Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-16 00:00:00

12.05.2023 до Петриківського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства комерційного банку «Приват-Банк» (далі - позивач) до [PERSON] (далі - відповідач), в якій позивач просить суд: - стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість 64779,72 грн., а саме за заборгованість за кредитом 52981,02 грн., заборгованість за простроченими відсотками 11798,70 грн. Також просить стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684,00 грн. Позовна заява подана представником за довіреністю Гребенюк Олександром Сергійовичем, який діє на підставі довіреності №2043-К-Н-О від 10.08.2022 зі строком дії до 31.08.2024. Позовна заява обґрунтовується тим, що 20.12.2017 відповідач звернувся до ПАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк») з заявою № б/н про отримання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у його заяві. Згідно заяви, відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 300 грн,, який у подальшому збільшився до 50000 грн., а потім 14.11.2022 зменшився до 0,00 грн. базова процентна ставка складає 2,5 відсотки в місяць з розрахунку 360 днів у році, строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії картки; порядок погашення заборгованості відбувається щомісячними платежами в розмірі 7 відсотків від суми витрат, погашення заборгованості по кредитному ліміту може проводитися як шляхом внесення коштів на карту, так і списанням банком коштів з дебетової карти. Однак відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання по договору, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яку банк і просить стягнути. Ухвалою суду від 30.05.2023 відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи. На офіційну адресу відповідача, тобто на зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання, направлено копію ухвали про відкриття провадження у справі від 30.05.2023, яка 22.06.2023 повернулась до суду з причин «адресат відсутній за вказаною адресою». Згідно п.4 ч. 6 ст. 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Враховуючи, що судом вчинено всі необхідні та достатні дії для повідомлення відповідача про судовий розгляд даної справи, наявні підстави вважати, що відповідач вважається таким, що повідомлений про судовий розгляд належним чином. Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд встановив такі обставини. Відповідно до ст. 526, 530, 599 Цивільного Кодексу України (далі ЦК України) зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним . Виходячи з положень статей 626, 638 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Суд зазначає, що відповідно до ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, що відповідає положенням ст. 628 ЦК України. Згідно з частинами 1, 3 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник - повернути кредит та сплатити відсотки. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Судом встановлено, що 20.12.2017 позивач звернувся до ПАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк») з заявою № б/н про отримання банківських послуг, а саме: оформлення кредитної карти. Позивач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у його заяві. Згідно заяви, позивач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 300 грн,, який у подальшому збільшився до 50000 грн., а потім 14.11.2022 зменшився до 0,00 грн базова процентна ставка складає 2,5 відсотки в місяць з розрахунку 360 днів у році, строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії картки; порядок погашення заборгованості відбувається щомісячними платежами в розмірі 7 відсотків від суми витрат, погашення заборгованості по кредитному ліміту може проводитися як шляхом внесення коштів на карту, так і списанням банком коштів з дебетової карти. Відповідача 05.04.2018 відкрито картку типу Універсальна [NUMBER] , терміном дії по вересень 2024 року. Кредитний ліміт неодноразово змінювався, а саме: 05.04.2018 встановлено кредитний ліміт 300 грн., який в подальшому 30.03.2021 було збільшено до 50,000 грн. А потім 14.11.2022 зменшено до 0,00 грн. На виконання умов договору позивач надав відповідачеві кредит, що підтверджується випискою за заявою №б/н від 20.12.2017, розрахунком заборгованості та не спростовано відповідачем. У порушення вищевказаних норм закону та умов договору Відповідач зобов`язання вказаним договором належним чином не виконав. Таким чином, станом на 05.03.2023 заборгованість становить 64779,72 грн, яка складається: заборгованість затілом кредита 52981,02 грн, заборгованість за простроченими відсотками 11798,70 грн. З виписки за договором №б/н від 20.12.2017 та розрахунку заборгованості вбачається, що останній платіж Відповідачем здійснено 31.07.2022 в розмірі 243,91 грн (зарахування переказу на картку). Суд зазначає, що укладений між сторонами кредитний договір від 20.12.2017 у вигляді заяви позичальника, підписаний сторонами, не містить строку повернення кредиту (користування ним). Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку відповідачу не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд дійшов висновку, що банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Приймаючи до уваги, що банком надано суду заяву позичальника від 06.06.2005, яка підписана сторонами та містить погоджені умови, зокрема, щодо розміру процентів за користування кредитом, суд дійшов висновку про обґрунтованість нарахування позивачем заборгованості по процентам за користування кредитом. З огляду на викладене, враховуючи, що Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитним договором, а також процентів відповідно до умов договору, що підтверджується зокрема розрахунком заборгованості, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, а отже позов підлягає задоволенню. Щодо розподілу судових витрат. При поданні позову позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2684,00 грн. Розподіл судових витрат здійснити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме у зв`язку з повним задоволенням позову, понесені витрати щодо сплати судового збору підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved