Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-26 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. 26.12.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Комунального підприємства «Дніпровський електротранспорт» Дніпровської міської ради, визначивши третьою особою Міжрайонну медико-соціальну експертну комісію, про визнання незаконними дії з ненадання Акту розслідування події, встановлення факту каліцтва при виконанні професійних обов`язків. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка зазначила, що на момент подачі позову вона працювала розподілювачем робіт цеху ремонту на КП «Дніпровський електротранспорт» ДМР на підставі наказу № 08-0С від 18.01.2016 року. До цього працювала водієм трамваю на цьому підприємстві. 27.04.2012 року, під час виконання трудових обов`язків водія трамваю, на зупинці трамвайного маршруту № 1 стався терористичний акт, в якому постраждали люди. Трамвай було пошкоджено вибухівкою. Це підтверджується шляховим листом з табельним номером № 4095 від 27.04.2012 року. В шляховому листу вказано, що об 11 год. 44 хв. - 1 мт, на зупинці вибухнула урна, є постраждалі. Також там же вказаний і табельний номер № [NUMBER] , який позивачка мала на підприємстві. Позивачка опинилася в зоні ураження. Було розбите скло, вибухова хвиля заподіяла їй шкоди. Після вибуху вона була опитана слідчим як свідок. Але на той момент на незначні тілесні ушкодження, які вона отримала, ніхто уваги не звернув, як потерпілу в кримінальному провадженні, що було ініційовано правоохоронними органами за вказаним фактом, її не визнавали. Після цієї події стан її здоров`я почав погіршуватися, вона стала часто хворіти, перебувати на лікарняному. В листопаді 2015 року потрапила до Дніпропетровського обласного клінічного центру кардіології та кардіохірургії. Вважає, що саме внаслідок вибуху, її здоров`я значно погіршилося і погіршується досі. Через це вона не змогла продовжувати працювати водієм трамваю. З метою встановлення факту каліцтва на виробництві вона звернулася до МСЕК. Для отримання направленням на МСЕК звернулася до керівництва КП «Дніпровський електротранспорт» ДМР, але роботодавець відповіддю від 02.11.2017 року, № 2377 у видачі направлення відмовив через те, що подія, що сталася 27.04.2012 року, не є підставою для складення Акту розслідування та ведення обліку нещасних випадків. Позивачка вважає, що відповідачем порушені вимоги ст. 22 Закону України «Про охорону праці», відповідно до якої роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням із всеукраїнськими об`єднаннями профспілок. За підсумками розслідування нещасного випадку, професійного захворювання або аварії роботодавець складає акт за встановленою формою, один примірник якого він зобов`язаний видати потерпілому або іншій заінтересованій особі не пізніше трьох днів із моменту закінчення розслідування. Однак, роботодавцем не проведено розслідування нещасного випадку, не встановлений факт трудового каліцтва, не з`ясовані обставин погіршення здоров`я позивачки, не встановлений причинний зв`язок між захворюванням, що отримане у зв`язку з виконанням трудових обов`язків. Встановлення такого факту позивачці необхідно для призначення пенсії по інвалідності або одержання допомоги за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням. У зв`язку з чим, посилаючись на норми ст.22 Закон України «Про охорону праці», просить суд визнати незаконними дії відповідача з ненадання Акту розслідування події від 27.04.2012 року та встановити факт її каліцтва на підприємстві при виконанні професійних обов`язків водія трамваю 27.04.2012 року (т.1 а.с.2,3). Стислий виклад позиції відповідача. Відповідач позовні вимоги не визнав. 20.03.2018 року представник відповідача [PERSON] (діє на підставі довіреності від 02.01.2018 року - т.1 а.с.47) надав письмовий відзив на позов разом із доданими документами, в якому зазначив, що дійсно позивачка 27.04.2012 року працювала водієм трамваю на маршруті № 1 у той день, коли на зупинці трамваю № 1 по вул. Сєрова об 11 год. 49 хв., саме в той момент, коли трамвай зупинився. Це сталося після висадки пасажирів. Вибух стався у бетонній урні, що стояла біля трамвайної зупинки в районі вагона № 1382. В результаті вибуху були пошкоджені вікна в салоні вагону, постраждали пасажири і кондуктор [PERSON] , яка отримала множинні забиті рани нижніх кінцівок і передньої черевної стінки. Звертає увагу суду, що в момент вибуху, жодних уражень і пошкоджень позивачка не отримала. Крім того, згідно пояснювальної записки самої [PERSON] від 27.04.2012року, вона після вибуху вийшла з вагону, побачила поранених пасажирів і кондуктора, яка сиділа на зупинці і їм надавалася медична допомога пасажирами. Потім була викликана швидка допомога. За медичне допомогою позивачка не зверталася. Отже, відсутні документи, які підтверджують факт завдання їй тілесних ушкоджень внаслідок події, що сталась 27.04.2012 року. Крім того, позивачка не є потерпілою у кримінальному провадженні. Після вибуху вона продовжувала працювати па посаді водія трамваю, що підтверджується довідкою табельника, згідно з якою [PERSON] працювала водієм у квітні 2012 з 01.04.2012 року по 30.04.2012 року - 21 день, (223,4 години). На лікарняному вона у цей період не перебувала. У травні 2012 з 01.05 2012 року по 23.05.2012 року - 15 днів, (168,9 годин). Починаючи з 24.05.2012 року позивачка знаходилася на лікарняному з діагнозом: ГРВІ. З 26.05.2012 року по 09.06.2012 року знаходилася на лікарняному з діагнозом: гостра генералізована кропивниця. На підтвердження позовних вимог позивачка посилається на виписку з медичної картки стаціонарного хворого клінічного центру кардіології та кардіохірургії, та на виписний епікриз № 21768. У виписці Клінічного центру кардіології та кардіохірургії Дніпропетровської області вказано зі слів [PERSON] , що вона з дитинства страдає ревматизмом. По даному обстеженню у пацієнтки на фоні хронічної ревматоїдної хвороби серця має місце СССУ: Транзиторна синусова брадикардія з пресинкопальньїми станами. Рекомендовані імплантація ЕКС в режими ААИ, від якої пацієнтка нині утримується. Відповідно до виписного епікризу № 21768 клінічної лікарні № 4, де позивачка перебувала на стаціонарному лікуванні в центрі профзахворювань, їй надані роз`яснення, що встановлені захворювання (хронічні) не входять в список профзахворювань, у зв`язку з чим вона може проходити лікування в центрі профзахворювань при погіршенні самопочуття один раз на рік. Отже, зі змісту медичних документів випливає, що хронічні захворювання позивачки не мають жодного відношення до події, яка сталися 27.04.2017 року, оскільки відсутній причинний зв`язок між хронічними захворюваннями і цією подією. Інших доказів на підтвердження зворотного позивачкою не надано. Також слід взяти до уваги, що позивачка на підприємстві щорічно проходила періодичні медичні обстеження на профпридатність на посаду водія трамваю. Відповідно до медичних висновків лікаря вона була придатна до роботи за професією водій трамваю. Що стосується звернення позивачки про надання акту розслідування події за 27.04.2012 року, то відповідно до п.7 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011р. № 1232 (далі Порядок № 1232), розслідування проводиться у разі виникнення нещасного випадку, а саме обмеженої в часі або раптового впливу на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконанням ним трудових обов`язків, внаслідок яких зафіксовано шкоду здоров`ю, зокрема від одержання поранення, травми, у тому числі внаслідок тілесних ушкоджень, гострого професійного захворювання тощо. В даному випадку розслідування не проводилося, оскільки позивачка не отримала жодних тілесних ушкоджень в результаті терористичного акту, що стався 27.04.2012 року, тому відповідачем їй відмовлено у наданні акту розслідування події Враховуючи викладене, просив відмовити у задоволенні позовних вимог (т.1 а.с.34 - 48). Від представника\~третьої особи\~КЗ «Обласний\~клінічний заклад\~медико-соціальної\~експертизи» ДМР» - в.о. головного лікаря Крутікової Н.Ю., надійшли пояснення на позов, в якому представник закладу звертає увагу суду, що в якості третьої особи позивачка визначила міжрайонну медико-соціальну експертну комісію, яка не є юридичною особою, тому не може бути стороною у справі. Щодо визнання [PERSON] такою, що отримала інвалідність, то позивачка, за наслідками обстеження МСЕК, згідно із вимогами Положення про медико-соціальну експертизу і та Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1317 від 03.12.2009 року, [PERSON] була визнана особою з інвалідністю ІІІ групи безстроково. Огляд проведено 20.01.2016 року. Вимоги позивача щодо надання акту розслідування нещасного випадку і встановлення факту каліцтва не відносяться до компетенції МСЕК, про що їй було роз`яснено під час огляду. З урахуванням викладеного, просила справу розглядати без участі їх представника (т.1 а.с.49-50). Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Трещова В.В. від 28.12.2017 позовну заяву було залишено без руху і надано позивачці термін для усунення її недоліків (т.1 а.с.19). Після усунення недоліків ухвалою судді Трещова В.В. від 30.01.2018 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження і у справі призначене підготовче судове засідання (т.1 а.с.26). Ухвалою суду від 18.06.2018, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, закінчено підготовче судове засідання і справу призначено до судового розгляду (т.1 а.с.70 72). У зв`язку із перебуванням судді Трещова В.В. на тривалому лікуванні, відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.07.2018 року справу було передано на розгляд судді Федоріщеву С.С. та 27 .07.2018 року справу прийнято ним до свого провадження (т.1 а.с.77-78). 01.11.2018 року за клопотанням позивачки по справі призначено судово-медичну експертизу. На вирішення експерта поставити наступні питання: 1. Чи відбулося погіршення стану здоров`я [PERSON] після події, яка відбулася на виробництві 27 квітня 2012 року на зупинці трамвайного маршруту №1? 2. Чи є погіршення стану здоров`я [PERSON] після події, яка відбулася на виробництві 27 квітня 2012 року на зупинці трамвайного маршруту №1 її реальним каліцтвом? 3. У яких обсягах відбулося погіршення здоров`я [PERSON] після події, яка відбулася на виробництві 27 квітня 2012 року на зупинці трамвайного маршруту №1? 4. Чи наявний причинно-наслідковий зв`язок між подією, яка відбулася на виробництві 27 квітня 2012 року на зупинці трамвайного маршруту №1 та наявними у [PERSON] хворобами та ушкодженням здоров`я? Проведення експертизи доручено експертам Дніпропетровського обласного бюро судово-медичної експертизи, в розпорядження експертів направлено матеріали справи, провадження по справі зупинене (т.1 а.с.92-93). 11.01.2019 року справу повернуто до суду без проведення експертизи через відсутність її оплати з боку позивачки, провадження по справі поновлено (т.1 а.с.108-109). 02.04.2019 року позивачка вдруге подала заяву про проведення експертизи, яку судом задоволено та по справі призначено експертизу, на вирішення якої поставлено вищезазначені питання, проведення експертизи доручено експертам Дніпропетровського обласного бюро судово-медичної експертизи, в розпорядження експертів направлено матеріали справи, провадження по справі зупинене (т.1 а.с.115-119). 08.05.2019 року до суду з експертної установи надійшов лист, відповідно до якого, для проведення експертизи, експертна комісія зажадала медичну документацію з даними про обстеження [PERSON] за період до та після 27.04.2012 року, оскільки надана останньою амбулаторна карта заведена лише у 2015 році. Із вимогами експертів позивачка ознайомлена під розпис 10.05.2019 року (т.1 а.с.124). 13.05.2019 року до суду надійшло клопотання позивачки про витребування у КП «Дніпровський електротранспорт ДМР» амбулаторної карти і медичних документів на її ім`я за період до та після 27.04.2012 року, у зв`язку з чим 17.05.2019 року провадження по справі було поновлено та в цей же день клопотання було задоволено (т.1 а.с.125, 128, 131-132). 30.05.2019 року від відповідача до суду надійшли копія Акту проведення розслідування нещасного випадку, що стався 27.04.2012 року, копія пояснювальної записки [PERSON] з цього приводу та копія картки працівника, який підлягає попередньому (періодичному) медичному огляду. Крім того, 20.05.2019 року відповідач подав до суду заяву, якою повідомив про відсутність у його розпорядженні медичних документів позивачки, оскільки остання, за її ж заявою отримала свою амбулаторну картку на підприємстві під підпис, додавши відповідну службову записку головного лікаря відомчої поліклініки та копію Журналу видачі амбулаторних карток (т.1 а.с.134-140, 147-150). 30.05.2019 року по справі призначено експертизу, на вирішення якої поставлено вищезазначені питання, проведення експертизи доручено експертам Дніпропетровського обласного бюро судово-медичної експертизи, в розпорядження експертів направлено матеріали справи, провадження по справі зупинене (т.1 а.с.142-143). 08.07.2019 року до суду надійшов Висновок комісійної експертизи Дніпропетровського обласного бюро СМЕ №96 від 20.06.2019 року, у зв`язку з чим, в цей же день, 08.07.2019 року провадження по справі було поновлено (т.1 а.с.151, 154-164). 09.07.2019 року позивачка ознайомилася з експертним висновком №96 від 20.06.2019 року та подала клопотання про допит експерта, третя особа МСЕК подала заяву про розгляд справи без участі їх представника та просили відмовити у задоволенні позову, зазначивши, що питання зв`язку захворювання [PERSON] з професійним характером праці було розглянуто в Центрі по лікуванню профпаталогії, де було встановлено, що її захворювання не входить до переліку профзахворювань (т.1 а.с.166-171). 01.08.2018 року було завершено підготовче засідання під час якого задоволено клопотання позивачки про допит експерта, справа призначена до розгляду по суті на 11.30, 17.10.2019 року (т.1 а.с.172-173). 17.10.2019 року розпочато розгляд справи по суті, допитано експерта [PERSON] , який підтвердив Висновок комісійної експертизи Дніпропетровського обласного бюро СМЕ №96 від 20.06.2019 року. Позивачкою подано клопотання про призначення повторної комісійної судово-медичної експертизи (другої у цій справі) до Донецького обласного бюро СМЕ, яке було задоволено, провадження по справі зупинено (т.1 а.с.177-186). 21.10.2019 року за заявою [PERSON] до матеріалів справи для направлення в експертну установу приєднано дві її медичні амбулаторні карти, та 07.11.2019 року справу спрямовано до Донецького обласного бюро СМЕ (т.1 а.с.188-190). 21.12.2019 року до суду надійшов лист з Донецького обласного бюро СМЕ, яким повідомлено про великий обсяг роботи та попереджено про те, що експертизу можливо не вдасться провести у встановлені Законом терміни (т.1 а.с.191). 27.07.2020 року до суду надійшов лист з Донецького обласного бюро СМЕ, яким експерти зажадали надання у їх розпорядження оригіналу медико-експертної справи (справи МСЕК), згідно якої [PERSON] визнано інвалідом ІІІ групи. Крім того, цим листом її зобов`язано з`явитися до Донецького обласного бюро СМЕ для огляду Комісією, та вона отримала копію цього листа (т.1 а.с.193). 15.12.2020 року до суду надійшов Висновок комісійної експертизи Донецького обласного бюро СМЕ №102 від 07.09.2020 року, в цей же день [PERSON] подала клопотання про витребування з КЗ «Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи» ДОР (МСЕК) її справу (т.1. а.с.194-205). 23.12.2020 року провадження по справі було поновлено, розгляд справи призначено на 11.30 год. 25.02.2021 року (т.1 а.с.208). 25.02.2021 року третя особа МСЕК подала заяву про розгляд справи без участі їх представника та просили відмовити у задоволенні позову, від [PERSON] надійшла заява про надання справи для ознайомлення та перенесення її розгляду, що було судом задоволено. Представник відповідача для участі у судовому засіданні до суду з`явився вчасно, про дату наступного засідання (08.04.2021 року), повідомлений під розписку (т.1 а.с.212-216). 03.03.2021 року та 17.03.2021 року сторони, за їх заявами, ознайомилися із матеріалами справи (т.1 а.с.217-218). 08.04.2021 року позивачкою подано клопотання про призначення повторної комісійної судово-медичної експертизи (третьої у цій справі) до Івано-Франківського обласного бюро СМЕ, ознайомившись із яким, представник відповідача подав письмове заперечення проти його задоволення. 14.04.2021 року було задоволено клопотання [PERSON] та витребувано з КЗ «Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи» ДОР (МСЕК) її справу, розгляд справи призначено на 20.05.2021 року (т.1. а.с.220-234). 17.05.2021 року третя особа МСЕК подала заяву про розгляд справи без участі їх представника та просили відмовити у задоволенні позову та надіслала на адресу суду медико-експертну справу (справу МСЕК), згідно якої [PERSON] визнано інвалідом ІІІ групи (т.1 а.с.237). 20.05.2021 року судом задоволено клопотання про призначення повторної комісійної судово-медичної експертизи до Івано-Франківського обласного бюро СМЕ, провадження по справі зупинено (т.1 а.с.238-242). 29.07.2021 року до суду надійшов лист з Івано-Франківського обласного бюро СМЕ, яким повідомлено про великий обсяг роботи та попереджено про те, що експертизу можливо не вдасться провести у встановлені Законом терміни (т.2 а.с.1). 09.09.2021 року до суду надійшов лист з Івано-Франківського обласного бюро СМЕ, яким запропоновано додатково надати Акт Н-1 нещасного випадку на виробництві на ім`я [PERSON] стосовно подій 27.04.2012 року, а 14.09.2021 року до суду надійшло клопотання останньої, яким вона просила виконати вимоги експертів щодо надання у їх розпорядження зазначеного документу. 20.10.2021 року з Івано-Франківського обласного бюро СМЕ до суду надійшов повторний запит на цей документ (т.2 а.с.4-6, 8). 22.10.2021 року до суду надійшло пояснення директора Комунального підприємства «Дніпровський електротранспорт» Дніпровської міської ради, відповідно до якого Акт Н-1 нещасного випадку на виробництві на ім`я [PERSON] стосовно подій 27.04.2012 року не складався, оскільки остання не отримала жодних травм та ушкоджень під час зазначеної події. Копію цього листа відповідач адресував до Івано-Франківського обласного бюро СМЕ. Судом це також продубльовано, та копію зазначеного пояснення направлено на адресу експертної установи (т.2 а.с.10,11). 10.03.2023 року до суду надійшов Висновок комісійної експертизи Івано-Франківського обласного бюро СМЕ №88 від 30.11.2021 року, у зв`язку з чим, 13.03.2023 року провадження по справі було поновлено, розгляд справи призначено на 11.00 год. 05.04.2023 року (т.2 а.с.16-27). 17.03.2023 року [PERSON] за її заявою ознайомлено із матеріалами справи (т.2 а.с.29). 30.03.2023 року представника третьої особи МСЕК ознайомлено із матеріалами справи, та 03.04.2023 року вона подала заяву про розгляд справи без її участі, просила відмовити у задоволенні позову, ще раз звернула увагу на те, що питання зв`язку захворювання [PERSON] з професійним характером праці було розглянуто в Центрі по лікуванню профпаталогії, де було встановлено, що її захворювання не входить до переліку профзахворювань (т.2 а.с.33-36). 24.04.2023 року представник відповідача ознайомився із матеріалами справи (т.2 а.с.40). 05.04.2023 року в судовому засіданні досліджено письмові докази по справі. Позивачка та її представник заявили, що мають намір подати письмове клопотання про призначення повторної (четвертої у цій справі) до Кіровоградського обласного бюро СМЕ, у зв`язку з чим у розгляді справи було оголошено перерву до 15.00 год. 29.05.2023 року (т.2 а.с.43-47). 29.05.2023 року позивачка подала до суду заяву, у якій просила перенести розгляд справи на іншу дату через зайнятість її представника, у зв`язку з чим у розгляді справи було оголошено перерву до 14.00 год. 12.06.2023 року (т.2 а.с.49-51). 12.06.2023 року сторона позивача до суду не з`явилася, у зв`язку з чим судове засідання перенесено на 15.00 год. 19.06.2023 року (т.2 а.с.49-51). 19.06.2023 року в судовому засіданні позивачка та її представник подали письмове клопотання про призначення повторної (четвертої у цій справі) до Кіровоградського обласного бюро СМЕ, ознайомившись із яким, представник відповідача просив відкласти розгляд справи та надати можливість підготувати письмові заперечення проти цього клопотання, у зв`язку з чим у розгляді справи було оголошено перерву до 15.00 год. 27.06.2023 року (т.2 а.с.59-63). 27.06.2023 року продовжено розгляд справи по суті: в судовому засіданні протокольною ухвалою відмовлено у призначенні повторної (четвертої у цій справі) до Кіровоградського обласного бюро СМЕ, проведено судові дебати під час яких позивачка наполягала на задоволенні позову, представник відповідача проти цього заперечував. Судом ухвалено судове рішення, вступну та резолютивну частину якого проголошено одразу після виходу із нарадчої кімнати. \~ \~ \~ \~Фактичні обставини встановленні судом. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, та це підтверджується матеріалами справи і не заперечуєтеся сторонами, що позивачка [PERSON] з 01.10.2003 року по 26.01.2016 року працювала на Комунальному підприємстві «Дніпровський електротранспорт» ДМР водієм трамваю 1-го маршруту, в подальшому, на підставі наказу №08-0С від 18.01.2016 року її переведено розподілювачем робіт цеху ремонту на КП «Дніпровський електротранспорт» ДМР, що підтверджується довідкою КП «Дніпропетровський електротранспорт» ДОР №45 від 26.04.2016 року (т.1 а.с.6). Сторонами також визнаються той факт, що 27.04.2012 року на зупинці трамвайного маршруту № 1 по вул. Сєрова об 11 год. 49 хв. стався терористичний акт, в якому постраждали люди у т.ч. пасажири трамваю. Під час вибуху позивачка виконувала трудові обов`язки водія трамваю, перебувала на місці події. Вибух стався під час зупинки трамваю. Відповідно до шляхового листа №120144 від 27.04.2012 року водія [PERSON] (таб. №4095), об 11 год. 44 хв. на зупинці вибухнула урна, є постраждалі (т.1 а.с.7- 8). Означені обставини визнаються сторонами, отже, не потребують доказуванню. Відповідно до пояснювальної записки [PERSON] від 27.04.2012 року, після того, як нею було здійснено висадку пасажирів, вона почула вибух. Вимкнула вагон, відчинила двері в кабіні і побачила поранених пасажирів в салоні вагону. Вийшла з вагону вона побачила, що кондуктор [PERSON] сиділа на зупинці, їй надавали медичну допомогу пасажири і кондуктор другого вагону [PERSON] . Про подію вона повідомила лінійному диспетчеру, попросила викликати швидку (т.1 а.с.46). У наданих позивачкою медичних документах відсутні відомості про те, що вона одразу після вибуху, або у розумний проміжок часу після нього, зверталася за медичною допомогою через отримані нею, як вона вказує, незначні тілесні ушкодження. Доказів того, що вона залучена у кримінальному провадженні як потерпіла від наслідків злочину також не надано. Разом із тим, позивачка стверджує, що у момент вибуху вона опинилася в зоні ураження: було розбите скло і вибухова хвиля заподіяла їй шкоди, але на той момент на незначні ушкодження ніхто не звернув уваги. Вважає, що саме внаслідок вибуху її здоров`я значно погіршилося в подальшому і погіршується досі. Через це вона не змогла продовжувати працювати водієм трамваю. Ця обставина, як вона вважає, підтверджується випискою з історії хвороби. Водночас, судом встановлено, що у листопаді 2015 року позивачка звернулася за медичною допомогою до Дніпропетровського обласного клінічного центру кардіології та кардіохірургії. Згідно із випискою з медичної карти стаціонарного хворого, [PERSON] знаходилася на лікуванні з 10.11.2015 року по 16.11.2015 року. Їй встановлений основний діагноз: хронічна ревматична хвороба серця, неактивна фаза. Недостатність аортального клапану 2ст. Недостатність АВ-клапанів 3ст. Легенева гіпертензія СССВ. Транзиторна синусова брадікардія. Пресинкопальні стани. Транзиторна шлуночкова екстрасистолія Гіпертонічна хвороба II ст 2ст. Супутній діагноз: хронічний холецистит поза загостренням. З історії хвороби видно, що позивачка скаржилася на запаморочення, слабкість, переднепритомний стан, нудоту. З слів пацієнтки: з дитинства страждає на ревматизм. При обстеженні амбулаторно 1 рік тому при виявлено патологія клапана (медичних документів немає). Погіршення самопочуття пов`язує з отруєнням їжею. Періодичний біль в області серця. Позивачці був рекомендований контроль кардіолога (а.с.9-10). У листопаді 2016 року позивачка звернулася за медичною допомогою до Дніпропетровської клінічної міської лікарні № 4. За даними виписного епікризу № 2178, перебувала на стаціонарному лікуванні в центрі по лікуванню профзахворювань з 02.11.2016 року по 18.11.2016 року. Діагноз: поширений остеохондроз з полісегментарним больовим синдромом (цервнкотораколюмбалгія), помірним м`язово-тонічним синдромом, помірним порушенням статико-динамічної функції хребта, ст. загострення з недостатністю трафики верхніх кінцівок. Хронічна ревматична хвороба серця, недостатність аортального клапана 2ст, недостатність АВ клапанів 3ст. Легенева гіпертензія транзіторная сінусова брадикардія, присинкопальні стани. Транзиторна шлуночкова екстрасістодія. Вважає себе хворою з 2007 року, коли вперше з`явився біль в шийному відділі хребта, а з 2013 року приєднався біль у поперечному відділі хребта. Під наглядом невропатолога, лікується переважно амбулаторно На лікарняному з 22.03.2016р. по 31.03.2016р. на стаціонарному лікуванні з приводу діагноза: вертеброгенна цервикокраніалгія, ст. прогресу. Була оглянута психіатром. Скаржилася на плаксивість, дратівливість, відчуття страху. Психотравмуюча ситуація у 2012 році. Об`єктивному контакту доступна, орієнтована правильно. Астенічні, емоційно лабільна, тривожна, напружена. Продуктивною психосимптоматикі на момент огляду немає. Діагноз: тривожно-депресивний стан. 14.11.2015р. за висновком лікарсько-консультативної комісії: пацієнтка працювала водієм трамваю 26 років. В період роботи відзначений біль у хребті, шийному грудному, поперековому відділах хребта, оніміння в кінцівках. Лікувалась один раз у стаціонарі і амбулаторно. У 2012 році під час роботи постраждала від психоемоційного стресу під час теракту. Після чого з`явився біль в області серця, оніміння в кінцівках, більше у верхніх, нестійкість настрою (зниження настрою, плаксивість), почуття страху, безсоння (т.1 а.с.11-12). З метою встановлення факту каліцтва на виробництві позивачка звернулася до КП «Дніпровський електротранспорт» ДМР з вимогами про надання Акта розслідування нещасного випадку. Листом від 02.11.2017р. № 2377 відповідач повідомив, що підстав для складання Акта розслідування немає, оскільки вибух стався ще п`ять років тому. Після чого, наявними медичним документами підтверджуються, що позивачка лікувалася від хвороб, що не пов`язані із цією подією. Документів, що підтверджують факт завдання тілесних ушкоджень внаслідок вибуху немає (т.1 а.с.15). По справі проведено 3 (три) комісійні судово-медичні експертизи у різних експертних установах: 1.Відповідно до Висновку комісійної експертизи Дніпропетровського обласного бюро СМЕ №96 від 20.06.2019 року: «Згідно аналізу наданої медичної документації, матеріалів справи у [PERSON] встановлені захворювання: гостра респіраторно-вірусна інфекція, бронхіт, вегето-судинна дистонія по гіпертонічному типу, плече-лопатковий периартрит, остеохондроз шийного та попереково-хрестцьового відділів хребта, хронічний пієлонефрит, ревматична хвороба серця, неактивна фаза, недостатність аортального клапану 2 ст., недостатність АВ клапанів 3 ст., легенева гіпертензія, синдром слабкості синусового вузла (СССВ), транзиторна синусова брадикардія, пресинкопальні стани, транзиторна шлуночкова екстрасистолія, гіпертонічна хвороба II ст. 2 ст., серцева недостатність (СН) І ст., форма клінічна (ФК) І ст. по класифікації NYHA зі збереженою систолічною функцією лівого шлуночка, хронічний холецистит поза загостренням. Захворювання на ревматичну хворобу серця (зі слів [PERSON] встановлене з дитинства), прояви якої не фіксувались в медичній документації до 15.11.2015 року (через 3,5 роки, після подій, що мали місце 27.04.2012 року) не свідчать про будь-яке погіршення її стану здоров`я зі сторони системи кровообігу відразу після терористичного акту 27.04.2012 року, що підтверджується відсутністю суб`єктивних та об`єктивних (медичних) даних про різке погіршення стану серцево-судинної системи в наданій медичній документації. Встановлені захворювання на хронічну ревматичну хворобу серця з ускладненнями були підставою для встановлення ІІІ групи інвалідності безстроково, і не входять до переліку професійних захворювань. Погіршення стану здоров`я, а саме загострення перебігу ревматичної хвороби серця (яке мало тривалий час прогресування хронічного захворювання), встановленого лише в листопаді 2015 року, не було причиною наслідку терористичного акту 27.04.2012 року. Згідно аналізу матеріалів справи (даних розслідування на підприємстві подій, що відбулися 27.04.2012 року, [PERSON] 27.04.2012 року будь-яких тілесних ушкоджень не отримала. Встановлені захворювання не мають травматичної причини виникнення. Загострення захворювань, які не є наслідком терористичного акту 27.04.2012 року, не знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку з подіями, які мали місце 27.04.2012 року». (т.1 а.с.154-164). 2.Відповідно до Висновку комісійної експертизи Донецького обласного бюро СМЕ №102 від 07.09.2020 року: «Згідно даних наданої медичної документації після 27.04.2012 року [PERSON] зверталась за медичною допомогою з приводу наступних захворювань: -гостра респіраторно-вірусна інфекція, -бронхіт, -вегето-судинна дистонія по гіпертонічному типу, \~ \~ \~ \~ -плече-лопатковий периартрит, -остеохондроз шийного та попереково-крижового відділів хребта, -ревматична хвороба серця, неактивна фаза, недостатність аортального І клапану 2 ст., недостатність АВ клапанів 3 ст., легенева гіпертензія, -синдром слабкості синусового вузла (СССВ), транзиторна синусова брадикардія, пресинкопальні стани, транзиторна шлуночкова екстрасистолія, - \~ \~ \~ \~ гіпертонічна хвороба II ст. 2 ст., серцева недостатність (СН) І ст., форма клінічна (ФК) І ст. по класифікації NYHA зі збереженою систолічною функцією лівого шлуночка, - хронічний холецистит поза загостренням. Даних за отримання [PERSON] яких-небудь ушкоджень внаслідок її перебування 24.07.2012 року на місці скоєння терористичного акту (поруч із місцем вибуху вибухового пристрою під час управління нею трамваєм маршруту №1 Дніпра), експертною комісією не встановлено. Виникнення вищезазначених захворювань у [PERSON] , а також стан їх перебігу, не знаходяться в причино-наслідковому зв`язку з перебуванням її 24.07.2012 року на місці скоєння терористичного акту». (т.1 а.с.198-205). 3.Відповідно до Висновку комісійної експертизи Івано-Франківського обласного бюро СМЕ №88 від 30.11.2021 року: «Згідно даних медичних документів, що були надані для проведення комісійної судово-медичної експертизи, у [PERSON] були захворювання: гостра респіраторно-вірусна інфекція, бронхіт, вегето-судинна дистонія по гіпертонічному типу, плече-лопатковий периартрит, остеохондроз шийного та попереково-хрестцьового відділів хребта, хронічний пієлонефрит, ревматична хвороба серця, неактивна фаза, недостатність аортального клапану 2 ст., недостатність АВ клапанів 3 ст., легенева гіпертензія, синдром слабкості синусового вузла (СССВ), транзиторна шлуночкова екстрасистолія, гіпертонічна хвороба II ст. 2ст., серцева недостатність (СН) Іст., форма клінічна (ФК) І ст. по NYHA зі збереженою систолічною функцією лівого шлуночка, хронічний холецистит поза загостренням. Згідно даних матеріалів справи (даних розслідування на підприємстві подій, що відбулися 27.04.2012 року) [PERSON] 27.04.2012 року будь-яких тілесних ушкоджень не отримала, а тому вказані вище захворювання не знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку з подіями, що відбулися 27.04.2012 року. Відповідь на питання: «Чи можна визнати каліцтвом погіршення стану здоров`я [PERSON] внаслідок її перебування 27.04.2012 року на місці скоєння терористичного акту, тобто поруч із місцем вибуху вибухового пристрою?» виходить за межі компетенції комісії експертів». (т.2 а.с.17-25). \~ \~ \~ \~Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного позивачем, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Висновки суду. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.2 ст.124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. \~ \~ \~ \~Згідно ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. \~ \~ \~ \~Статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. \~ \~ \~ \~Відповідно до змісту ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. \~ \~ \~ \~Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~Згідно з частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. \~ \~ \~ \~У даній справі, предметом спору є дії відповідача з ненадання позивачці Акту розслідування події - вибуху, що трапився 27.04.2012 року на трамвайній зупинці по вул. Сірова на маршруті №1 біля трамваю під керуванням позивачки та встановлення факту її каліцтва при виконанні нею професійних обов`язків під час цієї події. Надаючи оцінку дослідженим доказам та встановленим обставинам, суд зазначає, що відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 22 Закону України «Про охорону праці» роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими об`єднаннями профспілок. За підсумками розслідування нещасного випадку, професійного захворювання або аварії роботодавець складає акт за встановленою формою, один примірник якого він зобов`язаний видати потерпілому або іншій заінтересованій особі не пізніше трьох днів з моменту закінчення розслідування. У разі відмови роботодавця скласти акт про нещасний випадок чи незгоди потерпілого з його змістом питання вирішуються посадовою особою органу державного нагляду за охороною праці, рішення якої є обов`язковим для роботодавця. Рішення посадової особи органу державного нагляду за охороною праці може бути оскаржене у судовому порядку. Процедура проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій, що сталися з працівниками на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форм власності або в їх філіях, представництвах, інших відокремлених підрозділах, визначається Порядком проведення розслідування та введення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011р. № 1232. Отже, за змістом вказаних норм роботодавець повинен організувати розслідування нещасного випадку, для чого зобов`язаний негайно своїм наказом утворити комісію з розслідування нещасного випадку. Розслідування проводиться у разі виникнення нещасного випадку, а саме обмеженої в часі події або раптового впливу на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов`язків, внаслідок яких зафіксовано шкоду здоров`ю, зокрема від одержання поранення, травми, у тому числі внаслідок тілесних ушкоджень, які призвели до настання смерті працівника під час виконання ним трудових (посадових) обов`язків (п. 7). Відповідно до п. 8. Порядку № 1232 про кожний нещасний випадок потерпілий або працівник, який його виявив, чи інша особа - свідок нещасного випадку повинні негайно повідомити керівника робіт, який безпосередньо здійснює контроль за станом охорони праці на робочому місці (далі - безпосередній керівник робіт), чи іншу уповноважену особу підприємства і вжити заходів до надання необхідної допомоги потерпілому. У разі настання нещасного випадку безпосередній керівник робіт зобов`язаний: терміново організувати надання першої невідкладної допомоги потерпілому, забезпечити у разі потреби його доставку до лікувально-профілактичного закладу; негайно повідомити роботодавця про те, що сталося; зберегти до прибуття комісії з розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку обстановку на робочому місці та машини, механізми, обладнання, устаткування (далі - устаткування) у такому стані, в якому вони були на момент настання нещасного випадку (якщо це не загрожує життю чи здоров`ю інших працівників і не призведе до більш тяжких наслідків та порушення виробничих процесів), а також вжити заходів до недопущення подібних нещасних випадків. Згідно із п. 9. Порядку № 1232 лікувально-профілактичний заклад повинен передати протягом доби з використанням засобів зв`язку та на паперовому носії екстрене повідомлення про звернення потерпілого з посиланням на нещасний випадок на виробництві за формою згідно з додатком 1: 1) підприємству, де працює потерпілий; 2) робочому органові виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань (далі - Фонд) за місцезнаходженням підприємства, де працює потерпілий, або за місцем настання нещасного випадку з фізичною особою - підприємцем або особою, що забезпечує себе роботою самостійно; 3) територіальному органові Держпраці за місцем настання нещасного випадку; 4) закладові державної санітарно-епідеміологічної служби, який здійснює державний санітарно-епідеміологічний нагляд за підприємством, де працює потерпілий, або такому закладові за місцем настання нещасного випадку з фізичною особою - підприємцем або особою, що забезпечує себе роботою самостійно, у разі виявлення гострого професійного захворювання (отруєння). Відповідно до п. 10. Порядку № 1232 роботодавець, одержавши повідомлення про нещасний випадок (крім випадків, передбачених пунктом 37 цього Порядку), зобов`язаний: 1) протягом однієї години передати з використанням засобів зв`язку та протягом доби на паперовому носії повідомлення про нещасний випадок згідно з додатком 2: Фондові за місцезнаходженням підприємства, на якому стався нещасний випадок; керівникові первинної організації профспілки незалежно від членства потерпілого в профспілці (у разі наявності на підприємстві кількох профспілок - керівникові профспілки, членом якої є потерпілий, а у разі відсутності профспілки - уповноваженій найманими працівниками особі з питань охорони праці); керівникові підприємства, де працює потерпілий, якщо потерпілий є працівником іншого підприємства; органові державного пожежного нагляду за місцезнаходженням підприємства у разі настання нещасного випадку внаслідок пожежі; закладові державної санітарно-епідеміологічної служби, який здійснює санітарно-епідеміологічний нагляд за підприємством (у разі виявлення гострого професійного захворювання (отруєння); 2) протягом доби утворити комісію у складі не менш як три особи та організувати проведення розслідування. Роботодавець зобов`язаний створити належні умови для роботи комісії (забезпечити приміщенням, засобами зв`язку, оргтехнікою, автотранспортом, канцелярським приладдям), компенсувати витрати, пов`язані з її діяльністю, а також залучених до роботи експертів, інших спеціалістів та сприяти роботі комісії з метою своєчасного і об`єктивного проведення розслідування нещасного випадку. 15. Обставинами, за яких нещасний випадок визнається таким, що пов`язаний з виробництвом, і складається акт за формою Н-1, є: 1) виконання потерпілим трудових (посадових) обов`язків за режимом роботи підприємства, у тому числі у відрядженні; 2) перебування на робочому місці, на території підприємства або в іншому місці для виконанням потерпілим трудових (посадових) обов`язків чи завдань роботодавця з моменту прибуття потерпілого на підприємство до його відбуття, що фіксується відповідно до правил внутрішнього трудового розпорядку підприємства, в тому числі протягом робочого та надурочного часу; 3) підготовка до роботи та приведення в порядок після закінчення роботи знарядь виробництва, засобів захисту, одягу, а також здійснення заходів щодо особистої гігієни, пересування по території підприємства перед початком роботи і після її закінчення; 4) виконання завдань відповідно до розпорядження роботодавця в неробочий час, під час відпустки, у вихідні, святкові та неробочі дні; 5) проїзд на роботу чи з роботи на транспортному засобі, що належить підприємству, або іншому транспортному засобі, наданому роботодавцем відповідно до укладеного договору; 6) використання власного транспортного засобу в інтересах підприємства з дозволу або за письмовим дорученням роботодавця чи безпосереднього керівника робіт; 7) виконання дій в інтересах підприємства, на якому працює потерпілий, тобто дій, які не належать до його трудових (посадових) обов`язків, зокрема із запобігання виникненню аварій або рятування людей та майна підприємства, будь-які дії за дорученням роботодавця; участь у спортивних змаганнях, інших масових заходах та акціях, які проводяться підприємством самостійно або за рішенням органів управління за наявності відповідного розпорядження роботодавця; 8) ліквідація наслідків аварії, надзвичайної ситуації техногенного або природного характеру на виробничих об`єктах і транспортних засобах, що використовуються підприємством; 9) надання підприємством шефської (благодійної) допомоги іншим підприємствам, установам, організаціям за наявності відповідного рішення роботодавця; 10) перебування потерпілого у транспортному засобі або на його стоянці, на території вахтового селища, у тому числі під час змінного відпочинку, якщо настання нещасного випадку пов`язане з виконанням потерпілим трудових (посадових) обов`язків або з впливом на нього небезпечних чи шкідливих виробничих факторів чи середовища; 11) прямування потерпілого до об`єкта (між об`єктами) обслуговування за затвердженим маршрутом або до будь-якого об`єкта за дорученням роботодавця; 12) прямування потерпілого до місця чи з місця відрядження згідно з установленим завданням, у тому числі на транспортному засобі будь-якого виду та форми власності; 13) раптова серцева смерть потерпілого внаслідок гострої серцево-судинної недостатності під час перебування на підземних роботах (видобування корисних копалин, будівництво, реконструкція, технічне переоснащення і капітальний ремонт шахт, рудників, копалень, метрополітенів, підземних каналів, тунелів та інших підземних споруд, проведення геологорозвідувальних робіт під землею) або після підйому потерпілого на поверхню з даною ознакою, що підтверджено медичним висновком; 14) скоєння самогубства працівником плавскладу на суднах морського, річкового та рибопромислового флоту в разі перевищення обумовленого колективним договором строку перебування у рейсі або його смерті під час перебування у рейсі внаслідок впливу психофізіологічних, небезпечних чи шкідливих виробничих факторів; 15) оголошення потерпілого померлим унаслідок його зникнення, пов`язаного з нещасним випадком під час виконання ним трудових (посадових) обов`язків; 16) заподіяння тілесних ушкоджень іншою особою або вбивство потерпілого під час виконання чи у зв`язку з виконанням ним трудових (посадових) обов`язків або дій в інтересах підприємства незалежно від початку досудового розслідування, крім випадків з`ясування потерпілим та іншою особою особистих стосунків невиробничого характеру, що підтверджено висновком компетентних органів; 17) одержання потерпілим травми або інших ушкоджень внаслідок погіршення стану його здоров`я, яке сталося під впливом небезпечного виробничого фактора чи середовища у процесі виконання ним трудових (посадових) обов`язків, що підтверджено медичним висновком; 18) раптове погіршення стану здоров`я потерпілого або його смерті під час виконання трудових (посадових) обов`язків внаслідок впливу небезпечних чи шкідливих виробничих факторів та/або факторів важкості чи напруженості трудового процесу, що підтверджено медичним висновком, або якщо потерпілий не пройшов обов`язкового медичного огляду відповідно до законодавства, а робота, що виконувалася, протипоказана потерпілому відповідно до медичного висновку; 19) перебування потерпілого на території підприємства або в іншому місці роботи під час перерви для відпочинку та харчування, яка встановлюється згідно з правилами внутрішнього трудового розпорядку підприємства, технологічної перерви, а також під час перебування на території підприємства у зв`язку з проведенням виробничої наради, одержанням заробітної плати, проходженням обов`язкового медичного огляду тощо або проведенням з дозволу чи за ініціативою роботодавця професійних та кваліфікаційних конкурсів, спортивних змагань та тренувань чи заходів, передбачених колективним договором, якщо настання нещасного випадку пов`язано з впливом небезпечних чи шкідливих виробничих факторів, що підтверджено медичним висновком. Виходячи зі змісту вищезазначених норми права, та з огляду на висновки трьох комісійних судово-медичних експертиз, якими встановлено відсутність причинно-наслідкового зв`язку між фактом погіршення здоров`я позивачки та фактом підриву вибухового пристрою на трамвайній зупинці вул. Сєрова у м. Дніпрі 27.04.2012 р. біля вагону трамваю, яким керувала остання, суд приходить до висновку, що з позивачкою не стався нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, оскільки докази заподіяння тілесних ушкоджень внаслідок вибуху, або погіршення здоров`я позивачки від цієї події, - відсутні. Також в розпорядження суду не надано доказів й на підтвердження того, що відразу після вибуху позивачка звернулася до роботодавця або керівника робіт, який безпосередньо здійснює контроль за станом охорони праці на робочому місці, чи повідомила іншій уповноваженій особі підприємства про необхідність вжиття стосовно неї заходів надання медичної або іншої необхідної допомоги. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову [PERSON] до КП «Дніпровський електротранспорт» ДМР, про визнання незаконними дій з ненадання Акту розслідування події, встановлення факту каліцтва при виконанні професійних обов`язків. Доходячи до зазначених висновків, суд звертає увагу на те, що статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Судові витрати у вигляді сплати судового збору у разі відмови у задоволенні позовних вимог на підставі ст. 114 ЦПК України не стягуються. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed