51 Закону «Про виконавче провадження», в якій зазначено, що примусове звернення на предмет іпотеки здійснюється виконавцем з урахуванням положень Закону «Про іпотеку». Іпотека на вказане нерухоме майно виникла до винесення Дарницьким районним судом м. Києва рішення про стягнення заборгованості, тобто до 26.11.2013, а тому підстави для звернення стягнення на заставне майно боржника на користь [PERSON] у приватного виконавця були відсутні. Також приватним виконавцем не була отримана згода на арешт та реалізацію майна заставодержателя, що є порушенням п. 3 ч. 1 ст. 51 Закону «Про виконавче провадження». Постановою Шостого апеляційного адміністратиного суду від 01 червня 2020 року було визнано незаконними виконавчі дії приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Мілоцького Олега Леонідовича щодо звернення стягнення на квартиру [ADDRESS] , яка є предметом договору іпотеки від 22 грудня 2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Анохіною В.М. за реєстровим № 1471, в межах виконавчого провадження № 57401979. Враховуючи вище викладене, позивач просить суд визнати протокол №420238 про проведення електронних торгів з реалізації квартири від 19 липня 2019 року, акт про реалізацію нерухомого майна з електронних торгів від 29 липня 2019 року та свідоцтво про право власності на квартиру недійсними. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі просив суд їх задовольнити, посилаючись на постанову Шостого апеляційного адміністратиного суду від 01 червня 2020 року, яким було визнано незаконними виконавчі дії приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Мілоцького Олега Леонідовича щодо звернення стягнення на квартиру [ADDRESS] , яка є предметом договору іпотеки від 22 грудня 2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Анохіною В.М. за реєстровим № 1471, в межах виконавчого провадження № 57401979. Представник відповідача [PERSON] 0 [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову в повному обсязі, з підстав викладених у відзиві та просив суд застосувати строк позовної давності до вимог позивача. Представник третьої особи [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову. Заслухавши пояснення позивача, представників відповідача та третьої особи, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачеві на праві власності належала квартира [ADDRESS] , що підтверджується копією інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. 22.12.2009 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики грошових коштів у розмірі 1 495 805 грн. та договір іпотеки, яким було передано в іпотеку квартиру [ADDRESS] , яка належить на праві власності [PERSON] з подальшими змінами та доповненнями до них. 18.12.2013 року Дарницьким районним судом м. Києва видано виконавчий лист на виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва від 04.10.2013 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості та штрафних санкцій у розмірі 2 059 182,94 грн. 29.11.2018 року [PERSON] звернувся до приватного виконавця Мілоцького О.Л. із запереченням щодо реалізації нерухомого майна, а саме квартири [ADDRESS] , що є предметом іпотеки та просив скасувати арешт вказаного майна. 26.12.2018 року приватним виконавцем Мілоцьким О.Л. винесено постанову про опис та арешт майна боржника [PERSON] у виконавчому провадженні № 57401979, якою накладено арешт на квартиру [ADDRESS] . 27.12.2018 Товариством з обмеженою відповідальністю «Експертна служба України» у вказаному виконавчому провадженні здійснено оцінку квартири [ADDRESS] та складено про це відповідний Звіт, згідно якого ринкова вартість об`єкту оцінки станом на 27.12.2018 становить 6 381 387,00 грн. 02.01.2019 [PERSON] та [PERSON] приватним виконавцем направлено повідомлення про оцінку майна. 15.02.2019 приватний виконавець Мілоцький О.Л. звернувся до Філії ДП «СЕТАМ» із заявкою № 57401979 на реалізацію арештованого майна - квартири [ADDRESS] . 19.07.2019 були проведені електронні торги ДП «СЕТАМ» з реалізації квартири [ADDRESS] , про що складено протокол № 420238, переможцем торгів зазначено учасника 2 - [PERSON] . Відповідно до вказаного протоколу, продаж вчинено за 4 466 970,90 грн. Після проведених торгів 29.07.2019 позивачу був направлений акт про проведення електронних торгів. Звертаючись до суду з позовом [PERSON] як на підставу своїх позовних вимог посилався на те, що приватним виконавцем не була отримана згода на арешт та реалізацію майна заставодержателя; повторні торги проведені з одним учасником у порушення Правил проведення електронних торгів арештованими активами. Однак суд вважає дані підстави необґрунтованими з огляду на наступне. Постановою Шостого апеляційного адміністратиного суду від 01 червня 2020 року було визнано незаконними виконавчі дії приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Мілоцького Олега Леонідовича щодо звернення стягнення на квартиру [ADDRESS] , яка є предметом договору іпотеки від 22 грудня 2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Анохіною В.М. за реєстровим № 1471, в межах виконавчого провадження № 57401979, однак встановлено судом порушення ст. 51 «Про виконавче провадження» не порушує права позивача [PERSON] , при цьому [PERSON] вніс суму грошових коштів, яка перевищує вартість суми, яка встановлена суддею Дарницького районного суду м. Києва Цимбал І.К., для повного виконання рішення суду щодо стягнення заборгованості за договором позики у розмірі 2 059 182,94 грн., яку [PERSON] не забирає протягом кількох років. Також слід зазначити про те, що зазначені позивачем підстави для скасування протоколу електронних торгів, вже були предметами розгляду в інших справах за позовом [PERSON] до Державного підприємства «СЕТАМ», приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Мілоцького Олега Леонідовича, третя особа [PERSON] , [PERSON] , про визнання електронних торгів нерухомого майна недійсними. Крім того, дії виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення електронних торгів, хоча і є підготовчими діями для звернення майна до реалізації, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч.2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Проте, позовні вимоги грунтуються виключно на визнанні дій приватного виконавця неправомірними та не містять жодного посилання на порушення правил проведення електронних торгів, які мають самостійний спосіб оскарження, а відтак таі підстави на яких грунтується позов не є доказами визнання протоколу проведення електронних торгів з реалізації квартири, акту про реалізацію нерухомого майна з електронних торгів та свідоцтва про право власності на квартиру недійсними. Крім того, відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Так, представником відповідача було заявлено клопотання про застосування строків позовної давності. Статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст. 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони право на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України, позовна давність починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні предметом визнання електронних торгів недійсними була іпетека, а саме квартира [ADDRESS] , то відповідно до ст. 48 Закону України «Про іпотеку», [PERSON] пропустив строк оскарження електронних торгів. Так, відповідно до ст. 48 Закону України «Про іпотеку», якою визначено, що іпотекодержатель, іпотекодавець, боржник та будь-який учасник електронного аукціону мають право протягом трьох місяців з дня проведення електронного аукціону оскаржити його результати в суді за місцезнаходженням нерухомого майна Електронні торги з реалізації спірного майна відбулися 19 липня 2019 року, при цьому позивач звернувся до суду 03 липня 2020 року, тобто з пропуском встановленого ст. 257 ЦК України строку позовної давності. Згідно з приписами статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Таким чином, позовна давність пов`язується із судовим захистом суб`єктивного права особи в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Якщо упродовж установлених законом строків особа не подає до суду відповідного позову, то за загальним правилом ця особа втрачає право на позов у розумінні можливості в судовому порядку здійснити належне їй цивільне майнове право. Тобто сплив позовної давності позбавляє цивільне суб`єктивне право здатності до примусового виконання проти волі зобов`язаної особи. Закон не наводить переліку причин, які можуть бути визнані поважними для захисту порушеного права, у випадку подання позову з пропуском строку позовної давності. Тому, дане питання віднесено до компетенції суду, який розглядає судову справу по суті заявлених вимог. До висновку про поважність причин пропуску строку позовної давності можна дійти лише після дослідження усіх фактичних обставин та оцінки доказів у кожній конкретній справі. При цьому, поважними причинами при пропущенні позовної давності є такі обставини, які роблять своєчасне пред`явлення позову неможливим або утрудненим. Таким чином з врахуванням викладеного, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в частині визнання протоколу проведення електронних торгів з реалізації квартири недійсним,в зв`язку з пропуском позивачем строку позовної давності в даній частині. Враховуючи те, що вимоги позивача про визнання акту про реалізацію нерухомого майна з електронних торгів та свідоцтва про право власності на квартиру недійсними є похідними від позовної вимоги про визнання протоколу проведення електронних торгів з реалізації квартири недійсним, вони задоволенню також не підлягають. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати, не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, оскільки у задоволенні позовних вимог судом відмовлено у повному обсязі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed